ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Справа № 916/3106/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Прокопанич
Г.К.,суддів:Мирошниченка С.В., Татькова
В.І.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Прикарпаттрансгаз"на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 р.у
справі№ 916/3106/13 господарського суду
Одеської областіза позовомПублічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Прикарпаттрансгаз"доПублічного
акціонерного товариства "Ізмаїльський
целюлозно-картонний комбінат"треті
особиПублічне акціонерне товариство
"Одесагаз"; Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергоальянс"про стягнення 5 024,05 грн.

За участю представників:

позивача:Не з'явилися;відповідача:Не
з'явилися;третьої особи-1:Не
з'явилися;третьої особи-2:Не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

12.11.2013 р. Публічне акціонерне
товариство „Укртрансгаз" в особі Філії
управління магістральних
газопроводів „Прикарпаттрансгаз"
(далі по тексту - позивач) звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства
„Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат" (далі по тексту - відповідач)
про стягнення заборгованості у розмірі
5 024,05 грн. з якої: 4 565,89 грн. сума
основного боргу; 341,50 грн. пені та 116,66
грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 27.01.2014 р. (суддя Гут С.Ф.)
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства „Укртрансгаз"
в особі Філії управління магістральних
газопроводів „Прикарпаттрансгаз"
задоволені повністю. Стягнуто з ПАТ
„Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат" на користь ПАТ „Укртрансгаз"
в особі Філії управління магістральних
газопроводів „Прикарпаттрансгаз"
основний борг у розмірі 4 565,89 грн. 407,86
грн. пені у сумі 341,50 грн. 3 % річних у
розмірі 116,66 грн.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 р. (судді:
С.І. Колоколов, Г.П. Разюк, Т.Я. Гладишева)
рішення місцевого господарського суду
скасовано, в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
апеляційного господарського суду,
Публічне акціонерне товариство
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Прикарпаттрансгаз" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати її та залишити в силі рішення
місцевого господарського суду.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм господарськими судами попередніх
інстанцій належної юридичної оцінки та
повноти встановлення обставин справи,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 01.08.2012 р. між Дочірньою
компанією „Укртрансгаз" НАК „Нафтогаз
України" в особі Управління
магістральних газопроводів
„Прикарпаттрансгаз" (Газотранспортне
підприємство) та ПАТ „Ізмаїльський
целюлозно-картонний комбінат"
(замовник) було укладено Договір на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами №
.

Предметом Договору є надання
Газотранспортним підприємством
замовнику послуги з транспортування
трубопроводами природного газу
Замовника від пунктів
приймання-передачі газу в магістральні
трубопроводи до пунктів призначення -
газорозподільчі станції (ГРС), а
Замовник зобов'язався внести плату за
надані послуги з транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами в розмірі, у строки та
порядку, передбачені умовами договору
(п.1.1).

У відповідності до розпорядження КМ
України "Про реорганізацію дочірніх
ком паній НАК "Нафтогаз України" від
13.06.2012 р. № 360-р та наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України "Про реорганізація ДК
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" від
18.07.2012 р. № 530 було припинено діяльність
позива ча, внаслідок його
реорганізації шляхом перетворення в
Публічне акціонерне товарист во
"Укртрансгаз". Відповідно до п. 1.2
статуту ПАТ "Укртрансгаз" є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав та обов'язків ДК
"Укртрансгаз" НАК " Нафтогаз України".

Відповідно до п. 2.1 договору, річний
обсяг транспортування газу замовника
складає 3050 тис. м. куб., в тому числі по
місяцях.

Послуги з транспортування газу
оформлюються Газотранспортним
підприємством і Замовником актами
наданих послуг з транспортування газу
магістральними трубопроводами.
Фактична кількість
протранспортованого газу Замовнику
визначається приладами обліку газу, що
встановлені у Замовника, і фіксується
актом прийому-передачі природного
газу, який складається та підписується
між Замовником та Газорозподільчим
підприємством. Даними для складання
актів наданих послуг з транспортування
газу є дані газорозподільного
підприємства про обсяги
протранспортованого ним газу
Замовнику та/або його споживачами (п.3.1).

Газотранспортне підприємство до
п'ятнадцятого числа місяця, наступного
за звітним, направляє Замовнику два
примірника акта наданих послуг за
звітний місяць, підписані
уповноваженим представником та
скріплені печаткою Газотранспортного
підприємства (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору, Замовник
протягом двох днів з дати одержання
акта наданих послуг, зо бов'язується
повернути Газотранспортному
підприємству один примірник оригіналу
акта наданих послуг, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою Замовника, або
нада ти в письмовій формі відмову від
підписання акта наданих послуг. У
випадку відмови від підписання акта
наданих послуг, розбіжності підлягають
урегулюванню відповідно до умов
договору або в судовому порядку. До
прийняття рішення судом відповідні
розрахунки за вартість послуг з
транспортування газу магістральними
трубопроводами здійснюються
відповідно до даних Газотранспортного
підприємства.

Згідно із п. 5.1. Договору, розрахунки за
послуги з транспортування газу
магістральними трубопроводами
здійснюється за тарифами, які
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики.

Пунктом 4 Постанови НКРЕ №131 від 28.12.2011
р. в редакції Постанови від 19 квітня 2012
р. N 473, встановлено тариф на послуги з
транспортування приро дного газу
магістральними трубопроводами в сумі
238,44 грн. за 1000 куб.м. газу з ПДВ.

Відповідно до п. 5.4. договору, вартість
фактично наданих Газотранспортним
підприємством Замовнику послуг за
звітний місяць визначається на
підставі акта наданих послуг.

Згідно п. 5.5 договору, оплата вартості
послуг за транспортування газу
здійснюється Замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Газотранспортного
підприємства на умовах 100 відсотків
попередньої оплати за десять днів до
початку місяця, у якому буде
здійснюватися транспортування газу.
Замовник самостійно визначає розмір
суми платежу попередньої оплати як
добуток тарифу та планового обсягу
газу на відповідній місяць. Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяці
послуги проводиться Замовником до
двадцятого числа місяця, наступного за
звітнім, відповідно до акта наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у
разі порушення Замовником строків
оплати, передбачених розділом 5
Договору, із Замовника стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Згідно з п. 11.1, Договір набуває
чинності з 01.08.2012 р. та укладається на
строк до 31.12.2012 р., а в частині
проведення розрахунків за послуги - до
їх повного завершення.

Як встановлено місцевим господарським
судом, та за доводами позивача, на
виконання умов Договору № від
01.08.2012 р., позивач у листопаді 2012 року
транспортував ПАТ „Ізмаїльський
целюлозно-картонний комбінат"
природний газ у кількості 70,582 тис.
куб.м. на загальну суму 16 829,57 грн., що
підтверджується відомістю фактичного
споживання природного газу
промисловими споживачами Одеської
області по МГ ПТГ у листопаді 2012 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що актом приймання-передачі природного
газу від 30.11.2012 р. за Договором № 10/07/2012
від 10.07.2012 р., який був складений і
підписаний представниками
постачальника, споживача та
газорозподільним підприємством,
зазначено, що загальний об'єм спожитого
природного газу за листопад 2012 року
складає 70 582 куб. м.

Однак, відповідач підписав зазначений
вище акт із зауваженням і зазначив, що
підтверджує споживання природного
газу в листопаді 2012 року лише в
загальному об'ємі 51 433 куб. м., виходячи
з положень п.4.7 договору № 007040-Пта п. 5.13
Правил обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами №
від 01.08.2012 р. Так, за твердженням
позивача, у листопаді 2012 року він
транспортував ПАТ „Ізмаїльський
целюлозно-картонний комбінат"
природний газ у кількості 70,582 тис.куб.м.
на загальну суму 16 829,57 грн., за який
відповідач розрахувався частково,
залишивши непогашеною суму у розмірі 4
565,89 грн., у зв'язку з чим позивачем,
відповідно до норм чинного
законодавства, нараховані відповідачу
відповідні штрафні санкції.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
господарський суд виходив з того, що
відповідач порушив вимоги договору та
норми чинного законодавства, за
отриманий протягом листопада 2012 року
газ, не розрахувався у повному обсязі, а
тому з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню відповідні
штрафні санкції.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний господарський
суд зазначив, що відповідач підписав
зазначений вище акт із зауваженням і
зазначив, що підтверджує споживання
природного газу в листопаді 2012 року
лише в загальному об'ємі 51 433 куб. м.,
виходячи з положень п.4.7 договору №
007040-Пта п. 5.13 Правил обліку природного
газу під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання.

Вищий господарський суд України
погоджується з апеляційним
господарським судом, з огляду на
наступне.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199
Господарського кодексу України
визначають, що господарськими
зобов'язаннями, включаючи виконання
грошових зобов'язань, визначаються
зобов'язання, що виникають між
суб'єктами господарювання та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, які можуть виникати
безпосередньо із закону, іншого
нормативно-правового акту, що регулює
господарську діяльність договору. При
цьому, суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином, у
встановлений строк, відповідно до
закону, інших правових актів, статуту,
Цивільного кодексу України. Порушення
зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами, договорами, статутними та
уставними документами. Зобов'язана
сторона має право відмовитися від
виконання зобов'язання в разі
неналежного виконання другою стороною
обов'язків, що є необхідною умовою
виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням з
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
статуту товариства, Закону України
„Про господарські товариства", інших
законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання по
виконанню умов Договору виконав
належним чином та в повному обсязі, а
саме розрахувався за отриманий від
газотранспортного підприємства
природний газ в обсязі 51 433 тис. куб. м.
у сумі 12 253,68 грн. за листопад 2012 року.

Між тим, суд апеляційної інстанції
вірно зазначив, що місцевий
господарський суд передчасно зробив
висновки відносно того, що позивачем
було транспортовано у листопаді 2012
року природній газ у кількості 70 528 тис.
куб. м. та не взято до уваги відповідно
до ч.2 ст.35 ГПК України, рішення
господарського суду Одеської області
від 01.04.2013 р. по справі № 916/321/13-г, яке
залишене без змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
11.06.2013 р.

Як було зазначено вище, акт
прийому-передачі природного газу за
листопад 2012 р., у зв'язку з незгодою ПАТ
„Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат" з обсягом спожитого
природнього газу, був останнім
підписаний із зауваженням та було
зазначено, що споживач спожив
природній газ у кількості 51 433 тис. куб.
м.

Водночас, у зв'язку з тим, що відповідач
не погоджувався з актом
прийому-передачі природного газу за
листопад 2012 року, ПАТ „Ізмаїльський
целюлозно-картонний комбінат"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
ПАТ "Одесагаз", ТОВ "Компанія
"Енергоальянс" з зобов'язанням вчинити
певні дії.

Відповідно до п. 3.1 Договору, послуги з
транспортування газу оформлюються
Газотранспортним підприємством і
Замовником актами наданих послуг з
транспортування газу магістральними
трубопроводами. Фактична кількість
протранспортованого газу Замовнику
визначається приладами обліку газу, що
встановлені у Замовника, і фіксується
актом прийому-передачі природного
газу, який складається та підписується
між Замовником та Газорозподільчим
підприємством. Даними для складання
актів наданих послуг з транспортування
газу є дані газорозподільного
підприємства про обсяги
протранспортованого ним газу
Замовнику та/або його споживачами.

Так, як вже було зазначено, рішенням
господарського суду Одеської області
від 01.04.2013 р. по справі № 916/321/13-г,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 11.06.2013 р. встановлено, що
відповідно до Правил обліку природного
газу під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, затверджених
Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 27.12.2005 р. № 618,
здійснений розрахунок ТОВ "Компанія
"Енергоальянс" - є невірним,
газорозподільне підприємство немало
правових підстав розраховувати об'єм
газу без урахування показів
лічильника, оскільки такий розрахунок
згідно Правил та п.4.8 Договору
можливий лише в у встановлених цими
Правилами та Договором конкретних
випадках, а такі випадки в даній
ситуації відсутні, в т.ч. враховуючи, що
експертиза щодо лічильника не
проводилась, тобто не встановлювався
факт його непридатності (пошкодження) і
двосторонній акт з цього приводу не
складався, а встановлений висновком
Державного підприємства
"Одесастандартметрологія" факт
наявності похибки не є підставою для
здіснення розрахунків об'єму газу в
порядку п.4.8. Договору.

Таким чином, ПАТ "Одесагаз" повинен був
розраховувати об'єм спожитого
позивачем газу виходячи із приписів
п.5.13. вказаних Правил та п.4.7 Договору,
тобто по показам лічильника, а ці
покази показували об'єм в зазначеному
позивачем розмірі - 51 433 куб.м.

Відповідно до ч.1 п.3.3 Договору від 01.08.2012
р. за № , замовник протягом двох
днів з дати одержання акта наданих
послуг, зо бов'язується повернути
Газотранспортному підприємству один
примірник оригіналу акта наданих
послуг, під писаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою
Замовника, або нада ти в письмовій
формі відмову від підписання акта
наданих послуг. У випадку відмови від
підписання акта наданих послуг,
розбіжності підлягають урегулюванню
відповідно до умов договору або в
судовому порядку.

Зауваження щодо підписання ПАТ
„Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат" акту приймання-передачі
природного газу за № 007040/11 від 30.11.2012
року та розбіжності щодо кількості
об'єму спожитого газу підлягали
вирішуванню в судовому порядку.

Крім того, постанова Одеського
апеляційного господарського суду від
11.06.2013 року по справі № 916/321/13-г наявна в
матеріалах справи, проте не була
оглянута та досліджена судом першої
інстанції під час прийняття
оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.35 ГПК України,
обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, оскільки постанова
Одеського апеляційного господарського
суду від 11.06.2013 р. по справі № 916/3106/13 є
чинною, та ніким із сторін не
оскаржувалась, а тому є обов'язковою
для виконання.

З урахуванням вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції прийшов до
вірного висновку, що правові підстави
позивача щодо нарахування пені та 3 %
річних - відсутні, оскільки судом
встановлено, що відповідачем було
вчасно сплачені послуги за
отриманий/спожитий природній газ у
кількості 51 433 тис.куб.м.

Враховуючи наведене, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що постанова апеляційного
господарського суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають суттєве значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права, а доводи
касаційної скарги не прийняті судом до
уваги, оскільки не підтверджені
матеріалами справи.

З огляду на викладене, доводи скаржника
не знайшли свого підтвердження, а тому
підстав для зміни чи скасування
прийнятого у справі судового рішення
Вищий господарський суд України не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 83, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Прикарпаттрансгаз" залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 р. у
справі № 916/3106/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді:
С.В. Мирошниченко

В.І. Татьков