номер провадження справи 2/37/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014
Справа № 908/2065/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя, в інтересах органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах,

позивач: Запорізька міська рада, м.
Запоріжжя,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "СПС Холдинг", м.
Одеса,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна податкова інспекція
в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міхдоходів у Запорізькій області, м.
Запоріжжя,

про розірвання договору оренди землі
від 17.11.2006р. та повернення земельної
ділянки

за участю представників сторін:

від прокуратури - Верещага А.Л.,
посвідчення №026978 від 01.07.2014р.;

від позивача - Луцик Т.В., довіреність
№01/02-17/02653 від 02.09.2013р.;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - Дегтяр О.М.,
довіреність №9/08-10-29/014 від 23.06.2014р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області звернувся прокурор
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя, в інтересах органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах - Запорізька міська
рада до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СПС Холдинг" з
позовом про розірвання договору оренди
землі від 17.11.2006р. та повернення
земельної ділянки.

Прокурор зазначає, що прокуратурою
району проведено перевірку додержання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "СПС Холдинг" вимог
земельного законодавства, за
результатами якої встановлено
порушення під час використання землі
на умовах договору оренди, а саме:
систематична несплата орендної плати.
Рішенням Одеського окружного
адміністративного суду задоволено
подання ДПІ в Орджонікідзевсько-му
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про стягнення з ТОВ "СПС
Холдінг" податкового боргу з орендної
плати за землю за період з 30.03.2010р. по
30.01.2014р. в розмірі 59181,52 грн. Вказане
рішення суду не виконано.

Листом від 02.07.2014р. прокурор уточнив, що
при зазначенні періоду та суми
податкового боргу, який був стягнутий
за судовим рішенням, допущена помилка.
Фактично податковий борг стягнуто
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 08.10.2012 р. у
справі № 1570/5502/2012 за період з 30.03.2012 р. по
30.08.2012 р. в розмірі 15435,10 грн.

Позов заявлено на підставі ст. 121
Конституції України, ст. 36-1 Закону
України "Про прокуратуру".

Ухвалою господарського суду від 18.06.2014
р. прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно справі номер провадження
2/37/14 та призначено розгляд справи на
03.07.2014р.

Ухвалою від 03.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 24.07.2014р. за клопотанням
відповідача.

Ухвалою від 24.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 11.08.2014 р. у зв'язку з
неявкою представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог суду в
повному обсязі.

В судовому засіданні 11.08.2014р. були
присутні прокурор, представники
позивача та третьої особи, за їх заявою
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

Прокурор, представники позивача та
третьої особи підтримали позовні
вимоги в повному обсязі.

У відзиві на позов Державна податкова
інспекція в Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міхдоходів у Запорізькій
області (третя особа у справі)
підтвердила наявність у відповідача
податкового боргу з орендної плати
станом на 11.08.2014 р. в розмірі 59181,52 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, уповноваженого представника
не направив.

У запереченнях на позов відповідач
просить в задоволенні позову
відмовити. Вказує, що належний
відповідачу об'єкт будівництва та
результати інших будівельних робіт є
нерухомим майном в розумінні ст. 181
Цивільного кодексу України. Згідно зі
ст. 876 Цивільного кодексу України
власником об'єкту будівництва або
результату інших будівельних робіт є
замовник, якщо інше не передбачено
договором. Відповідач є власником
нерухомого майна, що розташоване на
орендованій земельній ділянці, тому
вимоги про повернення земельної
ділянки є безпідставними.

Позивач надав відзив на заперечення
відповідача, в яких зауважив, що право
власності на об'єкт незавершеного
будівництва виникає в силу положень ч. 2
ст. 331 та ст. 876 Цивільного кодексу
України, коли в процесі будівництва
використані будматеріали, конструкції
і вироби, незалежно від їх кількості,
складу і їх співвідношення. Оглядом
орендованої земельної ділянки, який
проведено 04.08.2014 р. представниками
Запорізької міської ради, управління з
питань земельних ресурсів Запорізької
міської ради та прокурором прокуратури
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя, встановлено, що на земельній
ділянці викопано лише котлован, який не
є нерухомим майном.

Відповідач не повідомив причин неявки
свого представника, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином. Крім того, розгляд
справи двічі відкладався судом у
зв'язку з неявкою представника
відповідача, у тому числі й за
клопотанням самого відповідача. Однак
відповідач не скористався належним
чином своїми правами на судовий захист.

Суд дійшов висновку, що наявних у
справі матеріалів достатньо для
розгляду справи по суті і розгляд
справи можливий без присутності
представника відповідача.

В судовому засіданні 11.08.2014 р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора,
представників позивача та третьої
особи, суд встановив наступне.

17.11.2006 р. Запорізькою міською радою
(орендодавець, позивач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "СПС
Холдинг" (орендар, відповідач) укладено
договір оренди землі, відповідно до
якого орендодавець надав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
земельну ділянку, кадастровий номер
:05:007:0148, загальною площею 1,4095 га
для розташування багатоповерхового
житлового комплексу з
вбудовано-прибудованими
торгово-офісними приміщеннями та
підземним паркінгом, яка знаходиться у
м.Запоріжжя, перехрестя вул. Перемоги
та бульвару Центрального.

Договір укладено строком на 49 років (п.
8).

У пунктах 9, 10 договору визначено, що
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі та в розмірі 24622,56 грн. на
протязі строку будівництва об'єкту, у
розмірі 49245,11 грн. з дня введення об'єкту
до експлуатацію за календарний рік в
цінах 2006 року. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

Відповідно п. 11 договору орендна плата
вноситься щомісячно рівними частинами
протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця на розрахунковий
рахунок місцевого бюджету
Орджонікідзевського району 0007 у
відділенні Держказначейства у
Орджонікідзевському районі, МФО 813015,
, код 13050200.

Згідно з п. 39 договору цей договір
набирає чинності після підписання
сторонами та його державної
реєстрації.

Договір зареєстровано у Запорізькій
регіональній філії Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах» 05.12.2006 р. за № 71.

Земельну ділянку передано орендарю
05.12.2006 р. за актом прийому-передачі.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України
«Про оренду землі» розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою
сторін у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Згідно з підпунктом 9.1.10 пункту 9.1
статті 9 Податкового кодексу України
плату за землю віднесено до
загальнодержавних податків.

За приписами пункту 286.2 статті 286 та
пункту 287.3 статті 287 Податкового
кодексу України платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Пунктом 287.7 статті 287 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
надання в оренду земельних ділянок (у
межах населених пунктів), окремих
будівель (споруд) або їх частин
власниками та землекористувачами, у
тому числі зазначеними у пунктах 276.1,
276.4 статті 276, податок за площі, що
надаються в оренду, обчислюється з дати
укладення договору оренди земельної
ділянки або з дати укладення договору
оренди будівель (їх частин).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не сплачував платежі з
орендної плати, внаслідок чого станом
на 05.04.2012 р. виник податковий борг у
розмірі 15435,10 грн.

Даний податковий борг стягнутий
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 08.10.2012р. у
справі № 1570/5502/2012, яка набрала законної
сили. Однак заборгованість із орендної
плати не була сплачена боржником. За
повідомленням ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області виконавчий лист, виданий 06.03.2013
р. у справі № 1570/5502/2012, повернуто
стягувачеві без виконання згідно
постанови державного виконавця від
06.11.2013 р., у зв'язку з тим, що у боржника
не виявлено майно, на яке можливо
звернути стягнення.

На час розгляду справи податковий борг
відповідача збільшився і складає 59181,52
грн. За повідомленням ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області останній платіж здійснений
відповідачем 09.02.2012 р. на суму 2573,32 грн.
платіжним дорученням № 7 від 09.02.2012 р.

Згідно даних облікової картки платника
ТОВ «СПС Холдинг» та довідки ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області про стан розрахунків з
бюджетом податковий борг відповідача з
орендної плати станом на 11.08.2014р.
становить 59181,52 грн.

Відповідно до п. 30 договору орендар
зобов'язаний своєчасно вносити орендну
плату.

В порушення умов договору, відповідач
протягом тривалого часу (більше 2 років
поспіль) систематично не сплачував
орендну плату до бюджету, що призвело
до виникнення заборгованості в розмірі
59181,52 грн.

У п. 34 договору сторони погодили, що дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін внаслідок невиконання
другою стороною обов'язків,
передбачених договором. Пунктом 35
договору передбачено, що розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку допускається
в разі невнесення орендарем орендної
плати протягом 3-х місяців.

У пункті «д» частини 1 статті 141
Земельного кодексу України
встановлено, що підставою припинення
права користування земельною ділянкою
є, зокрема, систематична несплата
земельного податку або орендної плати.

Статтею 32 Закону України «Про оренду
землі» визначено порядок припинення
договору оренди землі шляхом його
розірвання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону
України «Про оренду землі» на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Несплата відповідачем орендної плати
за період з березня 2010р. по 31.01.2014р. в
сумі 59181,52грн. є істотним порушення,
оскільки позбавляє орендодавця за
спірним договором своєчасно та в
повному обсязі отримувати платежі, на
які останній розраховував.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про розірвання договору оренди землі
від 17.11.2006 р., є законними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про оренду землі» у разі припинення
або розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх
будь-яких вимог до орендодавця.

Пунктом 20 договору передбачено, що
після припинення дії договору орендар
повертає орендодавцеві земельну
ділянку у стані, не гіршому порівняно з
тим, у якому він одержав її в оренду.

Оскільки передача земельної ділянки
орендарю здійснювалась за актом
прийому-передачі, повернення земельної
ділянки має здійснюватись в такому
самому порядку.

Доводи відповідача про наявність на
орендованій земельній ділянці об'єктів
нерухомого майна, що належать
відповідачу, є безпідставними.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 Цивільного
кодексу України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в
абзаці першому цієї частини, може
укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право
власності на який реєструється
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на
підставі документів, що підтверджують
право власності або користування
земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна, дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
документів, що містять опис об'єкта
незавершеного будівництва.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що на орендованій
земельній ділянці знаходяться певні
об'єкти нерухомості або об'єкти
незавершеного будівництва,
відповідачем не надані.

Із висновку спеціаліста Запорізької
торгово-промислової палати № ОС-6 від
22.03.2010р., який наданий самим
відповідачем, вбачається, що по об'єкту:
«Багатоповерховий житловий комплекс
із вбудованими торгівельно-офісними
приміщеннями та паркінгом на
перехресті вулиць Перемоги та бульв.
Центрального в м.Запоріжжя», були
виконані роботи із зруйнування
асфальтобетонних масивів, демонтажу
блоків стін підвалів, розробки ґрунту
та ущільнення ґрунту.

Оглядом орендованої земельної ділянки,
який проведено 04.08.2014 р. представниками
Запорізької міської ради, управління з
питань земельних ресурсів Запорізької
міської ради та прокурором прокуратури
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя встановлено, що на земельній
ділянці викопано лише котлован, який не
є нерухомим майном, що відповідає
інформації, зазначеній у висновку
спеціаліста.

Отже, на орендованій земельній ділянці
не створено будь-яких об'єктів
нерухомості. Також на земельній
ділянці не знаходяться будівельні
матеріали та обладнання відповідача. В
даному випадку, може йти мова лише про
певні витрати, які були понесені
відповідачем на виконання робіт з
розробки ґрунту, в результаті яких
вирито котлован. У той же час котлован
не є нерухомим майном, і не є власністю
відповідача, оскільки по суті він є
частиною земельної ділянки, яка
відповідачу не належить.

Враховуючи викладене, вимога про
зобов'язання відповідача повернути на
користь Запорізької міської ради
земельну ділянку шляхом підписання
акту прийому-передачі є правомірною та
підлягає задоволенню.

Відповідно до 49 ГПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
в дохід державного бюджету, оскільки
при поданні позову прокурор був
звільнений від сплати судових витрат.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір» за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
справляється судовий збір в розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а за подання позовної
заяви немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» встановлено
мінімальну заробітну плату з 1 січня 2014
року в розмірі 1218,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 55 ГПК України у
позовах про витребування майна ціна
позову визначається вартістю майна, що
витребується.

У п. 2.2.1 постанови пленуму вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
роз'яснено, що судовий збір з позовної
заяви про визнання права власності на
майно, витребування або повернення
майна (в тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Нормативна оцінка орендованої
земельної ділянки наведена в п. 5
договору оренди і становить 4924511,10 грн.
в цінах 2006 року. Згідно витягу з
технічної документації щодо
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки від 18.03.2014 р. нормативна грошова
оцінка орендованої земельної ділянки
збільшилась і становить 8518595,15 грн.

Отже, виходячи з ціни позову, судовий
збір за розгляд двох позовних вимог
слід обчислювати за максимальною
ставкою в розмірі 60 мінімальних
заробітних плат, що складає 73080,00 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі,
укладений 17.11.2006 р. між Запорізькою
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю «СПС
Холдинг», що зареєстрований у
Запорізькій регіональній філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах» 05.12.2006 р. за №
71.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «СПС Холдинг» (вул.
Бугаївська, буд. 21, м. Одеса, 65005,
ідентифікаційний код 33386923) повернути
на користь Запорізької міської ради
(пр. Леніна, 206, м. Запоріжжя, 69105,
ідентифікаційний код 02140892) земельну
ділянку загальною площею 1,4095 га,
кадастровий номер :05:007:0148,
вартістю 8518595,15 грн., що розташована за
адресою: м.Запоріжжя, перехрестя вулиць
Перемоги та бульвару Центрального,
шляхом підписання акту
прийому-передачі землі.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «СПС Холдинг» (вул.
Бугаївська, буд. 21, м. Одеса, 65005,
ідентифікаційний код 33386923) в дохід
Державного бюджету України (одержувач:
УДКСУ у м. Запоріжжя
(Орджонікідзевський район), 22030001, банк
одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015, ,
рахунок №3007) судовий збір в сумі
73080,00 грн. (сімдесят три тисячі
вісімдесят грн. 00 коп.).

Видати наказ.

Суддя
Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 18.08.2014р.

і набирає законної сили після
закінчення

десятиденного строку з дня його
підписання.