ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Справа № 925/208/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоАкулової Н.В.,суддів
:Мирошниченка С.В., Татькова В.І.
(доповідача)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 р.у
справі№ 925/208/14 господарського суду
Черкаської областіза позовом
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (надалі - ДК "Газ
України")доПублічного акціонерного
товариства "Черкаське хімволокно"
(надалі - ПАТ "Черкаське
хімволокно")простягнення 2 188 003,20 грн.за
участю представників: від позивача-
Мацегорін А.О., довір. № 36/10 від 30.12.2013
р.від відповідача- 1) Срібняк В.С., довір
№ 22 від 03.06.2014р. - 2) Комісар С.П., довір. №
19 від 10.01.2013 р.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ДК "Газ України"
звернулося до господарського суду
Черкаської області з позовом до ПАТ
"Черкаське хімволокно" та просило суд
стягнути з останнього пеню в сумі 1 504
369,60 грн. та 3 % річних в сумі 683 633,60 грн. за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за укладеним між ними
договором № 06/10-2359 ТЕ-36 про закупівлю
природного газу за державні кошти від
20.12.2010 р.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 04.04.2014 р. (суддя
Спаських Н.М.) позов задоволено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 р.
(головуючий суддя Отрюх Б.В., судді:
Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) рішення
господарського суду Черкаської
області від 04.04.2014 р. змінено, викладено
резолютивну частину рішення у
наступній редакції: "Позов
задовольнити частково. Стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Черкаське хімволокно" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 34 480,68 грн. пені, 6 668,43
грн. як 3 % річних. В іншій частині в
задоволенні позову відмовити".

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ДК "Газ України" звернулася
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати, а рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
мотивуючи скаргу порушенням і
неправильним застосуванням судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
прийшла до висновку, що подана
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 20.12.2010 р. між
сторонами у справі укладено договір №
06/10-2359 ТЕ-36 про закупівлю природного
газу за державні кошти (надалі -
Договір), відповідно до умов якого
позивач (Постачальник) зобов'язався
поставити відповідачу (Покупець)
імпортований природний газ, а Покупець
зобов'язався прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у п.
1.2. цього Договору.

Згідно з п. 1.1. Договору газ, що
постачається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання. Використання
газу Покупцем для інших потреб не є
предметом цього договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що
постачальник передає покупцю в період
з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. природний газ з
урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 137 200 тис.
куб.м.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання умов
Договору протягом серпня - вересня 2011
року ДК "Газ України" поставила ПАТ
"Черкаське хімволокно" газ на загальну
суму 111 346 042,14 грн., що підтверджується
відповідними актами прийому-передачі
природного газу.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна за 1 000
куб. м. газу становить 840,196 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ, тарифів на
транспортування, розподіл і
постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою
20%.

Крім того, тариф на транспортування
газу магістральними та розподільними
трубопроводами - 234 грн., крім того ПДВ -
20 %.

До сплати за 1 000 куб. м. природного газу
належить 1 091 грн., крім того ПДВ 20 %,
всього з ПДВ 1 309,20 грн.

У відповідності з п. 4.1 Договору
розрахунки між сторонами проводяться
шляхом поетапної оплати у такому
порядку:

- перша оплата в розмірі 34 (тридцять
чотири) відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу проводиться не пізніше
10 числа місяця поставки;

- подальші оплати проводяться
плановими платежами по 33 (тридцять три)
відсотки від вартості запланованих
місячних обсягів постачання газу до 20
та 30 (31) числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 20 числа, наступного за місяцем
поставки газу.

Судами з'ясовано, що відповідач
здійснив повний розрахунок за
поставлений газ в сумі 111 346 042,14 грн.,
однак з порушенням строків щомісячної
сплати, встановлених в договорі, що в
цілому не заперечується сторонами у
справі.

З матеріалів справи також вбачається,
що 05.12.2012 р. між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України", ДК "Газ України", Публічним
акціонерним товариством "Черкаське
хімволокно", Головним управлінням
Державної казначейської служби
України у Черкаській області, Головним
фінансовим управлінням Черкаської
обласної держадміністрації та
Департаментом бюджетної політики
Черкаської міської ради укладено
договір № 519-517з-ГУ, предметом якого
була організація та проведення
сторонами взаєморозрахунків
відповідно до ст. 23 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 517 від 11.06.2012 р. "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

Відповідно до умов вказаного Договору
про організацію взаєморозрахунків
сторони дійшли згоди погасити
заборгованість відповідача перед
позивачем, що виникла за спірним
договором у розмірі 17 997 076,14 грн. за
рахунок субвенції з державного бюджету
місцевому бюджету м. Черкаси для
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
державний бюджет України на 2012 рік"
перерахування субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, здійснюється у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 517, зокрема, пп. 5 ч. 4, визначено, що
відповідно до даних договорів
проводяться розрахунки з погашення
кредиторської заборгованості за
спожиті енергоносії (без урахування
пені, штрафних та фінансових санкцій).

Крім того, судами було встановлено, що
на підставі відповідних угод між
позивачем та відповідачем були
проведені розрахунки за рахунок
наданих населенню пільг і субсидій,
які були оформлені сторонами у
відповідності до вимог постанови
Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р.
№ 20 "Про затвердження порядку
перерахування деяких субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
на надання пільг, субсидій та
компенсацій" спільними протокольними
рішеннями про організацію
взаєморозрахунків за природний газ та
теплопостачання за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету №
1305 від 12.05.2011 р., № 1752 від 20.06.2011 р., № 1864/у
від 14.07.2011 р. та № 2100 від 17.08.2011 р. на
загальну суму 3 656 592 грн.

З огляду на це, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком апеляційного господарського
суду про те, що зобов'язання з оплати
природного газу в заявленому розмірі,
на умовах спірного договору закупівлі
природного газу за державні кошти
припинено за домовленістю сторін, а
прострочення перерахування коштів на
умовах Договору про організацію
взаєморозрахунків та спільних
протокольних рішень відповідачем не
допущено, а отже, позовні вимоги
правомірно були частково задоволені,
лише в частині прострочення
зобов'язань відповідача, щодо яких
сторони не встановили інших умов їх
виконання.

Відповідно до п. 7.3.1. Договору у разі
порушення покупцем умов п. 4.1. цього
Договору, покупець зобов'язується (крім
суми заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на викладене, Вищий
господарський суд України вважає
висновки господарського суду
апеляційної інстанції в частині
здійснення перерахунку сум пені та
відсотків річних, які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача, обґрунтованими, правомірними
та такими, що відповідають обставинам
даної справи.

Щодо поданої до Вищого господарського
суду України ДК "Газ України"
касаційної скарги, слід зауважити, що
наведені доводи не спростовують
висновків суду апеляційної інстанції,
які ґрунтуються на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають суттєве значення для
вирішення спору, а тому немає підстав
для зміни або скасування прийнятої у
справі постанови.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
оскаржуваний судовий акт прийнятий з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Посилання оскаржувача на інші
обставини не приймаються колегією
суддів до уваги, з огляду на положення
ст. 1117 ГПК України та з підстав їх
суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права
при прийнятті оскаржуваного судового
акту не знайшли свого підтвердження, в
зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування законного та
обґрунтованого судового рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 р. у
справі № 925/208/14 залишити в силі.

Головуючий суддя
Н.В. Акулова

Суддя
С.В. Мирошниченко

Суддя (доповідач)
В.І. Татьков