Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9932/14 12.08.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»

до Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» та
Приватного акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ»

про стягнення заборгованості

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Коваленко С.В. -
довіреність б/н від 12.05.2014 року;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: Бруль А.С. -
довіреність б/н від 25.12.2014 року;
Вєдєрнікова О.С. - довіреність б/н від
25.12.2013 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» та Приватного
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» про
стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач-2 не виконав умови
Кредитного договору про відкриття
кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 року,
щодо повернення позивачу кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами, а відповідач-1 не
виконав умови Гарантії повернення
кредиту №І/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року.

З цих підстав позивач просив
задовольнити позов: 1) Стягнувши з
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» (Україна, 04053,
м. Київ, вул. Артема,15, Код ,
Ліцензія НБУ №21 від 21.11.2011р.) з будь
якого рахунку та за рахунок активів,
виявлених в ході виконавчого
провадження, на користь Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) суму 590 020 550,99 грн., яка
складається з простроченої
заборгованості за кредитом - 583 149 150,00
грн., прострочених процентів за
користування кредитом - 2 664 667,73 грн.,
пені за прострочення сплати кредиту - 4
203 924,41 грн., пені за прострочення сплати
процентів -2 808,85 грн. в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії № 20-2199/2-1 від 23.07.2013 р.; 2) Стягнувши
з Приватного акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» (93403,
Луганська область, м. Сєверодонецьк,
вул. Пивоварова, 5 Код ) з
будь якого рахунку та за рахунок
активів, виявлених в ході виконавчого
провадження на користь Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) заборгованість за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії № 20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. у
розмірі 590 020 550,99 грн., яка складається з
простроченої заборгованості за
кредитом - 583 149 150,00 грн., прострочених
процентів за користування кредитом - 2
664 667,73, пені за прострочення сплати
кредиту - 4 203 924,41 грн., пені за
прострочення сплати процентів - 2 808,85
грн.; 3) Стягнувши з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» (Україна, 04053, м. Київ, вул.
Артема,15, Код , Ліцензія НБУ
№21 від 21.11.2011р.) та з Приватного
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» (93403,
Луганська область, м. Сєверодонецьк,
вул. Пивоварова, 5 Код ) суму
сплаченого судового збору у розмірі
73080,00 гривень.

Ухвалою від 26.05.2014 року (суддя Дупляк
О.М.) порушено провадження по справі та
призначено її розгляд на 17.06.2014 року.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду м. Києва від 12.06.2014
року призначено повторний
автоматичний розподіл справи №910/9932/14 у
зв'язку з тривалим лікарняним судді
Дупляк О.М.

Згідно проведеного повторного
автоматичного розподілу справу
№910/9932/14 передано для розгляду судді
Якименку М.М.

Ухвалою суду від 16.06.2014 року справу
№910/9932/14 прийнято до свого провадження
суддею Якименко М.М.

16.06.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача-1
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

17.06.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача-2
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Ухвалою суду від 17.06.2014 року розгляд
справи відкладено на 25.06.2014 року у
зв'язку з неявкою представників сторін
та невиконанням ними вимог ухвали суду
про порушення провадження у справі.

25.06.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача-2
надійшло клопотання про зупинення
провадження у справі до вирішення
іншої справи № 910/11585/14 за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Сєвєродонецьке об'єднання Азот" до
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" про
визнання недійсним кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№20-2199/2-1 від 23.07.2013 року.

У судове засідання, призначене на 25.06.2014
року представники сторін з'явилися.

Вимоги ухвали суду про порушення
провадження у справі представники
відповідача-1 та відповідача-2 не
виконали.

Представник позивача у судовому
засіданні 25.06.2014 року подав документи
на вимогу ухвали суду про порушення
провадження у справі.

Представники відповідача-2 та
відповідача-1 у судовому засіданні
клопотання про зупинення провадження у
справі підтримали, просили суд його
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення поданого клопотання.

Судом відмовлено в задоволенні
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку з відсутністю підстав,
з якими ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
пов'язує необхідність вчинення таких
дій.

У судовому засіданні представник
відповідача-2 подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому
засіданні також заявив клопотання про
відкладення розгляду справи.

Враховуючи необхідність повторного
зобов'язання представників
відповідача-1, відповідача-2 виконати
вимоги ухвали суду про порушення
провадження у справі, а також
клопотання представника позивача,
відповідача-2 про відкладення розгляду
справи, суд вважає за доцільне
відкласти розгляд справи на 05.08.2014 року.

01.08.2014 року через канцелярію суду
представник відповідаа-1 подав відзив
на позовну заяву.

05.08.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача-1 подав заяву
про колегіальний розгляд справи.

В судовому засіданні 05.08.2014 року
представник позивача подав заяву про
зміну предмету позову, згідно якої
просив суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» (Україна, 04053, м. Київ, вул.
Артема,15, Код , Ліцензія НБУ
№21 від 21.11.2011р.) та з Приватного
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» (93403,
Луганська область, м. Сєверодонецьк,
вул. Пивоварова, 5 Код ) з
будь якого рахунку та за рахунок
активів, виявлених в ході виконавчого
провадження, на користь Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) суму 590 020 550,99 грн., яка
складається з простроченої
заборгованості за кредитом - 583 149 150,00
грн., прострочених процентів за
користування кредитом - 2 664 667,73 грн.,
пені за прострочення сплати кредиту - 4
203 924,41 грн., пені за прострочення сплати
процентів - 2 808,85 грн. в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії № 20-2199/2-1 від 23.07.2013 р.

В судовому засіданні 05.08.2014 року
оголошено перерву до 12.05.2014 року.

08.08.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача-1 подав відзив
на заяву про зміну предмету позову.

12.08.2014 року через канцелярію суду
представники відповідача-1 та
відповідача-2 подали заяви про
відкладення розгляду справи.

12.08.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача-2 подав відзив
на позовну заяву та заяву про відвід
судді.

В судове засідання 12.08.2014 року
представник відповідача-1 не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Для розгляду заяви про відвід судді суд
видалився до нарадчої кімнати, після
чого оголосив ухвалу про залишення
вказаної заяви без задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.08.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 12.08.2014 року позовні вимоги не
визнав та просив суд в їх задоволенні
відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 12.08.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності, та заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача-2,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі
по тексту - Банк, позивач) та Приватним
акціонерним товариством
«Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» (далі
по тексту - Позичальник, відповідач-2)
укладено Кредитний договір про
відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1
(далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору Банк
зобов'язується надати Позичальнику
кредит шляхом відкриття
невідновлюваної кредитної лінії у
сумі, яка не може перевищувати 50 000 000,00
(п'ятдесят мільйонів) дол. США. (ліміт
кредитної лінії), на умовах,
встановлених цим Договором, далі
кредит або кредитна лінія, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти,
встановлені цим Договором.

Згідно з п. 2.2. Договору Кінцевий термін
повернення кредиту - не пізніше « 20»
січня 2014 року. Позичальник здійснює
повернення кредиту, отриманого в межах
ліміту кредитної лінії шляхом
перерахування коштів на рахунок
№5329/840, відкритий у ПАТ
«Промінвестбанк», код Банку 300012.

Відповідно до п. 3.1. Договору Банк надає
Позичальнику Кредит в межах Ліміту
кредитної лінії шляхом перерахування
коштів з кредитного на поточний
рахунок Позичальника №9071/840,
відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», код
банку 300012. Перерахування Кредиту
здійснюється на підставі заяви
Позичальника протягом 3-х банківських
днів, починаючи з наступного
банківського дня, за датою отримання.

Згідно з п. 3.2. Договору проценти за
користування кредитом нараховуються
Банком на суму фактичного щоденного
залишку заборгованості за отриманими
коштами та сплачуються Позичальником,
виходячи із встановленої Банком
процентної ставки у розмірі 11,0
(одинадцять) процентів річних. При
розрахунку процентів по
заборгованості в іноземній валюті
використовується метод «факт/360»,
виходячи із розрахунку фактичної
кількості днів у місяці та 360 днів у
році.

24.07.2013 року на виконання умов Договору
позивачем перераховано відповідачу-2 50
000 000,00 (п'ятдесят мільйонів) доларів США
(що на день перерахування коштів є
еквівалентом 399 650 000,00 грн.), на
підтвердження чого позивач надав суду
Меморіальний ордер №160755 від 24.07.2013 року
на суму 50 000 000,00 (п'ятдесят мільйонів)
доларів США (що на день перерахування
коштів є еквівалентом 399 650 000,00 грн.).

10.01.2014 року між позивачем та
відповідачем-2 укладено Договір про
внесення змін та доповнень №20-0020/2-1 до
Кредитного договору про відкриття
кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 року,
яким зокрема було внесено змінено
кінцевий термін повернення кредиту - не
пізніше 30 квітня 2014 року, та,
встановлено, що починаючи з 20.01.2014 року
проценти за користування кредитом
нараховуються Банком, виходячи із
встановленої Банком процентної ставки
у розмірі 11,75% річних.

В якості забезпечення виконання
Відповідачем-2 (за гарантією -
принципал) зобов'язань по Договору
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» (далі по
тексту - відповідач-1, Банк-гарант)
надало позивачу Гарантію повернення
кредиту №I/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року (далі
по тексту - гарантія).

Відповідно до умов гарантії (в редакції
від 10.01.2014 року з врахуванням змін до
Гарантії повернення кредиту №I/130723/GTY/417
від 23.07.2013 року):

- Відповідно до умов Договору
Принципал зобов'язаний забезпечити
надання на Вашу користь банківської
гарантії на суму 52.420.000,00 доларів США - 840
(П'ятдесят два мільйони чотириста
двадцять тисяч доларів США 00 центів)
(надалі за текстом - Гарантія), для
забезпечення платіжного зобов'язання
Принципала за Договором по поверненню
кредиту та відсотків.

- На прохання Принципала ми,
ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
«КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», який
знаходиться за адресою: вул. Артема 15, м.
Київ 04053 Україна (далі - Банк-гарант),
зобов'язуємося сплатити Вам протягом
5-ти банківських робочих днів на Вашу
першу вимогу суму, або суми які не
перевищують 52.420.000.00 доларів США - 840
(П'ятдесят два мільйони чотириста
двадцять тисяч доларів США 00 центів)
(надалі за текстом - сума Гарантії)
після отримання оригіналу Вашої
належним чином підписаної вимоги
платежу, в якій зазначені, що Принципал
не виконав зобов'язання перед Вами у
відповідності з умовами Договору з
повернення тіла кредиту та/або сплати
відсотків, внаслідок чого Ви, як
Бенефіціар за Гарантією, маєте право на
звернення до Банку-гаранта з вимогою
про сплату тіла кредиту таабо
відсотків відповідно до Договору.

- Наше зобов'язання набуває
чинності 23.07.2013р. та діє до 18:00 за
київським часом 14.05.2014р. включно (дата
закінчення терміну дії гарантії) та
втрачає силу повністю та автоматично,
якщо Ваша письмова вимога платежу
разом із вищезазначеним(и)
документом(ами) не надійде у наш офіс до
часу та дати закінчення терміну дії
гарантії незалежно від того. чи є ця
дата банківським днем чи ні.

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку
позивача відповідач-2 не виконав умови
Кредитного договору про відкриття
кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 року,
щодо повернення позивачу кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами, а відповідач-1 не
виконав умови Гарантії повернення
кредиту №І/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року.

В зв'язку з вищевикладеним позивач
просить суд сягнути з відповідача-1 та
відповідача-2 590 020 550,99 грн. (з яких: 583 149
150,00 грн. - простроченої заборгованості
за кредитом, 2 664 667,73 грн. - прострочених
процентів за користування кредитом, 4 203
924,41 грн. - пені за прострочення сплати
кредиту, 2 808,85 грн. - пені за
прострочення сплати процентів).

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

13.05.2014 року на виконання умов Гарантії
Позивач надіслав ПАТ «Комерційний банк
«Надра» (Гаранту, відповідачу-1) вимогу
платежу № 29-02/123 з вимогою про сплату
тіла кредиту в сумі 50 000 000,00 доларів США
та відсотків в сумі 195 833,34 дол. США., у
зв'язку з невиконанням принципалом
(відповідачем-2, ПАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання АЗОТ») зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитними
коштами, відповідно до умов Договору.

У відповідності до штампу про
реєстрацію вхідної кореспонденції на
Вимозі платежу №29-02/123, гарантом
(Відповідачем-1) отримано відповідну
вимогу платежу 13.05.2014 року, та
зареєстровано за вхідним номером 22420.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов до
висновку, що позивачем належним чином
(відповідно до умов гарантії)
повідомлено відповідач-1 про
невиконання відповідачем-2 умов
Договору щодо повернення кредитних
коштів та процентів за користування
кредитними коштами, а також в строки
надано (надіслано) відповідачу-1 вимогу
платежу.

Суду не надано жодних доказів
виконання відповідачем-2 зобов'язання
за Договором, щодо повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитними коштами.

Судом встановлено, що Договір який
укладено між позивачем та
відповідачем-2 за своєю юридичною
природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ст. 560 ЦК України за гарантією
банк, інша фінансова установа, страхова
організація (гарант) гарантує перед
кредитором (бенефіціаром) виконання
боржником (принципалом) свого
обов'язку. Гарант відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 561 ЦК України
гарантія діє протягом строку, на який
вона видана.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 563 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого гарантією, гарант
зобов'язаний сплатити кредиторові
грошову суму відповідно до умов
гарантії. Вимога кредитора до гаранта
про сплату грошової суми відповідно до
виданої ним гарантії пред'являється у
письмовій формі. До вимоги додаються
документи, вказані в гарантії. Кредитор
може пред'явити вимогу до гаранта у
межах строку, встановленого у гарантії,
на який її видано.

Відповідно до ч. 1 ст. 566 ЦК України
обов'язок гаранта перед кредитором
обмежується сплатою суми, на яку видано
гарантію.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 568 ЦК України
зобов'язання гаранта перед кредитором
припиняється у разі сплати кредиторові
суми, на яку видано гарантію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України
Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 528 ЦК України
виконання обов'язку може бути
покладено боржником на іншу особу, якщо
з умов договору, вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства
або суті зобов'язання не випливає
обов'язок боржника виконати
зобов'язання особисто. У цьому разі
кредитор зобов'язаний прийняти
виконання, запропоноване за боржника
іншою особою. У разі невиконання або
неналежного виконання обов'язку
боржника іншою особою цей обов'язок
боржник повинен виконати сам.

Згідно з ч. 1 ст. 618 ЦК України боржник
відповідає за порушення зобов'язання
іншими особами, на яких було покладено
його виконання (стаття 528 цього
Кодексу), якщо договором або законом не
встановлено відповідальність
безпосереднього виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України якщо
у зобов'язанні беруть участь кілька
кредиторів або кілька боржників,
кожний із кредиторів має право
вимагати виконання, а кожний із
боржників повинен виконати обов'язок у
рівній частці, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 543 ЦК України у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Згідно з ст. 619 ЦК України договором або
законом може бути передбачена поряд із
відповідальністю боржника додаткова
(субсидіарна) відповідальність іншої
особи. До пред'явлення вимоги особі, яка
несе субсидіарну відповідальність,
кредитор повинен пред'явити вимогу до
основного боржника. Якщо основний
боржник відмовився задовольнити
вимогу кредитора або кредитор не
одержав від нього в розумний строк
відповіді на пред'явлену вимогу,
кредитор може пред'явити вимогу в
повному обсязі до особи, яка несе
субсидіарну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо
цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
закону).

Позивач просить суд стягнути з
відповідача-1 та відповідача-2 583 149 150,00
грн. - простроченої заборгованості за
кредитом, 2 664 667,73 грн. - прострочених
процентів за користування кредитом, не
конкретизуючи розмір відповідальності
кожного з відповідачів, відтак, з
врахуванням вищевикладеного та
керуючись приписами ст. 8 ЦК України та
приписами вищевикладених статей, суд
дійшов до висновку, що в даному спорі
гарант (відповідач-1) не несе
субсидіарної відповідальності, а отже,
він повинен нести солідарну
відповідальність разом з боржником
(відповідачем-2).

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачу-2 кредитні кошти в
розмірі 50 000 000,00 (п'ятдесят мільйонів)
доларів США (що на день перерахування
коштів 24.07.2013 року є еквівалентом 399 650
000,00 грн., а станом на 15.05.2014 року - є
еквівалентом 583 149 150,00 грн.), згідно умов
Договору, а відповідач-2 в порушення
умовами Договору не виконав
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів та сплати відсотків (процентів)
за користування кредитними коштами, а
відповідач-1 не виконав умови Гарантії
повернення кредиту №І/130723/GTY/417 від
23.07.2013 року.

Відзиви відповідача-1 та відповідача-2
не приймаються судом в якості належних
та допустимих доказів, та
спростовуються наявними в матеріалах
справи документами.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач-1 та відповідач-2 в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростували,
розміру позовних вимог не оспорили,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 583 149 150,00 грн. - простроченої
заборгованості за кредитом, 2 664 667,73 грн.
- прострочених процентів за
користування кредитом, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню і стягненню
солідарно з відповідача-1 та
відповідача-2.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача-1 та відповідача-2 4 203 924,41
грн. - пені за прострочення сплати
кредиту, 2 808,85 грн. - пені за
прострочення сплати процентів, суд
зазначає наступне.

Згідно з п. 5.3.Договору за несвоєчасну
сплату сум кредиту та/або процентів за
користування кредитом, та/або плати за
кредит, та/або процентів за
неправомірне користування кредитом.
Позичальник сплачує пеню, яка
обчислюється щоденно за методом
«факт/факт» від суми простроченого
платежу, у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діє у період прострочення.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовані Законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", положеннями якого
встановлено, що за прострочку платежу,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін (ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Стягненню з відповідача підлягає сума
пені згідно розрахунку, що проведений
за період прострочення не більше шести
місяців з дати настання строку платежу
за подвійною обліковою ставкою
встановленою НБУ за період
прострочення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення пені за несвоєчасне
виконання взятих на себе зобов'язань в
розмірі: 4 203 924,41 грн. - пені за
прострочення сплати кредиту, 2 808,85 грн. -
пені за прострочення сплати процентів,
нараховані відповідно до
законодавства, а тому підлягають
задоволенню та стягуються з
відповідач-2, так як умовами гарантії
повернення кредиту №I/130723/GTY/417 від
23.07.2013 року не передбачена
відповідальність відповідач-1 щодо
стягнення штрафних санкцій у вигляді
пені за прострочення виконання
зобов'язання, а лише передбачений
обов'язок (зобов'язання) щодо
повернення тіла кредиту та сплати
відсотків за користування кредитом у
разі їх несплати відповідачем-2.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача-1 та відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
32, 33, 49, 75, 82-85, 121 ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА,
будинок 15, ) та
Приватного акціонерного товариства
"Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (93403,
Луганська обл., місто Сєвєродонецьк,
ВУЛИЦЯ ПИВОВАРОВА, будинок 5, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" (01001, м. Київ, ПРОВУЛОК ШЕВЧЕНКА,
будинок 12, ) 583 149 150
(п'ятсот вісімдесят три мільйони сто
сорок дев'ять тисяч сто п'ятдесят) грн. 00
коп. - простроченої заборгованості за
кредитом, 2 664 667 (два мільйони шістсот
шістдесят чотири тисячі шістсот
шістдесят сім) грн. 73 коп. - прострочених
процентів за користування кредитом, 72
558 (сімдесят дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят вісім) грн. 95 коп. - судового
збору.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Сєвєродонецьке об'єднання
АЗОТ" (93403, Луганська обл., місто
Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ ПИВОВАРОВА,
будинок 5, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (01001, м.
Київ, ПРОВУЛОК ШЕВЧЕНКА, будинок 12, ) 4 203 924 (чотири мільйони
двісті три тисячі дев'ятсот двадцять
чотири) грн. 41 коп. - пені за
прострочення сплати кредиту, 2 808 (дві
тисячі вісімсот вісім) грн. 85 коп. - пені
за прострочення сплати процентів, 521
(п'ятсот двадцять одну) грн. 05 коп. -
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 18.08.2014 року.