номер провадження справи 30/41/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

15.08.2014
Справа № 908/1863/14

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Інформаційні комп'ютерні
системи" (03005, м. Київ, вул. Смоленська,
31-33)

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Запорізький
електровозоремонтний завод" (69095, м.
Запоріжжя, вул. Залізнична, 2)

про стягнення 34645,64 грн.,.

Суддя
Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Мальчев Г.В.,
довіреність № 3881 від 04.08.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Інформаційні комп'ютерні системи"
звернулося до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Запорізький
електровозоремонтний завод"
заборгованості за договором №
ЗЕРЗ-13-167/18 від 30.08.2013 р. в розмірі 34645,64
грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на приписи ст.ст.
526, 530, 610, 611, 638, 639, 625 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 173, 174, 181, 193
Господарського кодексу України та
умови укладеного між сторонами
договору. Вказує, що на виконання умов
договору відповідачу 03.09.2013 р. було
передано товар в електронному вигляді
шляхом відправлення ключів для
обумовленого договором програмного
забезпечення електронною поштою на
адресу покупця. За доводами позивача,
станом на час подання позову
заборгованість відповідача за
поставлене програмне забезпечення
складає 31452,96 грн., що є підставою на
покладення на останнього додаткової
відповідальності у вигляді
передбаченої договором пені.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 02.06.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1863/14,
присвоєно справі номер провадження №
30/41/14, розгляд якої призначено на 24.06.2014
р. У сторін витребувані документи, які
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи по суті.

Ухвалою від 24.06.2014 р. розгляд справі
відкладено на 31.07.2014 р.

30.07.2014 р. від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, в якому він
зазначає, що договір купівлі-продажу №
ЗЕРЗ-13-167/19 від 30.08.2013 року є неукладеним,
оскільки сторони при його підписанні
не погодили таку істотну умову
договору, як строк дії договору.
Стверджує, що товар за зазначеним
договором не передавався взагалі.

На підставі ст. 69 ГПК України, ухвалою
суду від 31.07.2014 р. у зв'язку з
нез'явленням представників сторін
строк розгляду справи продовжено за
клопотанням відповідача, розгляд
справи відкладено до 15.08.2014 р.

07.08.2014 р. канцелярією господарського
суду отримано заяву позивача №13330 від
07.08.2014 р., в якій позивач просив
перенести призначене на 15.08.2014 р. судове
засідання на кінець серпня у зв'язку з
намаганням сторін досягти вирішення
спору шляхом переговорів.

В судовому засіданні 15.08.2014 р. розгляд
справи за участі представника
відповідача.

За письмовим клопотанням представника
відповідача фіксація судового процесу
технічними засобами не здійснювалася.

До початку судового засідання від
відповідача надійшло письмове
клопотання про припинення провадження
у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України. Відповідач вказує на те, що
11.08.2014 р. сторонами було підписано
Додаткову угоду № 1 до договору №
ЗЕРЗ-13-167/19, відповідно до умов п. 5 якої
сторони домовились про втрату чинності
Специфікації № 1 до Договору і сторони
не мають претензії щодо виконання
поставки та оплати товару за нею.
Посилаючись на наведене, у зв'язку з
відсутністю предмету спору просить
провадження у справі припинити.

Представник позивача в судове
засідання 15.08.2014 р. не з'явився. Про
дату, час та місце судового розгляду
позивач повідомлений належним чином.
Натомість, адресованим суду письмовим
клопотанням № 13330 від 07.08.2014 р. просить
відкласти розгляд справи на кінець
серпня у зв'язку з намагання сторін
досягти вирішення спору мирним шляхом.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом справи у разі виконання
останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК
України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В п. 19 Інформаційного листа ВГСУ від
13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року" зазначено, що
відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
р. № 75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена. Дана
відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Ухвали господарського суду
Запорізької області від: 24.06.2014 р., 31.07.2014
р. по справі № 908/1863/14 направлялись
позивачу за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві і до
господарського суду відділенням
поштового зв'язку не поверталися.

Таким чином, позивач вважається
належним чином повідомленим про час та
місце судового розгляду справи.

Щодо клопотання позивача про
відкладення розгляду справи, суд
зазначає, що враховуючи обмеженість
розгляду справи визначеними законом
процесуальними строками, при цьому,
ухвалою від 31.07.2014 р. строк вирішення
спору було вже продовжено за
клопотанням позивача, 17.08.2014 р. є
останнім днем вирішення спору і суд не
має можливості більше його
продовжувати. За цих обставин
клопотання позивача залишається судом
без задоволення.

Також, без задоволення суд залишає
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі за відсутності
підстав для його задоволення, оскільки
відповідачем не доведено належними
доказами заміна первісного
зобов'язання новим зобовя'занням та
його виконання, а від позивача жодних
заяв про врегулювання між сторонами
спору не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає
залишенню без розгляду, з наступних
підстав.

Розглядаючи позовні вимоги у цій
справі суд виходив з того, що
відповідно до вимог ст. 43 ГПК України,
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України, суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Пунктом 4.8 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із змінами станом на
час винесення цієї ухвали) визначено,
що залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розгляду справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому.

Згідно із п. 4.9 вищевказаної постанови,
при вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду господарським
судам слід мати на увазі, що
застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України
можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду або в порядку ст. 38
ГПК України, чи не направив свого
представника в засідання
господарського суду без поважних
причин. Отже, перш ніж залишити позов
без розгляду господарський суд
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання його вимог позивачем і
об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій. При
цьому, береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами ст. 43 ГПК України.
У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

За змістом позовної заяви, 30.08.2013 р. між
Приватним акціонерним товариством
«Інформаційні комп'ютерні системи»
(постачальником, позивачем у справі) та
Приватним акціонерним товариством
«Запорізький електровозоремонтний
завод» (покупцем, відповідачем у
справі) було укладено договір
купівлі-продажу № ЗЕРЗ-13-167/19 (надалі -
Договір), відповідно до умов якого
постачальник зобов'язався поставити
покупцеві товар, згідно Специфікації №
1, а покупець зобов'язався прийняти
товар і вчасно оплатити товар на умовах
даного договору (п. 2.1 Договору).

За доводами позивача, на виконання умов
Договору ним 03.09.2013 року було передано
відповідачу товар в електронному
вигляді шляхом відправлення
електронних ключів для обумовленого
Специфікацією програмного
забезпечення. На підтвердження
наведеного позивачем надано до
матеріалів справи копію електронного
повідомлення.

Відповідно до умов п. 4.4 Договору
прийом-передача товару оформлюється
шляхом підписання сотернами
відповідних документів про
прийом-передачу товару (акт
прийому-передачі).

Як вказує позивач, направлений на
адресу відповідача лист та акт
прийому-передачі залишено без
відповіді.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 24.06.2014
р. розгляд справи було відкладено на
31.07.2014 р. у зв'язку з нез'явлення у судове
засідання представника відповідача. В
судове засідання 31.07.2014 р. представники
сторін не з'явилися. Ухвалою суду від
31.07.2014 р. розгляд справи відкладено до
15.08.2014 р., позивача зобов'язано надати
накладну на товар, наявність якої
передбачає п. 4.5. Договору № ЗЕРЗ-13-167/19
від 30.08.2013 року; докази надання
відповідачем згоди на дострокову
передачу товару відповідно до п. 4.3
Договору №ЗЕРЗ-13-167/19 від 30.08.2013 року;
довіреність на представника
відповідача, щодо отримання товару
30.08.2013 р.; докази того, що електронна
адреса , на яку позивачем
відправлене програмне забезпечення,
належить відповідачу; письмові
обґрунтовані пояснення щодо того, яким
чином (як саме) відбувалась передача
товару за спірним договором з
відповідним документальним
підтвердженням; письмові заперечення
на відзив на позовну заяву (завчасно
направити їх на адресу відповідача).
Явка повноважних представників сторін
в судове засідання була визнана судом
обов'язковою.

Однак, в судове засідання 15.08.2014 р.
представник позивача не з'явився.
Також, незважаючи на вимоги суду,
позивачем вимоги ухвали суду від 31.07.2014
р. не виконано. Витребувані судом
письмові пояснення та додаткові докази
позивачем не надано.

Крім того, позивачем не повідомлено
суду про причини, які б унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних дій.

Ненадання позивачем витребуваних
судом документів та доказів не надає
можливості розглянути справу № 908/1863/14
по суті позовних вимог.

За змістом ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене не є можливим
вирішити спір по суті, тому позов
підлягає залишенню без розгляду в
порядку п. 5 ст.81 ГПК України.

Суд зазначає, що у відповідності з ч. 4
ст. 81 ГПК України, після усунення
обставин, що зумовили залишення позову
без розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 44 ГПК
України, розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України від 08.07.11
№02/163-48 "Про судовий збір" передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. Так,
відповідно до п. 4 вищевказаної статті
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням).

Таким чином, судовий збір в розмірі 1827,00
грн. підлягає поверненню позивачу на
підставі відповідної ухвали
господарського суду Запорізької
області про повернення суми судового
збору.

Керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Інформаційні комп'ютерні
системи" (м.Київ) до Приватного
акціонерного товариства "Запорізький
електровозоремонтний завод" (м.
Запоріжжя) про стягнення
заборгованості за договором №
ЗЕРЗ-13-167/18 від 30.08.2013р. в розмірі 34645,64
грн. - залишити без розгляду.

Видати ухвалу про повернення
Приватному акціонерному товариству
«Інформаційні комп'ютерні системи» (м.
Київ, ) суми 1827,00 грн.
судового збору.

Суддя
Л.П. Кагітіна