КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р. Справа№ 910/8327/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

Від позивача (за первісним позовом) -
Мединський М.М., довіреність №20 від
04.06.2013р.;

Від відповідача (за первісним позовом) -
Зозуля О.Б. довіреність № 86/143 від 18.06.2014
;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
„Омега Банк"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014р.

у справі № 910/8327/14 (суддя Чинчин О.В.)

за первісним позовом Публічного
акціонерного товариства „Омега Банк"

до Приватного акціонерного товариства
„Вищий навчальний заклад
„Міжрегіональна Академія управління
персоналом"

про застосування наслідків
недійсності правочину

за зустрічним позовом Приватного
акціонерного товариства „Вищий
навчальний заклад „Міжрегіональна
Академія управління персоналом"

до Публічного акціонерного товариства
„Омега Банк"

про стягнення безпідставно одержаних
коштів в розмірі 5 079 030 грн. 39 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.07.14р. у справі №910/8327/14 В
задоволенні первісного позову
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" - відмовлено повністю.
Зустрічні позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Вищий
навчальний заклад "Міжрегіональна
Академія управління персоналом" -
задоволено повністю. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" на користь Приватного
акціонерного товариства "Вищий
навчальний заклад "Міжрегіональна
Академія управління персоналом 5 079 030
гривень 89 копійок. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" на користь Приватного
акціонерного товариства "Вищий
навчальний заклад "Міжрегіональна
Академія управління персоналом" 73 080
гривень 00 копійок судового збору.
Повернуто Публічному акціонерному
товариству "Омега Банк" з Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
36 385 грн. 52 копійки, сплачений
відповідно до платіжного доручення №
33569849 від 23 квітня 2014 року.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що припинення
зобов'язання зарахуванням можливе лише
за умов однорідності та безспірності
зустрічних вимог сторін, а суму вимог
ПАТ «Омега Банк» до Приватного
акціонерного товариства „Вищий
навчальний заклад „Міжрегіональна
Академія управління персоналом"
складається як із безспірної
(неповернення частини безпідставно
отриманого кредиту) та зі спірної
частини ( проценти, нараховані за
безпідставне користування чужими
коштами).

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду Публічне акціонерне товариство
„Омега Банк" звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 10.07.14р. та прийняти нове
рішення, яким первісні позовні вимоги
задовольнити, в задоволенні зустрічних
відмовити.

В апеляційній скарзі позивач (за
первісним позовом) зазначає про те, що
ст.601 ЦК України не містить вимоги про
обов'язковість безспірності
зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.07.14р. розгляд
апеляційної скарги призначено на
19.08.14р.

19.08.14р. в судове засідання апеляційного
господарського суду з'явились
представники сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
наявні матеріали справи судова колегія
встановила.

17.12.2007р. між Відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк" (назву змінено
на Публічне акціонерне товариство
"Омега Банк") та Міжрегіональною
академією управління персоналом (у
формі акціонерного товариства
закритого типу) (перейменоване на
Приватне акціонерне товариство "Вищий
навчальний заклад "Міжрегіональна
академія управління персоналом")
укладено Кредитний договір № 758 К-Н,
відповідно до якого банк має право
надати позичальнику грошові кошти у
вигляді кредитної лінії, що
поновлюється, у розмірі, на строк та на
умовах, передбачених у цьому Договорі,
а позичальник зобов'язується повернути
кошти, одержані в рахунок кредитної
лінії, сплатити проценти за
користування кредитною лінією та
виконати свої зобов'язання у повному
обсязі у строки, передбачені цим
договором.

Відповідно до умов кредитного договору
№ 758 К-Н від 17.12.2007 року позичальнику
видано кредитні кошти в загальному
розмірі 10000000 гривень, з яких повернуто
банку 6 595 414 грн. 69 коп. та сплачено 5 079 030
грн. 89коп. процентів відповідно до умов
кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста
Києві від 25 липня 2013 року у справі
№5011-33/15970-2012, залишеним без змін
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2013
року та Постановою Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року, визнано недійсним з
моменту укладення Кредитний договір №
758 К-Н від 17.12.2007 року, укладений між
Відкритим акціонерним товариством
"Сведбанк" та Приватним акціонерним
товариством "Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна академія управління
персоналом".

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується представниками сторін,
що відповідно до умов кредитного
договору № 758 К-Н від 17.12.2007 року
позичальнику видано кредитні кошти в
загальному розмірі 10 000 000 гривень, з
яких повернуто Банку 6 595 414 гривень 69
копійок та сплачено останньому 5 079 030
гривень 89 копійок процентів відповідно
до умов кредитного договору.

Відповідно до пункту 1 статті 216
Цивільного кодексу України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні в натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодовувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Застосування зазначених правових
наслідків засвідчує факт повернення
сторін у первісний стан, який мав місце
до вчинення недійсного правочину.

Відповідно до частини 3 статті 216
Цивільного кодексу України , правові
наслідки, передбачені частинами першою
та другою цієї статті, застосовуються,
якщо законом не встановлені особливі
умови їх застосування або особливі
правові наслідки окремих видів
недійсних правочинів.

Відповідно до п. 2.5. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" правочини, які не
відповідають вимогам закону, не
породжують будь-яких бажаних сторонам
результатів, незалежно від волі сторін
та їх вини у вчиненні незаконного
правочину. Правові наслідки таких
правочинів настають лише у формах,
передбачених законом, - у вигляді
повернення становища сторін у
початковий стан (реституції) або в
інших.

Враховуючи визнання недійсним з
моменту укладення Кредитного договору
№ 758 К-Н від 17.12.2007 р., та враховуючи
зазначені норми щодо наслідків
визнання правочину недійсним, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про те, що Приватне акціонерне
товариство "Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна Академія управління
персоналом" повинно повернути
Публічному акціонерному товариству
"Омега Банк" 3404585 гривень 31 копійка
неповернутої частини безпідставно
отриманого кредиту (10 000000 гривень сума
наданих кредитних коштів відповідно до
умов Кредитного договору № 758 К-Н - 6 595414
гривень 69 копійок перерахована
відповідачем за первісним позовом сума
на погашення тіла кредиту).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України
визначено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також, зокрема, до вимог
про повернення виконаного за недійсним
правочином.

Відповідно до частини 2 статті 1214
Цивільного кодексу України, у разі
безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними.
Моментом безпідставності одержання
коштів є час коли відпадає законна
підстава їх одержання, а тому набуття
законної сили рішенням суду по справі
№5011-33/15970-2012 від 25.07.2013р. і є цим
моментом.

Статтею 536 Цивільного кодексу України
визначено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Отже, виходячи із змісту зазначеної
статті, використання аналогії можливе
лише за наявності достатніх умов, а
саме: 1. відносини, до яких
застосовується аналогія охоплюється
предметом цивільно-правового
регулювання (ст.ст. 1, 9 ЦК України);
2.наявність прогалин в їх регулюванні
(прогалини в праві); 3. існують правові
норми, що регулюють подібні за змістом
відносини; 4. застосування аналогії
закону не повинно суперечити суті цих
відносин.

Відповідно до статті 1046 Цивільного
кодексу України, за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України
(Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про наявність достатніх умов
для застосування аналогії закону та
наявності правових підстав для
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна Академія управління
персоналом" на користь Публічного
акціонерного товариства "Омега Банк"
процентів, нарахованих за безпідставне
користування чужими коштами,
нарахування яких починається з 01.10.2013р.

Однак, щодо позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Омега Банк" до
Приватного акціонерного товариства
"Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна Академія управління
персоналом" про стягнення різниці між
взаємними вимогами в розмірі 1834723
гривень 78 копійок (6913754 гривні 67 копійок
вимоги банку до відповідача за
первісним позовом - 5 079 030 гривень 89
копійок вимоги відповідача за
первісним позовом до банку) то такі не
підлягають задоволенню.

Статтею 601 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Однак, припинення зобов'язання
зарахуванням можливе лише за умов
однорідності та безспірності
зустрічних вимог сторін, оскільки, як
обґрунтовано зазначає місцевий
господарський суд за відсутності
безспірності вимог відповідний спір
має бути вирішений у судовому порядку з
дотриманням вимог процесуального
закону.

Доводи позивача в апеляційній скарзі
про те, що стаття 601 ЦК України не
містить вимоги про обов'язковість
безспірності зустрічних однорідних
вимог до уваги судовою колегією не
приймаються, оскільки місцевий
господарський суд обґрунтовано
зазначив про те, що сума вимог
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" до Приватного акціонерного
товариства "Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна Академія управління
персоналом" в розмірі 6 913754 гривні 67
копійок складається як із безспірної
(неповерненої частини безпідставно
отриманого кредиту в розмірі 3404 585
гривень 31 копійки), так і зі спірної
частини (проценти, нараховані за
безпідставне користування чужими
коштами в розмірі 3509169 гривень 36
копійок ), позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Омега Банк" в
розмірі 1 834723 гривень 78 копійок (6913 754
гривні 67 копійок вимоги банку до
відповідача за первісним позовом - 5079030
гривень 89 копійок вимоги відповідача
за первісним позовом до банку) не
підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
"Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна Академія управління
персоналом" до Публічного акціонерного
товариства "Омега Банк" про стягнення
безпідставно одержаних коштів в
розмірі 5 079 030 гривень 89 копійок, то
судова колегія зазначає про те, що
внаслідок укладення кредитного
договору № 758 К-Н між сторонами згідно з
пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України, виникли цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов кредитного договору
№ 758 К-Н від 17.12.2007 року Приватним
акціонерним товариством "Вищий
навчальний заклад "Міжрегіональна
Академія управління персоналом"
сплачено Публічному акціонерному
товариству "Омега Банк" 5 079 030 гривень 89
копійок процентів відповідно до умов
кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста
Києві від 25 липня 2013 року у справі
№5011-33/15970-2012, залишеним без змін
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2013
року та Постановою Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року, визнано недійсним з
моменту укладення Кредитний договір №
758 К-Н від 17.12.2007 р., укладений між
Відкритим акціонерним товариством
"Сведбанк" та Приватним акціонерним
товариством "Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна академія управління
персоналом".

Відповідно до пункту 1 статті 216
Цивільного кодексу України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодовувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Застосування зазначених правових
наслідків засвідчує факт повернення
сторін у первісний стан, який мав місце
до вчинення недійсного правочину.

Відповідно до частини 3 статті 216
Цивільного кодексу України , правові
наслідки, передбачені частинами першою
та другою цієї статті, застосовуються,
якщо законом не встановлені особливі
умови їх застосування або особливі
правові наслідки окремих видів
недійсних правочинів.

Відповідно до п. 2.5. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" правочини, які не
відповідають вимогам закону, не
породжують будь-яких бажаних сторонам
результатів, незалежно від волі сторін
та їх вини у вчиненні незаконного
правочину. Правові наслідки таких
правочинів настають лише у формах,
передбачених законом, - у вигляді
повернення становища сторін у
початковий стан (реституції) або в
інших.

Враховуючи встановленим факт щодо
визнання недійсним з моменту укладення
Кредитного договору № 758 К-Н від 17.12.2007
р., та враховуючи зазначені норми, щодо
наслідків визнання правочину
недійсним, місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку про те, що
Публічне акціонерне товариство "Омега
Банк" повинно повернути Приватному
акціонерному товариству "Вищий
навчальний заклад "Міжрегіональна
Академія управління персоналом" 5 079 030
гривень 89 копійок сплачених процентів,
отже зустрічні позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна Академія управління
персоналом" обгрунтовно задоволено
місцевим господарським судом.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
Господарського суду міста Києва не
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Омега Банк"
залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014р.у справі №910/8327/14
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи №910/8327/14.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 27.08.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло