ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.08.2014
Справа № 908/3003/14

Суддя Серкіз В.Г., розглянувши
матеріали

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Запорізьке
обласне управління, м. Запоріжжя

до відповідача: Концерну «Міські
теплові мережі», м. Запоріжжя

про зобов'язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізьке обласне
управління звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до відповідача
Концерну «Міські теплові мережі» про
зобов'язання укласти договір
банківського рахунку.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 20.08.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Серкізу В.Г.

Позовна заява підлягає поверненню в
зв'язку з наступним.

Згідно із п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують:

відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів;

сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо:

не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі;

не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначає Закон України
від 08.07.2011р. N 02/163-48 "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 цього Закону,
судовий збір - збір, що справляється на
всій території України за подання заяв,
скарг до суду, а також за видачу судами
документів і включається до складу
судових витрат.

Платники судового збору - громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду (ст.
2 Закону).

Статтею 3 Закону N 02/163-48 визначено
об'єкти справляння судового збору. Так,
судовий збір справляється:

за подання до суду позовної заяви та
іншої заяви, передбаченої
процесуальним законодавством;

за подання до суду апеляційної і
касаційної скарг на судові рішення,
заяви про перегляд судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
заяви про скасування рішення
третейського суду, заяви про видачу
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду та
заяви про перегляд судових рішень
Верховним Судом України;

за видачу судами документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті
4 Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду:

1) позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат;

2) позовної заяви немайнового характеру
- 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Тобто, розмір судового збору зі спорів
щодо витребування, повернення,
передачі майна, тощо дорівнює 2 % від
вартості цього майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 54 ГПК України,
позовна заява повинна містити:

зазначення ціни позову, якщо позов
підлягає грошовій оцінці; суми
договору (у спорах, що виникають при
укладанні, зміні та розірванні
господарських договорів).

Згідно приписам статті 55 ГПК України,
ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошей -
стягуваною сумою або сумою,
оспорюваною за виконавчим чи іншим
документом, за яким стягнення
провадиться у безспірному
(безакцептному) порядку;

2) у позовах про витребування майна -
вартістю майна, що витребується;

3) у позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою
усіх вимог;

4) у позовах про стягнення іноземної
валюти - в іноземній валюті та у
карбованцях відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову.

В ціну позову включаються також
вказані в позовній заяві суми
неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не
вказані, - суми їх, визначені суддею.

Ціну позову вказує позивач. У випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею.

При зверненні до суду, Публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління заявляє
позовні вимоги немайнового характеру.

Отже, судовий збір повинен складати за
вимогою немайнового характеру 1 218,00
грн.

Позивачем не додано до позовної заяви
жодних доказів про сплату судового
збору у розмірі 1 218,00 грн.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України (із змінами,
внесеними згідно із Законом N v9126837-11 від
19.05.2011) встановлено, що позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36
ГПК України).

При зверненні до суду з позовом позивач
не надав жодного доказу надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Таким чином, позивачем не надано
доказів про надсилання на адресу
відповідача копії позовної заяви і
доданих до неї документів, що є
безумовним порушенням приписів
ст. 56 ГПК України.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

На підставі викладеного позовна заява
підлягає поверненню без розгляду.

Приймаючи судове рішення,
господарський суд також враховує
наступне.

За змістом Розділів VIII, IX ГПК України
всі без виключення вказані в них вимоги
до позовної заяви та відомості є
обов'язковими для зазначення позивачем
у позовній заяві, їх обов'язковість
встановлена законодавцем і не може
залежати від бажання особи, що
звертається до суду, можливості
подальшого з'ясування цих відомостей
судом після відкриття провадження у
справі та під час підготовки справи до
розгляду тощо.

Вказані норми носять імперативний
характер і не підлягають ігноруванню
стороною чи судом з посиланням на
будь-які суб'єктивні висновки та
обставини.

На підтвердження цього висновку
свідчить і ст. 4-1 ГПК України, згідно
якої господарські суди вирішують
господарські спори у порядку позовного
провадження, передбаченому цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись ст. 50-51, п. 2, 3 ч. 1 ст. 57, п. 4, 6 ч. 1
ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до
неї матеріали на 53 аркушах без
розгляду.

Суддя
В.Г. Серкіз