ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" серпня 2014 р.Справа № 916/2585/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН"

До відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення 5926,37 грн.

Суддя
Демешин О. А.

Представники:

від позивача: Леонова О.В. -
довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю „ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН"
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення
6786,94 грн., з яких: 3467,76 грн. - борг; 957,58 грн.
- пеня; 187,82 - 3% річних; 346,78 грн. - штраф.

26.08.2014 року позивач надав суду
уточнення позовних вимог, на підставі
перерахунку боргу, станом на 16.06.2014р.:
3467,76 грн. - борг; 238,17 грн. - пеня; 46,66 грн. -
3% річних; 346,78 грн. - штраф

Відповідач відзиву на позов не
надав, тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами, відповідно
ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

17.12.2013р. між Позивачем (Постачальник) та
Відповідачем (Покупець) було укладено
договір №01686, за умовами якого позивач
зобов'язався поставити, а відповідач -
прийняти та оплатити лікеро-горілчану
продукцію та інші продукти харчування
за цінами, в асортименті і кількості
згідно накладних.

Відповідно до п.6.2 Договору, загальна
вартість Договору складається з
вартості всіх партій продукції,
поставлених покупцю за Договором та
визначається на підставі накладних,
оформлених за період дії-Договору.

Пунктом 6.6. Договору визначено, що
оплата за партію продукції, яка
підлягає поставці здійснюється шляхом
сплати 100% вартості партії продукції
протягом 14 календарних днів з дати
отримання покупцем відповідної партії
продукції.

Датою поставки є дата видаткової
накладної, яка видається
постачальником на відповідну партію
продукції. Підписана обома сторонами
видаткова накладна свідчить про
фактичну поставку постачальником
продукції покупцеві (п.5.2 Договору).

Позивачем виконано свої зобов'язання
за Договором належним чином,
поставлено та передано у розпорядження
Відповідача товар на загальну суму 3467,76
грн., що підтверджують відповідні копії
видаткових накладних.

Проте, не зважаючи на взяті за
Договором зобов'язання відповідач не
оплатив за поставлений товар.

В підтвердження наявності зазначеного
боргу, позивач надав суду акти звірки
взаєморозрахунків, підписані
Відповідачем.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1,2 ст. 673 ЦК продавець повинен
передати покупцеві товар, якість якого

відповідає умовам договору
купівлі-продажу. У разі відсутності в
договорі купівлі-продажу умов щодо
якості товару продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, з
врахуванням змісту Договору,
відносини, що виникли між сторонами,
регулюються нормами законодавства,
передбаченими для врегулювання
договорів поставки.

Відтак, згідно ч. 1 ст. 712 ЦК за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача боргу
в сумі 3467,76 грн. підлягають
задоволенню.

Крім того, статтею 611 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України передбачено, що
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

При цьому, пунктом 7.2. Договору
передбачено, що у випадку несвоєчасної
оплати продукції згідно умов Договору,
покупець сплачує на користь подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня від сум
простроченого платежу за кожен день
прострочення оплати.

Крім того, згідно п. 7.3. Договору,
незалежно від застосування
постачальником п.7.2, у випадку
несвоєчасна оплати покупцем згідно
умов Договору протягом більше 15
календарних днів, покупець додатково
сплачує на користь постачальника штраф
в розмірі 10% від вартості несвоєчасні
оплаченої партії продукції.

З дотриманням наведених вимог Закону
та умов Договору позивачем розраховано
пеню, 3% річних та штраф, які підлягають
стягненню з відповідача. Їх розміри,
відповідно, становлять: 238,17 грн. - пеня;
46,66 грн. - 3% річних; 346,78 грн. - штраф

Отже, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, з покладенням на відповідача
витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (65029, АДРЕСА_1 , ІН:
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" (65003, Одеса обл., м.
Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 73-А,
код - 38351958): 3467 гривень 76 коп. боргу; 238
гривень 17коп. пені; 46 гривень 66 коп.
сплати 3% річних; 346 гривень 78 коп. штрафу
та 1827 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Демешин О.А.