м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5011-55/4225-2012 06.08.14

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна»

на бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоцентр Київ»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна»

про стягнення 12 454, 58 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників судового
процесу:

від позивача:
Поливач Є.Ю. за довіреністю б/н від
01.01.2014 р.;

від відповідача (скаржника):
Жукотанська О.В. за довіреністю б/н від
04.04.2014 р.;

від ВДВС: не
з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоцентр Київ»
задоволено повністю; вирішено стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоцентр Київ» 9
635,09 грн. основного боргу, 830,48 грн. пені,
548,62 грн. 3 % річних, 958,64 грн. інфляційних
втрат, 481,75 грн. штрафу та 1 609,50 грн.
витрат по сплаті судового збору.

26.06.2012 р. на виконання рішення
господарського суду міста Києва від
13.06.2012 р. видано відповідні накази №
5011-55/4225-2012.

18.10.2012 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
ВДВС Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві
надійшли оригінал Наказу
господарського суду міста Києва від
26.06.2012 р. про стягнення боргу в сумі 12 454,
58 грн. з ТОВ «Рабен Україна» на користь
ТОВ «Автоцентр Київ» та постанова про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 33771310 від 14.09.2012 р. щодо виконання
вказаного наказу господарського суду
міста Києва.

Постанова мотивована тим, що борг
сплачено у повному обсязі згідно з
платіжним дорученням № 34539 від 11.09.2012 р.

18.06.2014 р. представником відповідача
через відділ діловодства
господарського суду міста Києва подано
скаргу на бездіяльність Відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, відповідно до якої
скаржник просить суд зобов'язати
державного виконавця Макаренка С.В.
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві закрити виконавче
провадження щодо виконання наказу
господарського суду міста Києва № 1/122
від 05.12.2012 р.

Крім того, скаржник просить винести
окрему ухвалу.

Скарга мотивована тим, що державним
виконавцем не вчиняються дії щодо
закриття виконавчого провадження ВП №
35333448 з виконання наказу господарського
суду міста Києва від 26.06.2012 р. №
5011-55/4225-2012 про стягнення боргу в сумі 1
609, 50 грн. з ТОВ «Рабен Україна» на
користь ТОВ «Автоцентр Київ», проте як
боржник 15.05.2014 р. відповідний борг
сплатив. При цьому, він також звертає
увагу на те, що про відкриття
виконавчого провадження з виконання
зазначеного наказу дізнався лише в
травні 2014 року, оскільки державний
виконавець не направляв на його адресу
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 35333448 від 22.11.2012 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.06.2014 р. скаргу ТОВ «Рабен
Україна» на бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012
призначено на 15.07.2014 р. Скаржника та
ВДВС зобов'язано надати суду належним
чином засвідчені матеріали
виконавчого провадження з виконання
наказу господарського суду міста Києва
від 26.06.2012 р. № 5011-55/4225-2012. Крім того,
зобов'язано скаржника уточнити зміст
прохальної частини скарги.

27.06.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
скаржника надійшло клопотання про
уточнення прохальної частини скарги,
відповідно до якої він просить:

- визнати незаконною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, яка полягає у не
закритті виконавчого провадження та не
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження;

- зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві закінчити виконавче провадження
№ 35333448;

- зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві винести постанову про закінчення
виконавчого провадження №35333448;

- винести окрему ухвалу в порядку ст. 90
ГПК України.

27.06.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
скаржника надійшли додаткові
документи у справі.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 15.07.2014 р., у зв'язку
з перебуванням судді Ломаки В.С. на
лікарняному, скаргу ТОВ «Рабен
Україна» на бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012
передано для розгляду судді
Васильченко Т.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.07.2014 р. суддя Васильченко
Т.В. прийняла до свого провадження
скаргу ТОВ «Рабен Україна» на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві під час виконання рішення
господарського суду міста Києва від
13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012 та
призначила її до розгляду на 06.08.2014 р.
При цьому, зобов'язано учасників
судового процесу виконати вимоги
ухвали господарського суду міста Києва
від 20.06.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 22.07.2014 р., у зв'язку
з виходом судді Ломаки В.С. з
лікарняного, скаргу ТОВ «Рабен
Україна» на бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012
передано для розгляду судді Ломаці В.С.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.07.2014 р. суддя Ломака В.С.
прийняла до свого провадження скаргу
ТОВ «Рабен Україна» на бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012
та призначила її до розгляду на 06.08.2014 р.
При цьому, в черговий раз зобов'язано
учасників судового процесу виконати
вимоги ухвали господарського суду
міста Києва від 20.06.2014 р.

У судове засідання 06.08.2014 р. представник
ВДВС не з'явився, вимог суду щодо
надання матеріалів виконавчого
провадження не виконав, про час і місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Так, згідно з п. 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/123 від 15.03.2007 р. «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році» відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України N
01-8/1228 від 02.06.2006 р. «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році» до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками «адресат вибув»,
«адресат відсутній» і т.п., з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Слід зазначити, що законодавство
України, в тому числі Господарський
процесуальний кодекс України, не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно зі статтею 93
Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Також, у відповідності до ч. 2 ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, скарги на дії органів
Державної виконавчої служби
розглядаються господарським судом, про
час і місце якого повідомляються
ухвалою стягувач, боржник чи прокурор
та орган виконання судових рішень.
Неявка боржника, стягувача, прокурора
чи представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рабен
Україна» на бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012,
суд дійшов висновку, що вона підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Згідно із ст. 4-5 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) господарські суди
здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

При цьому, відповідно до ст. 116 ГПК
України виконання рішення
господарського суду провадиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом. Наказ видається
стягувачеві або надсилається йому
після набрання судовим рішенням
законної сили.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Інші
органи, установи, організації і
посадові особи провадять окремі
виконавчі дії у випадках, передбачених
законом, у тому числі відповідно до
статті 5 цього Закону, на вимогу чи за
дорученням державного виконавця.

Законом України "Про виконавче
провадження" регламентовано порядок та
особливості проведення кожної стадії
(дії) виконавчого провадження і
відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Також, згідно з п. 2 постанови Пленуму
Верховного суду України № 14 від
26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»,
стягувач, боржник або прокурор мають
право оскаржити дії чи бездіяльність
органів державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів тільки до
господарського суду, який розглянув
відповідну справу по першій інстанції.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії
ВДВС, скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, яка полягає у не
закритті виконавчого провадження та не
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження;

- зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві закінчити виконавче провадження
№ 35333448;

- зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві винести постанову про закінчення
виконавчого провадження №35333448;

- винести окрему ухвалу в порядку ст. 90
ГПК України.

Як зазначалось вище, вимоги скарги
обґрунтовані, зокрема, тим, що
державний виконавець не вчиняє дій
щодо закриття виконавчого провадження,
проте як виконавчий документ за ним є
виконаним боржником у добровільному
порядку.

В даному випадку суд враховує, що для
розгляду по суті скарги необхідним є
дослідження матеріалів виконавчого
провадження ВП № 35333448.

Не зважаючи на неодноразові вимоги
суду щодо надання таких матеріалів ні
ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, ні
позивач та відповідач, так і не
представили суду матеріали
виконавчого провадження ВП № 35333448.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Враховуючи зазначені обставини, а
також процесуальні строки розгляду
скарги та ігнорування ВДВС
Дніпровського РУЮ м. Києва, позивачем
та відповідачем вимог суду щодо
надання матеріалів виконавчого
провадження, суд при розгляді скарги
виходить з дослідження наявної у
матеріалах справи наданої скаржником
фотокопії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 22.11.2012 р. ВП
№ 35333448, а також відомостей
інформаційного ресурсу Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень (https://trade.informjust.ua/ , ЄДРВП:
35333448, Ідентифікатор доступу: 9063БГ40Д29Б).

Так, відповідно до п. п. 1.1. - 1.4. Положення
про Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 20.05.2003
р. № 43/5, Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень (надалі - Єдиний
реєстр) - це комп'ютерна база даних, яка
створена за допомогою автоматизованої
системи і відповідно до якої
здійснюється збирання, зберігання,
захист, облік, пошук, узагальнення та
надання відомостей про виконавчі дії.

Держателем Єдиного реєстру є Державна
виконавча служба України, яка
забезпечує його ведення.

Адміністратором Єдиного реєстру є
державне підприємство "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України,
яке має прямий доступ до комп'ютерної
бази даних і відповідає за її
створення, впровадження,
матеріально-технічне та технологічне
забезпечення, збереження і захист
даних, що містяться в Єдиному реєстрі.

Реєстраторами Єдиного реєстру є відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
підрозділи примусового виконання
рішень структурних підрозділів
головних управлінь юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, що
забезпечують реалізацію повноважень
ДВС України, структурні підрозділи
районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах,
міжрайонних та міськрайонних
управлінь юстиції, що забезпечують
реалізацію повноважень ДВС України
(далі - органи ДВС), які здійснюють його
ведення.

Відповідно до п. п. 3.1. - 3.3. Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень до Єдиного реєстру
обов'язково вносяться відомості про
проведення всіх виконавчих дій.
Унесення відомостей до Єдиного реєстру
здійснюється державним виконавцем або
уповноваженою посадовою особою органу
ДВС. Відомості про проведення
виконавчих дій вносяться до Єдиного
реєстру одночасно з виготовленням
документа, на підставі якого
вчиняється виконавча дія.

Згідно з п. 3.6. Положення про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень постанови державного
виконавця, а також інші документи
виконавчого провадження
виготовляються за допомогою Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень. У разі тимчасової
відсутності доступу до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень (через перебої в
електропостачанні, електрозв'язку
тощо), як виняток, допускається
виготовлення документів виконавчого
провадження без використання Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень з подальшим обов'язковим
внесенням таких документів до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень в день усунення причин, що
перешкоджали доступу до нього.

Відповідно до п. 5.2. Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень право доступу до
виконавчого провадження шляхом пошуку,
перегляду, копіювання та роздрукування
всіх документів та відомостей
виконавчого провадження мають сторони
виконавчого провадження, у якому вони
беруть участь.

Указаний доступ до інформації Єдиного
реєстру здійснюється безоплатно та
цілодобово з використанням звичайних
програмних засобів перегляду
інформації у мережі інтернет через
веб-сайт, який ведеться
Адміністратором Єдиного реєстру.

З метою забезпечення доступу до
інформації Єдиного реєстру сторонам
виконавчого провадження у постанові
про відкриття виконавчого провадження
роз'яснюється таке право, указуються
адреса відповідного веб-сайту в мережі
інтернет, а також ідентифікатор для
доступу до інформації про виконавче
провадження та порядок його
використання.

За результатами дослідження даних
Єдиного реєстру судом встановлено, що
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського управління юстиції
Білець Т.М.. 22.11.2012 р. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
господарського суду міста Києва від
26.06.2012 р. № 5011-55/4225-2012 про стягнення
боргу в сумі 1 609, 50 грн. з ТОВ «Рабен
Україна» на користь ТОВ «Автоцентр
Київ».

15.05.2014 р. головним державним виконавцем
Макаренко С.В. було винесено постанову
про стягнення виконавчого збору з
боржника в сумі 160,95 грн.

Крім того, 15.05.2014 р. головним державним
виконавцем Макаренко С.В. було винесено
постанову про стягнення витрат,
пов'язаних з проведенням виконавчих
дій з боржника в сумі 100, 00 грн.

Інших процесуальних документів Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень щодо виконавчого
провадження ВП № 35333448 станом на дату
розгляду цієї скарги не містить.

В той же час, скаржник звертає увагу на
те, що 15.05.2014 р. ним на підставі
Платіжного доручення № 72102 було
перераховано на користь ВДВС
Дніпровського РУЮ м. Києва 1 609, 50
грн. на виконання наказу
господарського суду міста Києва від
26.06.2012 р. № 5011-55/4225-2012 про стягнення
боргу в сумі 1 609, 50 грн. з ТОВ «Рабен
Україна» на користь ТОВ «Автоцентр
Київ».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

04.06.2014 р. скаржник звернувся до ВДВС з
заявою про закінчення виконавчого
провадження, вказуючи на те, що ним
фактично виконано наказ
господарського суду міста Києва від
26.06.2012 р. № 5011-55/4225-2012 про стягнення
боргу в сумі 1 609, 50 грн. з ТОВ «Рабен
Україна» на користь ТОВ «Автоцентр
Київ».

Доказів реагування державним
виконавцем на відповідну заяву, в тому
числі шляхом винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження,
суду не представлено.

Таким чином, з огляду на те, що
боржником було надано до ВДВС заяву про
закінчення виконавчого провадження та
додані матеріали, які підтверджують
факт припинення зобов'язання боржника,
державний виконавець повинен був
закінчити виконавче провадження ВП №
35333448.

В той же час, суду не надано взагалі
доказів розгляду державним виконавцем
заяви боржника про закінчення
виконавчого провадження, хоча даний
обов'язок державного виконавця
передбачений п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9.13. Постанови Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи зазначені встановлені
судом обставини, суд дійшов висновку
про обґрунтованість вимог скаржника
про визнання незаконною бездіяльності
ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві,
яка полягає у не винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження; та зобов'язання ВДВС
Дніпровського РУЮ у місті Києві
винести постанову про закінчення
виконавчого провадження № 35333448.

При цьому, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог про зобов'язання
ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві
закінчити виконавче провадження №
35333448, оскільки процесуальною формою
таких дій є винесення державним
виконавцем саме постанови про
закінчення виконавчого провадження, а
відповідно додатково зобов'язувати
ВДВС закінчити виконавче провадження
потреби немає.

Що стосується винесених державним
виконавцем в межах виконавчого
провадження ВП № 35333448 постанов про
стягнення з боржника виконавчого збору
та витрат, пов'язаних з проведенням
виконавчих дій, суд звертає увагу на те,
що скаржником дані постанови до суду не
оскаржені, а відповідно не можуть бути
предметом оцінки при розгляді цієї
скарги.

При цьому, суд відзначає, що
задоволення вимог скаржника про
зобов'язання ВДВС винести постанову
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 35333448, у зв'язку з
фактичним виконанням рішення згідно з
виконавчим документом, - не перешкоджає
подальшому вчиненню дій з виконання
вказаних постанов.

Так, за змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення
виконавчих дій та накладення штрафу
є виконавчими документами.

Якщо виконавче провадження закінчено,
а виконавчий збір, витрати на
проведення виконавчих дій або штраф не
стягнуто, відповідна постанова
виділяється в окреме провадження і
підлягає виконанню в загальному
порядку.

Стосовно вимоги скаржника про
винесення окремої ухвали, суд
відзначає, що згідно зі статтею 90
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, виявивши
при вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається
відповідним підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі, в порядку та розмірі,
передбачених частиною першою статті 119
цього Кодексу.

При цьому, окрема ухвала виноситься з
урахуванням обставин конкретної
справи, і її винесення є правом, а не
обов'язком суду.

В даному випадку, вимога скаржника про
винесення окремої ухвали відносно
порушення працівниками ВДВС
Дніпровського РУЮ в місті Києві
законності та наявності недоліків в
роботі даного органу ДВС, задоволенню
не підлягає, оскільки винесення
окремої ухвали щодо виявлених порушень
закону, є виключною прерогативою суду
та не може бути предметом скарги на дії
або бездіяльність державного
виконавця.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
Законом України «Про виконавче
провадження», господарський суд міста
Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна» на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві під час виконання рішення
господарського суду міста Києва від
13.06.2012 р. у справі № 5011-55/4225-2012 -
задовольнити частково.

2. Визнати незаконною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві, яка полягає у не винесенні
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП № 35333448 з виконання
наказу господарського суду міста Києва
від 26.06.2012 р. № 5011-55/4225-2012 про стягнення
боргу в сумі 1 609, 50 грн. з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рабен
Україна» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автоцентр
Київ».

3. Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві винести постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 35333448 з
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 26.06.2012 р. № 5011-55/4225-2012
про стягнення боргу в сумі 1 609, 50 грн. з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоцентр Київ».

4. В задоволенні вимог іншої
частини скарги відмовити.

5. Ухвалу може бути оскаржено в
порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
В.С. Ломака