ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.Справа № 922/2854/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг", м.
Київ до Фермерського господарства
"Веселе", с. Прудянка про стягнення
коштів в розмірі 85348,08 грн.. за участю :

Представник позивача - Круглов П.Г.
довіреність № 14/20-138-14 від 01.07.2014 року;

Представник відпловідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фермерського
господарства "Веселе" про стягнення
основної заборгованості за
лізінговими платежами у розмірі 78052,98
грн., пені у розмірі 3081,11 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 3514,56 грн. та
3% річних у розмірі 699,43 грн., а також
просить суд покласти на відповідача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн.. В обгрунтування
позовних вимог позивач вказує на
неналежне виконання з боку відповідача
своїх зобов'язань за Договором
фінансового лізінгу №20-07-275 сфл від 16
травня 2007 року.

Ухвалою суду від 14.07.2014 року за позовною
заявою було порушено провадження по
справі №922/2854/14 та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 28 липня 2014 року.

Через канцелярію суду 28.07.2014 року
позивач з супровідним листом (вх.№26040)
надав документи на виконання вимог
ухвали суду для їх долучення до
матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та
долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявив усне клопотання про
відкладення розгляду справи у зв"язку з
необхідністю надання сторонам
додаткового часу для врегулювання
спору мирним шляхом.

Представник позивача проти
задоволення вказаного клопотання не
заперечував.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи було
задоволено, в судовому засіданні 28.07.2014
року було оголошено перерву до 11 серпня
2014 року на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК
України.

Позивач через канцелярію суду з
супровідним листом (вх.№27725 від 11.08.14р.)
надав банківські виписки від 01.08.2014
року на підтвердження сплати
відповідачем суми основного боргу в
розмірі 78 052,98 грн. та просив припинити
провадження у справі в цій частині.

Клопотання позивача про припинення
провадження по справі в частині
стягнення суми основного боргу було
прийнято судом до розгляду, надані
документи досліджені та долучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявив усне клопотання про
відкадення розгляду справи у зв"язку з
необхідністю надання йому додаткового
часу для погашення заборгованості в
повному обсязі.

Представник позивача залишив
вирішення вказаного клопотання на
розсуд суду.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи було
задоволено, перерву в судовому
засіданні було продовжено до 18 серпня
2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача пені у розмірі
3081,11 грн., інфляційних втрат у розмірі
3514,56 грн. та 3% річних у розмірі 699,43 грн.
підтримував та просив задовольнити,
провадження по справі в частині
стягнення суми основного боргу -
припинити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши усі фактичні
обставини спору у їх сукупності, суд
встановив наступне.

16 травня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством
«Украгролізинг» (назву змінено на
Державне публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг") -
Лізингодавець та Фермерським
господарством «Веселе» -
Лізингоодержувач, було укладено
Договір фінансового лізингу №20-07-275
сфл, (Договір) згідно умов якого Позивач
передає Відповідачу у користування
техніку - зернозбиральний комбайн
«ДОН-1500Б» з навісним обладнанням, зав.
№093562 в кількості 1 од. (Майно/Техніка)
загальною вартістю 624 000 (шістсот
двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
строком на 7 (сім) років, а останній
зобов'язався сплачувати за це
лізингові платежі на умовах Договору.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за Договором, передав
відповідачу у користування Техніку, що
підтверджується актом
приймання-передачі
сільськогосподарської техніки №12 від
22.05.2007 року (арк. с. 22).

Відповідно до п. 4.1. Договору з моменту
підписання тристороннього акту
Лізингоодержувач за користування
Предметом лізингу сплачує
Лізингодавцю чергові лізингові
платежі, що включають:

- відшкодування вартості Предмета
лізингу рівними частками за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості Предмета лізингу;

- винагороду в розмірі 7 (семи)
річних від залишкової невідшкодованої
вартості Предмета лізингу.

Черговість сплати лізингових платежів
кратна 6 місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання тристороннього
акту. Перший лізинговий платіж
сплачується через шість місяців з дати
підписання тристороннього акту,
подальші платежі - через кожні шість
місяців.

Розмір лізингових платежів, їх
складових частин встановлюється
додатком до Договору «Графік сплати
лізингових платежів» (п.4.2. Договору).

Отже, враховуючи те, що акт
приймання-передачі був підписаний
Сторонами 22.05.2007р., Відповідач повинен
був сплатити чергові лізингові платежі
в сумі 47 691 (сорок сім тисяч шістсот
дев'яносто одна) грн. 43 коп. не пізніше
22.11.2013р. та в сумі 46 131 (сорок шість тисяч
сто тридцять одна) грн. 41 коп. не пізніше
22.05.2014р. згідно графіку сплати
лізингових платежів (через кожні шість
місяців з дати підписання акта
приймання-передачі
сільськогосподарської техніки).

Відповідно до п.3.5.3. Договору
Лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов Договору.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, Відповідач cвої зобов"язання,
всупереч умовам Договору, виконував не
належним чином, а саме, частково
сплатив 13 лізинговий платіж в сумі 31 921
(тридцять одна тисяча дев'ятсот
двадцять одна) грн. 57 коп. та в повному
обсязі сплатив 14 лізинговий платіж в
сумі 46 131 (сорок шість тисяч сто
тридцять одна) грн. 41 коп. лише після
звернення позивача з позовом до суду,
погасивши основну заборгованість у
розмірі 78052,98 грн.,

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження по справі якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи, що відповідач сплатив
позивачу суму основної заборгованості
за Договором фінансового лізінгу
№20-07-275 сфл від 16 травня 2007 року в
розмірі 78052,98 грн., після звернення
позивача з позовом до суду, провадження
по справі в цій частині слід припинити
за відсутністю предмету спору.

Щодо заявлених позивачем позовних
вимог про стягнення з відповідача пені
в сумі 3081,11 грн., господарський суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Згідно п.7.1. Договору за порушення
строків сплати лізингових платежів
Лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує Лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та
встановлено, що її розмір відповідає
вимогам чинного законодавства.
Наведені законодавчі приписи та
встановлені фактичні дані щодо
несвоєчасного виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань щодо сплати
лізингових платежів, дають підстави
для висновку суду про правомірність
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача на користь позивача пені в
сумі 3081,11 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 3% річних в сумі 699,43грн.
та збитки від інфляції в сумі 3514,56 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача в сумі 3514,56 грн.,
нараховані за індексами інфляції на
суму основного боргу, а також 699,43 грн. -
3% річних, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Як свідчать матеріали справи, позивач
був змушений звернутися до суду із
позовом про стягнення заборгованості
за Договором фінансового лізінгу
№20-07-275 сфл від 16 травня 2007 року у
зв"язку з неналежним виконанням
Фермерським господарством "Веселе"
умов даного Договору.

Таким чином, враховуючи те, що спір у
даній справі виник внаслідок
неправильних дій відповідача витрати
по сплаті судового збору покладаються
на нього.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
129 Конституції України, ст.ст. 546, 549, 610,
611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.
22, 33, 34, 43, 44 49, 65, 80 ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства
"Веселе" (62320, Харківська обл.,
Дергачівський район, с. Прудянка, вул.
Горького, 12А, ) на
користь Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг"
(01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16А, ) пеню у розмірі 3081,11 грн.
нфляційні втрати у розмірі 3514,56 грн., 3%
річних у розмірі 699,43 грн. та 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Провадження по справі №922/2854/14 в
частині стягнення основної
заборгованості у розмірі 78052,98 грн. -
припинити.

Повне рішення складено 26.08.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк