КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р. Справа№
5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Гарник Л.Л.

при секретарі судового засідання:
Ликові В.В.

за участю представників сторін:

від ТОВ «КПК «Столиця»: Трофименко
В.М. - довіреність б/н від 28.07.2014р.

від ПАТ «Український професійний
банк»: Смирнова Н.Р. - довіреність № 229
від 19.11.2012р.

Представники інших учасників
провадження у справі в судове
засідання не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уралмаг» на ухвалу
Господарського суду міста Севастополя
від 18.09.2013 року

у справі № 5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230
(суддя

Харченко І.А.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уралмаг»

до Відкритого акціонерного
товариства «Севастопольський
рибоконсервний
завод»

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Севастополя від 18 вересня 2013 року у
справі № 5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230 заяву
Публічного акціонерного товариства
«Український професійний банк» про
залучення до участі у розгляді справи
та визнання кредиторських вимог,
забезпечених заставою майна ВАТ
«Севастопольський рибоконсервний
завод» задоволено. Визнано забезпечені
грошові вимоги ПАТ «Український
професійний банк» до ВАТ
«Севастопольський рибоконсервний
завод» у сумі 3 789 496,08 грн. та включено
окремо до першої черги реєстру вимог
кредиторів, як вимоги забезпечені
заставою майна боржника. Предмет
забезпечення: нерухоме майно,
розташоване за адресою: м. Севастополь,
Набережна рибпорта, 33/1: споруда "Хард"
загальною площею 2688,30 кв.м., яка
складається з будівлі (літер Ж),
прибудови (літер Ж1), сходів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду, ТОВ
«Уралмаг» звернулося до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 18.09.2013 року щодо
задоволення заяви ПАТ «Український
професійний банк» про залучення до
участі у розгляді справи та визнання
кредиторських вимог, забезпечених
заставою, включенні їх окремо до
реєстру вимог кредиторів першої черги,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та процесуального права.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
09.10.2013 року ухвалу господарського суду
міста Севастополя від 18.09.2013 року у
справі № 5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.04.2014 року постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 09.10.2013 року у
справі № 5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230
скасовано; справу передано до
Севастопольського апеляційного
господарського суду на новий розгляд
для здійснення апеляційного
провадження в іншому складі суддів.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті
12 Закону України «Про забезпечення
прав і свобод громадян та правовий
режим на тимчасово окупованій
території України» справу №
5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230 передано на
розгляд до Київського апеляційного
господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату від
19.06.2014 року № 02-15/105 було здійснено
повторний автоматичний розподіл
справи № 5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230, яку
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Остапенку О.М.

Згідно розпорядження Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014 року для розгляду апеляційної
скарги ТОВ «Уралмаг» у справі №
5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Остапенко О.М., судді - Сотніков
С.В., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 року
вищевказаною колегією суддів
апеляційну скаргу ТОВ «Уралмаг»
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 02.07.2014 року за участю
повноважних представників сторін.

Відповідно до розпорядження секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
02.07.2014 року у зв'язку з перебуванням
судді Сотнікова С.В. у відпустці
здійснено заміну складу колегії суду.
Розгляд справи здійснювався у складі:
головуючий суддя Остапенко О.М.,
судді: Разіна Т.І., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 року
розгляд справи відкладено на 30.07.2014
року на підставі ст. 77 ГПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
представників учасників провадження у
справі.

До початку судового засідання через
відділ документального забезпечення
суду від арбітражного керуючого
Шевцова С.О. надійшли письмові
пояснення по справі, в яких одночасно
просив розглядати справу в його
відсутність.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 року у
зв'язку з перебуванням судді Разіної
Т.І. на лікарняному та судді Шипка В.В. у
відпустці для розгляду апеляційної
скарги ТОВ «Уралмаг» сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Остапенко О.М., судді: Копитова
О.С., Гарник Л.Л.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 року
апеляційну скаргу ТОВ «Уралмаг» на
ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 18.09.2013 року прийнято до
провадження у визначеному вище складі
суду.

Представник ТОВ «КПК «Столиця» в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримав, просив її
задовольнити, скасувати ухвалу
господарського суду міста Севастополя
від 18.09.2013 року щодо задоволення заяви
ПАТ «Український професійний банк»
про залучення до участі у розгляді
справи та визнання кредиторських
вимог, забезпечених заставою,
включенні їх окремо до реєстру вимог
кредиторів першої черги.

Представник ПАТ «Український
професійний банк» в судовому засіданні
проти вимог ТОВ «Уралмаг», викладених в
апеляційній скарзі, заперечував,
просив залишити її без задоволення, а
ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 18.09.2013 року - без змін.

Представники ТОВ «Уралмаг» та інших
учасників провадження у справі в
судове засідання, яке відбулося 30.07.2014
року, не з'явилися, про причини неявки
суд не повідомили. Про час, дату та
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином.

У судовому засіданні, яке відбулось
30.07.2014 року, було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови
Київського апеляційного
господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства та заслухавши
пояснення присутніх представників
учасників провадження у справі,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що у задоволенні апеляційної скарги
ТОВ «Уралмаг» слід відмовити, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 року - залишити без змін, виходячи
з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон).

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ
„Уралмаг" звернулось до
господарського суду міста Севастополя
з заявою про визнання банкрутом ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод".

Ухвалою господарського суду м.
Севастополя від 11.05.2004 порушено
провадження у справі № 5020-8/085 про
банкрутство ВАТ „Севастопольський
рибоконсервний завод".

Ухвалою господарського суду м.
Севастополя від 27.10.2010 відкрито судову
процедуру розпорядження майном.
Розпорядником майна призначено
арбітражного керуючого Шевцова Сергія
Олександровича.

Ухвалою суду від 27.12.2011 року
затверджено реєстр вимог кредиторів
ВАТ „Севастопольський рибоконсервний
завод".

Ухвалою суду від 27.07.2011 року було
припинено судову процедуру
розпорядження майном ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод", відкрито судову процедуру
санації строком на дванадцять місяців,
призначено керуючим санацією
арбітражного керуючого Шевцова С.О.

Ухвалою від 13.12.2011 року було
затверджено план санації ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод" в редакції від 23.11.2011 року,
схваленного рішенням комітету
кредиторів від 23.11.2011 року.

12.09.2013 року ПАТ „Український
професійний банк" звернулося до
місцевого господарського суду з заявою
від про визнання конкурсних
кредиторських вимог, які забезпечені
заставою майна боржника, та включення
їх до першої черги задоволення вимог
кредиторів.

Доводи заяви мотивовані тим, що вимоги
ПАТ „Український професійний банк"
забезпечені заставним майном боржника
на підставі договору застави від 10.06.2004
року, а також договору іпотеки від
29.07.2004 року, права по яких передані
банку на підставі договорів про
відступлення права вимоги (цесії) від
13.09.2006 року, а також на підставі
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від
07.09.2009 року у справі № 20-8/289-7/052-11/247-2/206,
якою з ВАТ „Севастопольський
рибоконсервний завод" на користь ПАТ
„Український професійний банк"
стягнуто 1 500 000,00 грн. заборгованості за
кредитним договором, 1 171 896,86 грн.
заборгованості за нарахованими та
несплаченими процентами, 1 091 881,00 грн.
пені, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 18.09.2013 року грошові
вимоги ПАТ „Український професійний
банк" до ВАТ „Севастопольський
рибоконсервний завод" у сумі 3 789 496,08
грн. визнані судом та включені окремо
до першої черги реєстру вимог
кредиторів, як вимоги забезпечені
заставою майна боржника.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ
„Уралмаг" посилається на те, що вимоги
ПАТ „Український професійний банк" не
є конкурсними, оскільки виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство боржника.

Також, на думку апелянта, факт
прийняття Севастопольським
апеляційним господарським судом
постанови від 07.09.2009 у справі №
20-8/289-7/052-11/247-2/206 про стягнення з ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод" на користь ПАТ „Український
професійний банк" грошових коштів за
кредитним договором свідчить про
розірвання кредитного договору та має
наслідком припинення правовідносин
щодо іпотеки майна.

Таким чином, ТОВ „Уралмаг" вважає
вимоги ПАТ „Український професійний
банк" виключно грошовими - не
забезпеченими заставою. Оскільки
реєстр вимог кредиторів боржника у
даній справі було затверджено ухвалою
суду від 27.12.2010, і саме в рамках даної
справи ПАТ „Український професійний
банк" у встановлений законом строк не
звертався до суду із заявою про
визнання грошових вимог як конкурсних,
такі вимоги, в силу статті 14 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", являються
погашеними та не підлягають визнанню.

Частиною 1 пункту 1-1 Прикінцевих
положень Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє з 19.01.2013 року
встановлено, що положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Оскільки провадження у даній справі
порушено до 19.01.2013 року, тобто до
набрання чинності нової редакції
зазначеного Закону, то в даному випадку
застосовуються положення Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції, що
діяла до 19.01.2013 року.

Відповідно до статті 1 Закону (в
редакції, що діяла до 19.01.2013) кредитор -
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника,

Частиною 6 статті 14 Закону (в редакції,
що діяла до 19.01.2013), встановлено, що
вимоги кредиторів, визнані боржником
або господарським судом, включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо
внести до реєстру вимоги кредиторів,
які забезпечені заставою майна
боржника, згідно з їх заявами, а за їх
відсутності, - згідно з даними обліку
боржника, а також внести окремо до
реєстру відомості про майно боржника,
яке є предметом застави згідно з
державним реєстром застав.

Як вбачається із матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим
господарським судом, між ЗАТ
„Комерційний банк НРБ -Україна" (банк) і
ТОВ „Система-Фіш" (позичальник) 10.06.2004
року було укладено Кредитний договір №
290-Н/04 про надання позичальнику кредиту
у сумі 1 500 000,00 грн. під 23% річних, який
діє з дати підписання його сторонами і
скріплення печатками до повного
виконання зобов'язань позичальника по
цьому договору.

Відповідно до пункту 1.3 цього договору
позичальник зобов'язаний повернути
кредит банку частинами у розмірах і
строки згідно графіка: до 31.03.2005 року - 500
000,00 грн., до 31.04.2005 року - 500 000,00 грн.,
останній платіж 09.06.2005 року - 500 000,00 грн.

Також 10.06.2004 року між ЗАТ „Комерційний
банк НРБ -Україна" (банк) і ТОВ
„Система-Фіш" (позичальник) було
укладено Кредитний договір № 291-В/04 про
відкриття позичальнику
відновлювальної кредитної лінії в
іноземній валюті лімітом 200 000 доларів
США під 16% річних, термін дії якої
закінчується 09.06.2005 року.

Крім того, 28.07.2004 року між тими ж особами
укладений Кредитний договір № 400-Н/04
про надання кредиту у сумі 2 665 000,00 грн.
під 23% річних з погашенням до 31.05.2005 року
- 888 333,00 грн., до 31.06.2005 року - 888 333,00 грн.,
останній платіж 27.07.2005 року - 888 333,00 грн.

У порядку забезпечення виконання
позичальником вказаних вище кредитних
договорів, між ЗАТ „Комерційний банк
НРБ -Україна" (кредитор), ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод" (поручитель) і ТОВ „Система-Фіш"
(боржник) було укладено договір поруки
№ 290/291-НВ/04-П та 28.07.2004 року угоду про
внесення змін і доповнень № 1 до цього
договору, відповідно до яких
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання
боржником у повному обсязі зобов'язань,
що випливають з Кредитних договорів:
№291-В/04 від 01.06.2004 року, № 290-Н/04 від 10.06.2004
року та № 400 -Н/04 від 28.07.2004 року.

Відповідно до умов статті 4 зазначеного
договору поруки боржник та поручитель
відповідають перед кредитором, як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, всім своїм майном.

Відповідальність поручителя настає у
випадку, якщо боржник прострочить
виконання зобов'язань по кредитних
договорах. У такому випадку кредитор
звертається з письмовим повідомленням
до поручителя про виконання
поручителем зобов'язань за боржника.
Поручитель протягом п'яти робочих днів
з дня отримання повідомлення
зобов'язаний погасити заборгованість
боржника.

В забезпечення зобов'язань ТОВ
„Система-Фіш", які випливають з
Кредитного договору №291-В/04 та
Кредитного договору № 290-Н/04, між ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод" (заставодавець) та ЗАТ
„Комерційний банк „НРБ-Україна"
(заставодержатель) 10.06.2004 року було
укладено договір застави,
зареєстрований в реєстрі за № 6400, за
яким предметом застави є основні
засоби, які належать заставодавцеві на
праві приватної власності
(обладнання), балансовою вартістю 307
726,64грн., заставна вартість за згодою
сторін складає 1 100 000,00 грн.

В забезпечення зобов'язань ТОВ
„Система-Фіш" за Кредитним договором
№ 400-Н/04, між ВАТ „Севастопольський
рибоконсервний завод" (заставодавець)
та ЗАТ „Комерційний Банк
„НРБ-Україна" (заставодержатель) 29.07.2004
року було укладено Договір іпотеки,
предметом якого, згідно з пунктом 3.1
договору, є нерухоме майно: споруда
„Хард" загальною площею 2 688,30 кв.м., яка
складається з будівлі (літер Ж),
прибудови (літер Ж1), сходів,
розташована за адресою: м. Севастополь,
Набережна рибпорта, 33/1.

В подальшому, 19.07.2006 року між ВАТ
„Український Професійний Банк"
(фактор), який діяв в інтересах
Корпорації „Холдингова компанія
„Платинум Групп", і ЗАТ „Комерційний
Банк „НРБ-Україна" (клієнт) укладений
договір факторингу, за умовами пункту
1.1 якого фактор передає грошові кошти
корпорації у власність клієнта, а
клієнт уступає фактору:

- права грошової вимоги клієнта до ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод" (завод) по договору поруки №
290/291-В/04 від 10.06.2004 року в частині вимог
клієнта до заводу відносно грошових
зобов'язань заводу, як солідарного
боржника з ТОВ „Система Фіш" (боржник)
перед клієнтом по Кредитному договору
№ 290-Н/04 від 10.06.2004 року і Кредитному
договору № 400-Н/04 від 28.07.2004 року,
укладених між клієнтом і боржником;

- права грошової вимоги клієнта до
боржника по Кредитному договору №
290-Н/04 від 10.06.2004 року, кредитному
договору №400-Н/04 від 28.07.2004 року.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
07.09.2009 року у справі № 20-8/289-7/052-11/247-2/206 з
ВАТ „Севастопольський рибоконсервний
завод" на користь ПАТ „Український
професійний банк" стягнуто 1 500 000,00 грн.
заборгованості за кредитним договором,
1 171 896,86 грн. заборгованості за
нарахованими та несплаченими
процентами, 1 091 881,00 грн. пені, а також
судові витрати.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, в даному випадку,
виконання зобов'язань боржника за
кредитними правовідносинами перед ПАТ
„Український професійний банк"
забезпечено майновою порукою
(іпотекою) за договором іпотеки від
24.07.2004 року.

Слід зазначити, що іпотека є
самостійним видом забезпечення
виконання зобов'язання. Правова
природа іпотеки полягає у забезпеченні
можливості кредитора у разі
невиконання боржником зобов'язання,
забезпеченого іпотекою, одержати
задоволення за рахунок переданого в
іпотеку нерухомого майна переважно
перед іншими кредиторами боржника. На
відносини майнової поруки норми статті
559 ЦК щодо припинення поруки не
поширюються, оскільки іпотека за
правовою природою є заставою та
регулюється нормами § 6 гл. 49 ЦК та
Законом України від 5 червня 2003 р. № 898-IV
„Про іпотеку".

Наведена правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
16.10.2012 у справі № 3-45гс12.

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про іпотеку", іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Статтею 7 Закону України „Про іпотеку"
встановлено, що за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Згідно зі статтею 17 Закону України
„Про іпотеку", іпотека припиняється у
разі припинення основного зобов'язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України зобов`язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Так, із змісту листа Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у м. Севастополі від 31.05.2013
року № 72/754/12-28 вбачається, що на
примусовому виконанні знаходиться
зведене виконавче провадження з
примусового виконання виконавчих
документів про стягнення
заборгованості з ВАТ
„Севастопольський рибоконсервний
завод", до складу якого входить й
виконавче провадження наказу №
20-8/289-7/052-11/247-2/206. Повідомляється, що
неодноразово виносились постанови про
накладення арешту на грошові кошти
боржника, 24.09.2004 року зведене виконавче
провадження зупинено на підставі
пунктом 4 статті 34 Закону України „Про
виконавче провадження".

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції, що заборгованість
ВАТ „Севастопольський рибоконсервний
завод" перед ПАТ „Український
професійний банк" у розмірі,
встановленому постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 07.09.2009 року у
справі № 20-8/289-7/052-11/247-2/206 не погашена, у
зв`язку з чим, зобов`язання, забезпечені
іпотекою, не припинились.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону
(в редакції, що діяла до 19.01.2013), кошти,
одержані від продажу майна банкрута,
спрямовуються на задоволення вимог
кредиторів, у порядку, встановленому
цією статтею: у першу чергу
задовольняються вимоги, забезпечені
заставою.

В пункті 47 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009
року „Про судову практику у справах
про банкрутство" зазначено, що за
змістом абзацу другого частини шостої
статті 14 Закону кредитори, вимоги яких
забезпечено заставою майна боржника,
мають право подавати до господарського
суду письмові заяви з вимогами до
боржника після порушення провадження у
справі про банкрутство. Однак вимоги
цієї категорії кредиторів незалежно
від їх звернення із заявою
встановлюються розпорядником майна
згідно з даними обліку боржника, а
також за даними державного реєстру
застав.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується із висновком
місцевого господарського суду щодо
наявності у ПАТ „Український
професійний банк" забезпечених
грошових вимог в сумі 3 789 496,08 грн. та
необхідність їх окремого внесення до
першої черги реєстру вимог кредиторів,
як вимоги забезпечені заставою майна
боржника, незалежно від дати звернення
з відповідною заявою.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

ТОВ «Уралмаг» всупереч статей 33, 34 ГПК
України не надано суду належних
доказів на підтвердження своїх
заперечень, викладених в апеляційній
скарзі, доводи скаржника не
підтверджуються наявним у справі
доказами та спростовуються чинним
законодавством.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 18.09.2013 року прийнято
відповідно до вимог чинного
законодавства з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-103, 105, 106 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Уралмаг»
на ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 18.09.2013 року у справі №
5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 18.09.2013 року у справі №
5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230 залишити без
змін.

3. Копію постанови суду надіслати
учасникам провадження у справі.

4. Справу № 5020-8/085-9/079-13/167-9/254-5/247-4/230
повернути до господарського суду міста
Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 01.08.2014
року.

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
О.С. Копитова

Л.Л. Гарник