ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" серпня 2014 р.
Справа № 918/1008/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління №9"

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в розмірі
160 049 грн. 18 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління №9"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовною заявою
до відповідача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в розмірі 160 049 грн. 18
коп.

Ухвалою суду від 04.07.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження, справу призначено до
слухання на 17.07.2014р.

Ухвалою суду від 17.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 05.08.2014р.

04.08.2014р. позивач, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав факсограму, в
якій просив розгляд справи проводити
без участі представника товариства з
обмеженою відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління №9" за
наявними матеріалами справи.

В судове засідання 05.08.2014р. представник
позивача не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Представник відповідача в судові
засідання 17.08.2014р. та 05.08.2014р. не
з'явився, відзиву на позов не подав.
Проте, до господарського суду
повернулися конверти, в яких
відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 було
направлено ухвали від 04.07.2014р. та
17.07.2014р. з довідкою відділення
підприємства зв'язку: "По закінченню
терміну зберігання".

Разом з тим, з поданого витягу з ЄДРПОУ
від 04.06.2014р. вбачається, що місце
проживання фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2: АДРЕСА_1 Вищезазначена
обставина свідчить про неподання
відповідачем органу реєстрації
всупереч пункту 5 статті 29 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" відомостей про зміну
фактичного місцезнаходження. Таким
чином, негативні наслідки за вказане
порушення покладаються на відповідача
- фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Згідно з положеннями ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається зазначеним особам
за повідомленою ними господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Суд вбачає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
заяви без участі сторін відповідно до
статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.07.2013р. між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Лубенське ШБУ-9"
(виконавець) укладено Договір про
надання послуг (надалі - Договір; а.с. 28 -
30).

Згідно п. 1.1. вказаного Договору,
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується надати йому, у
відповідності до умов даного договору
послуги: по користуванню під'їзною
колією та естакадою.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору визначено,
що замовник сплачує виконавцю за
надалі послуги кошти в сумі 10 грн. 00 коп.
з ПДВ за 1 тонну матеріалу. Ціна послуг
динамічна і може переглядатися
сторонами за наступними умовами: зміна
обсягів і складу наданих послуг;
необхідність врахування інфляційного
ринкового подорожчання; прийняття
нових законодавчих і нормативних
актів, що впливають на вартість наданих
послуг; надання додаткових, не
передбачених даним Договором послуг та
інше.

У відповідності до п. 3.4. Договору,
замовник до початку послуг сплачує
виконавцю протягом трьох днів з
моменту підписання даного Договору -
аванс (не менше 30% від загальної
вартості договору) і протягом трьох
днів з моменту підписання сторонами
відповідних документів щодо надання
послуг виконавцем та їх прийняття
замовником - проводиться остаточний
розрахунок.

За приписами п. 2.3. Договору, замовник
зобов'язаний протягом трьох днів з
моменту закінчення надання послуг
прийняти їх від виконавця та оплатити в
розмірах і строк, передбачених
Договором.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги на загальну
суму 309 177 грн. 61 коп., що
підтверджується сукупністю доказів, а
саме: актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг) та рахунками (а.с. 31 - 40,
43 - 48, 49, 58 - 61, 62).

Відповідач, в свою чергу, в порушення
умов Договору, частково оплатив
заборгованість за надані послуги в
сумі 160 000 грн. 00 коп., що підтверджується
виписками з рахунку фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 від 15.10.2013р., 24.10.2013р.,
01.11.2013р. та 22.11.2013р.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги становить 149 177 грн. 61 коп.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що за не
своєчасне проведення з виконавцем
розрахунків, обумовлених договором,
замовник сплачує виконавцю пеню, у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що
діятиме у період, за який
сплачуватиметься пеня, від суми
простроченого платежу.

На підставі пункту 4.1. Договору позивач
нарахував відповідачу пеню в розмірі 10
871 грн. 57 коп. (розрахунок а.с. 49).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, встановивши
обставини справи і давши їм оцінку,
господарський суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що
кореспондується із статтею 193 ГК
України - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем
належним чином виконано взяті на себе
зобов'язання.

У відповідності до п. 3.4. Договору,
замовник до початку послуг сплачує
виконавцю протягом трьох днів з
моменту підписання даного Договору -
аванс (не менше 30% від загальної
вартості договору) і протягом трьох
днів з моменту підписання сторонами
відповідних документів щодо надання
послуг виконавцем та їх прийняття
замовником - проводиться остаточний
розрахунок.

Акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг) підписані представниками
сторін та скріплені відтисками їх
печаток 07.10.2013р., 28.10.2013р., 31.10.2013р.,
07.11.2013р., 11.11.2013р., 13.11.2013р., 20.11.2013р.,
21.11.2013р., 22.11.2013р., 29.11.2013р., а отже, з
урахуванням положень пункту 3.4.
Договору та норм чинного
законодавства, строк оплати по
вказаним актам настав 02.12.2014р.

Доказів сплати заборгованості
відповідач суду не подав.

На підставі вищевикладеного вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за надані послуги по
Договору від 17.07.2013р. в сумі 149 177 грн. 61
коп. обґрунтовані, стверджуються
матеріалами справи, а відтак
підлягають задоволенню.

Крім того, у поданій позовній заяві
позивач просить стягнути з відповідача
пеню в розмірі 10 871 грн. 57 коп. При
прийнятті рішення в цій частині, суд
бере до уваги наступне.

Частина 1 статті 546 ЦК України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошовий зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

На підставі пункту 3.2. Договору позивач
нарахував відповідачу пеню з
розрахунку суми заборгованості в
розмірі 149 177 грн. 61 коп. за 6 місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано в розмірі 10 871 грн. 57 коп.
(розрахунок а.с. 49).

Суд погоджується з вірністю зробленого
позивачем розрахунку пені, а відтак
позовні вимоги в частині стягнення
пені суд визнає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності,
суд задовільняє вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь заборгованості в сумі 149 177
грн. 61 коп. та пені в розмірі 10 871 грн. 57
коп. як такі, що стверджуються
Договором, іншими матеріалами справи
та обґрунтовані ст.ст. 11, 509, 526, 530, 546, 549,
612, 629 ЦК України та ст.ст. 173, 193, 230, 232 ГК
України.

На відповідача відповідно до частин 1
статті 49 ГПК України покладаються
витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (35604, АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління №9" (37500,
Полтавська область, м. Лубни, вулиця
Радянська, 210, ) - 149 177
грн. 61 коп. заборгованості, 10 871 грн. 57
коп. пені та 3 200 грн. 99 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення підписане суддею "06" серпня 2014р.

Суддя
Горплюк А.М.