ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.14р. Справа № 904/3993/14

За позовом Прокурора Жовтневого району
м. Кривого Рога

в інтересах держави Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України

в особі Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль"

до Житлово-будівельного кооперативу
"КОМФОРТ"

про стягнення 135 166,18 грн. боргу за
теплову енергію в гарячій воді

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

прокурор - Ягольник Г.В., прокурор
відділу прокуратури м.
Дніпропетровська, посвідчення №016143
від 12.04.13р.

позивача - Кожемятов К.М., за
довіреністю №112/01 від 13.01.14р.

відповідача - Сімонян С.Ж., голова
кооперативу, протокол №б/н від 25.05.09р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Жовтневого в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" просив стягнути з
Відповідача 200 718,26 грн. боргу за
теплову енергію,мотивуючи порушенням
Відповідачем договірних зобов'язань у
частині оплати. Крім того, Прокурор
просив вжити заходи забезпечення
позову: накласти арешт на рахунки та
майно Відповідача.

Прокурор зменшив позовні вимоги на 5
000,00 грн., посилаючись на їх сплату
Відповідачем до звернення з позовом. З
посиланням на п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
просить припинити провадження у справі
у частині стягнення 60 552,08 грн.,
сплачених після порушення провадження
у справі. Також, оскільки на момент
нарахування штрафних санкцій та
звернення до суду Відповідачем
заборгованість в повному обсязі не
сплачено, допущено порушення
зобов'язань за договором, Позивачем
нараховано збитки від інфляційні - 7
606,80грн., 3% річних - 1 182,79 грн., пеню - 5
961,60грн. та 7% штрафу - 10 103,49 грн. Загальна
сума позову на 20.08.2014р. становить 135
166,18грн.

Позивач підтримав позов Прокурора.

Відповідач відзив на позов не надав,
його представник наявність боргу
підтвердив, подав клопотання про
зменшення нарахованих 7 % штрафу та
пені, посилаючись на скрутний
фінансовий стан організації,
викликаний неналежним виконанням
своїх обов'язків мешканцями будинку, а
також на неналежне виконання
виконавчою службою рішень, винесених
судами на користь Відповідача про
стягнення боргів.

Прокурор та представник Позивача
заперечували.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 121 Конституції
України на органи прокуратури
покладено здійснення представництва
інтересів держави в судах у випадках,
передбачених законом. Право на
звернення прокурора до суду в
інтересах держави передбачено ст.20, 35,
36-1, 37 Закону України "Про прокуратуру"
та ст. 2, 29 ГПК України.

08.10.13р. сторонами укладено договір № 610
купівлі - продажу теплової енергії в
гарячій воді (далі - Договір), за яким
Позивач зобов'язався постачати
Відповідачеві теплову енергію, а
Відповідач - оплачувати одержану
теплову енергію, у терміни передбачені
Договором (п. 1-1 Договору).

Свої договірні зобов'язання Позивач
виконав у повному обсязі, про що
свідчать акти прийому - передачі
послуг.

Відповідач, в порушення п. 6.1-6.3 Договору
договірні зобов'язання виконував
неналежно, у зв'язку з чим станом на
20.08.14р. за період з жовтня 2013р. - березень
2014р. утворився (залишився) борг у сумі
110 311,50 грн. (що підтверджується
розрахунками ціни позову, актами
здачі-прийняття послуг).

Пунктом 7.2.7 Договору сторонами
погоджено, що за порушення строків
сплати за отриману теплову енергію
стягується пеня у розмірі не більше
подвійної облікової ставки НБУ, за які
допущено порушення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
30 днів додатково стягується штраф у
розмірі семи відсотків вказаної суми.
Період, за який нараховуються штрафні
санкції, становить три роки. Строк
позовної давності, щодо стягнення
штрафних санкцій, встановлено у три
роки.

Тобто сторони погодили можливий
розмір нарахування пені від 0 до
подвійної облікової ставки НБУ.

З посиланням на ст. 625 ЦК України та п.
7.2.7. Договору на прострочений борг
Відповідача Позивачем нараховано
збитки від інфляції - 7 606,80 грн., 3% річних
- 1 182,79 грн., пеню - 5 961,60 грн. та 7% штрафу
- 10 103,49 грн.

Відповідно, Позивач скористався своїм
правом щодо вибору розміру
нараховуваної пені - максимального (у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ), що не суперечить умовам Договору й
чинному законодавству.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду споживачеві,
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач визнав наявність боргу у
сумі 110 311,50 грн.

Під час розгляду справи судом,
Відповідачем сплачено частину боргу в
розмірі 60 552,08 грн.,
Відповідач не надав суду доказів
відсутності решти боргу чи
контррозрахунку стягуваної суми.

Представник Відповідача просив
зменшити розмір нарахованих 7 % штрафу
та пені.

Прокурор та представник Позивача
заперечували.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно зі
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій, аналогічні
положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч.
1 ст. 83 ГПК України).

Оскільки зменшення нарахованих
штрафних санкцій є правом суду, доказів
понесення збитків Позивач не надали, з
урахуванням того, що Відповідач є
неприбутковою організацією, суд вважає
за можливе зменшити нараховані
Відповідачеві 7 % штрафу до 5 051,75 грн.,
пеню до 2 980,8 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню в розмірі 110 331,50 грн. -
основного боргу, 7 606,80 грн. - збитків від
інфляції, 1 182,79 грн. - 3%
річних, 2 980,80 грн. - пені, 5 051,75 грн. - 7 %
штрафу; провадження у частині вимог про
стягнення з Відповідача 60 552,08 грн. -
підлягає припиненню за відсутністю
предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача, пропорційно
розміру задоволених вимог.

Прокурор просив суд вжити заходи
забезпечення позову: накласти арешт на
рахунки та майно Відповідача.

Господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених ст. 67 ГПК
України заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду (ст. 66 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених ст. 33 ГПК, обов'язковим є
подання доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування певного заходу до
забезпечення позову (постанова пленуму
ВГСУ України від 26.12.11р. за № 16).

Прокурором та Позивачем не наведено,
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
заходів забезпечення позову. За
викладених обставин, клопотання
Прокурора про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно та
грошові кошти Відповідача, задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 66, 67, 75, п. 1-1 ч. 1
ст. 80, 82-84, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "КОМФОРТ", 50078, м.Кривий Ріг,
мкр. Індустріальний, 77 (код 244 455 05) на
користь Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль", 50014,
м.Кривий Ріг, вул.Електрична, 1 (код 001 308
50) 110 331,50 грн. - основного боргу, 7 606,80
грн. - збитків від інфляції, 1 182,79 грн. - 3%
річних, 2 980,80 грн. - пені, 5 051,75 грн. - 7 %
штрафу.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "КОМФОРТ", 50078, м.Кривий Ріг,
мкр. Індустріальний, 77 (код 244 455 05) в
дохід Державного бюджету України в
особі управління Державної
казначейської Служби України у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код
ЄДРПОУ 379 892 69, Відділення банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805 012,
рахунок 312 142 067 830 05, КБКД 220 300 01) судовий
збір в розмірі 2 703,32 грн.

Провадження у частині вимог про
стягнення з Відповідача 60 552,08 грн. -
припинити.

У решті позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане _________________