ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" липня 2014 р.Справа № 922/1943/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Альфа-Банк", м. Київ до 1.
ПАТ "Харківський підшипниковий завод"
м. Харків , 2. ПАТ "У.П.Е.К." м. Харків , 3.
ТОВ "Лозівський ковальсько-механічний
завод" , 4. ТОВ "УПЕК Трейдинг", м. Харків
, 5. ТОВ "Українська ливарна компанія",
м. Харків , 6. ПАТ "Харківський
верстатобудівельний завод" м. Харків
про стягнення 17436496,82 доларів США за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився

третього відповідача - не з'явився

четвертого відповідача - не з'явився

п'ятого відповідача - не з'явився

шостого відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "Альфа-Банк", звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою, в якій
просить суд стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість за договором
про відкриття кредитної лінії № 94-В/12
від 23.11.2012 року у розмірі 17436496,82 доларів
США, яка виникла станом на 12.05.2014 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором в частині
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків. Відповідно до позовної
заяви сума заборгованості у розмірі
17436496,82 доларів США складається із
заборгованості за кредитом у розмірі
17142864,00 доларів США, пені за несвоєчасне
повернення кредиту у розмірі 49585,11
доларів США, заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 244047,72 доларів США. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст. 526, 530, 543, 553, 554, 612, 1048,
1049, 1050 ЦК України, ст. 193 ГК України.
Судовий збір у розмірі 73080,00 грн.
просить суд покласти солідарно на
відповідачів.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.05.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/1943/14 та
розгляд справи призначено у судовому
засіданні на 10 червня 2014 р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.06.2014 р.
розгляд справи № 922/1943/14 було
відкладено на 29 липня 2014 р. о 10:00. Цією ж
ухвалою строк вирішення даного спору
було продовженню за межами,
визначеними ч.1 ст. 69 ГПК України на
п'ятнадцять днів до 31 липня 2014 року.

29 липня 2014 року позивачем до суду було
надане клопотання про залишення позову
без розгляду, яке досліджено судом та
долучено до матеріалів справи.

Сторони своїх повноважних
представників у судове засідання не
направили, про причини неявки у судове
засідання не повідомили, про час та
місце судового засідання були
повідомлені за адресами зазначеними у
позовній заяві.

Пунктом 4 частини 3 статті 129
Конституції України визначено одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд вважає, що господарським судом, в
межах наданих йому повноважень,
створені належні умови для надання
сторонами доказів, здійснені всі
необхідні дії щодо витребування
додаткових доказів.

Під час порушення провадження по
справі та в процесі розгляду справи,
згідно п. 4 ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України, з
метою забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних
випадках такі дії по підготовці справи
до розгляду: зобов'язує сторони, інші
підприємства, установи, організації,
державні та інші органи, їх посадових
осіб виконати певні дії (звірити
розрахунки, провести огляд доказів у
місці їх знаходження тощо); витребує
від них документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору, чи
знайомиться з такими матеріалами
безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В процесі розгляду даної справи
господарський суд зобов'язував
позивача (ухвалами господарського суду
Харківської області від 19.05.2014 р. та
10.06.2014 р.) надати документи, необхідні
для повного та всебічного розгляду
справи, зокрема: правове та нормативне
обґрунтування позовних вимог; усі (за
наявності) додаткові угоди та додатки
до кредитного договору; уточнений
докладний і обґрунтований розрахунок
заборгованості за кредитним договором,
окремо за основним боргом, окремо за
відсотками (із зазначенням усіх
періодів нарахування, усіх нарахованих
сум, усіх сплачених сум, сальдо за
кожним періодом, підсумкового сальдо);
належним чином засвідчену копію
довідки про включення до Державного
реєстру підприємств і організацій
України станом на дату подачі позовної
заяви до суду (свою та відповідачів);
довідку про номери поточних рахунків,
відкритих в установах банків (свою та
відповідачів); докази в обґрунтування
позову.

Проте вищезазначені вимоги суду
позивачем не виконано, виходячи з
наявних матеріалів справи неможливо
встановити сутність правовідносин, які
склались між сторонами, а позивач, в
свою чергу, без поважних причин
витребувані судом документи необхідні
для повного та всебічного розгляду
справи не надав, у судове засідання
свого повноважного представника не
направив.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

За таких обставин, враховуючи
ненаданням позивачем без поважних
причин витребуваних господарським
судом матеріалів, що необхідні для
вирішення спору та приймаючи до уваги
тривалий час розгляду даної справи, суд
вважає доцільним залишити позов без
розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК
України.

При цьому, суд не вбачає можливим
ухвалити рішення у справі з наданих до
неї документів виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції":

П. 2.3. встановлено, якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Згідно п.п. 2, 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 "Про судове рішення у цивільній
справі" обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи. У мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної
справи витребуваних судом доказів
унеможливлює виконання вимог
процесуального закону щодо
обґрунтованості судового рішення. При
цьому це стосується як позитивного (про
задоволення позову) та к і негативного
(про відмову в позові) рішення.
Недопустимість доказування, котре
ґрунтується на припущеннях
унеможливлює як задоволення позовних
вимог так і відмови в задоволенні цих
вимог, адже останнє означатиме
підтвердження в судовому порядку
припущення про законність дій чи
бездіяльності учасників судового
процесу, без достатніх на то правових
підстав.

За таких обставин, враховуючи
відсутність витребуваних у позивача
документів та відсутність пояснень
представника позивача щодо питань,
котрі виникають у суду з приводу
обставин справи, що унеможливлює
всебічний, повний та об'єктивний
розгляд справи, суд залишає даний
позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення
обставин, що зумовили залишення позову
без розгляду, він має право знову
звернутися з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку.

Суддя М.І. Шатерніков