ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.14р. Справа № 904/3912/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нігма-С", (м. Полтава)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Таїм", (с. Жовтневе,
Петриківський район, Дніпропетровська
область)

про розірвання договору поставки № Т/52
від 02.06.2010р. та стягнення
заборгованості у розмірі 1 773 094,41 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Коломієць Є.Є. -
представник (дов. № 4 від 29.05.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нігма-С"
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Таїм"
(далі-відповідач) про розірвання
договору поставки № Т/52 від 02.06.2010р. та
стягнення заборгованості у розмірі 1 773
094,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем було
укладено договір поставки № Т/52 від
02.06.2010р., відповідно до умов якого,
відповідачем було здійснено поставку
продукції позивачу на загальну суму 37
506 905,59 грн. Позивачем були виконані
належним чином свої зобов'язання по
оплаті за спірним договором. З 01.07.10р.
позивачем було здійснено оплати у
загальному розмірі 39 280 000,00 грн. В
результаті проведених оплат та через
забезпечення виконання умов щодо
незнижувального залишку попередньої
оплати у позивача перед відповідачем
виникла переплата по договору поставки
в розмірі 1 773 094,41 грн. Зазначена сума
переплати збереглась в повному обсязі
і на неї відповідачем не було здійснено
поставки продукції.

Враховуючи значний сплив часу та те, що
ТОВ "Нігма-С" змінило свій вид
діяльності, а тому не потребує поставки
продукції на суму переплати, у зв'язку з
чим, позивач звернувся до відповідача з
проханням погодити розірвання
договору поставки та повернути суму
переплати по даному договору у розмірі
1 773 094,41 грн.

В судовому засіданні представником
позивача надано до суду витяги на
позивача та відповідача. Крім того,
представником позивача подано
клопотання, яким просить суд
продовжити строк розгляду справи на 15
днів.

Ухвалою господарського суду від 19.06.14р.
продовжено строк вирішення спору по
справі № 904/3912/14 на 15 днів з 05.08.14р. по
19.08.14р. включно.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців за № 18859688 станом
18.06.2014 року юридичне місцезнаходження
відповідача (Товариства з обмеженою
відповідальністю "Таїм") - 51800,
Дніпропетровська область,
Петриківський район, село Жовтневе,
вул. Ватутіна, буд. 20-А - куди і
направлялись ухвали суду.

Відповідач у відзиві на позов проти
позовних вимог позивача щодо стягнення
заборгованості за договором поставки
№ Т/52 від 02.06.10р. у сумі 1 773 094,41 грн.
заперечує та вважає, що вимоги позивача
не підлягають задоволенню, оскільки
договір є неукладеним, у зв'язку з тим,
що відсутня істотна умова, тобто - строк
дії договору. Крім того відповідач
просить суд застосувати наслідки
спливу строку позовної давності.

У судове засідання 18 серпня 2014 року
відповідач не з'явився, причину неявки
суду не повідомив.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Розгляд справи відкладався з 19.06.14р. на
12.08.14р.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 12.08.14р. по 14.08.14р. та з 14.08.14р. по
18.08.14р.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Таїм", як
постачальник, та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нігма-С",
як покупець, було укладено договір
поставки № Т/52, відповідно до п. 1.1.
якого, постачальник зобов'язується
передати в обумовлений строк у
власність покупця товарну продукцію
(надалі - продукція), а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити її
в порядку і на умовах, обумовлених в
договорі.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх договірних зобов'язань
(п. 10.4. договору поставки).

Згідно п. 2.1. договору поставки,
кількість і асортимент продукції
вказуються у специфікаціях, які
являються невід'ємними частинами
договору.

Ціна на продукцію вказується в
специфікаціях. Загальна вартість
договору складається із вартості
продукції, поставленої відповідно
підписаних сторонами специфікацій (п.п.
3.1., 3.2. договору поставки).

Пунктом 4.2. договору поставки
встановлено, що умови оплати - по факту
поставки, у протязі 5-ти днів з моменту
передачі продукції та надання
постачальником рахунку. Сторони можуть
узгодити інші умови розрахунку по
кожній партії продукції в
специфікації, які являються
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.2. договору поставки,
строк і умови поставки продукції
оговорені в специфікації.

Згідно п. 3.4. специфікації № 1 та
специфікації № 2 до договору № Т/52 від
02.06.2010 року: "Відвантаження наступної
партії готової продукції здійснюється
в об'ємі отриманої попередньої оплати і
поточної оплати за відвантажену
продукцію, при цьому незнижуваний
залишок попередньої оплати повинен
складати не менше 2 000 000,00 грн. до
моменту відвантаження наступної
партії продукції".

Матеріалами справи встановлено, що за
договором поставки № Т/52 від 02.06.10р.
відповідач зобов'язався передати
позивачеві товар, визначений в
додатках та специфікаціях до договору,
а позивач зобов'язався приймати та
оплатити цей товар.

За час дії договору поставки № Т/52 від
02.06.10р. відповідачем було здійснено
поставку продукції позивачеві з 09
серпня 2010 року по 26 грудня 2011 року на
загальну суму 37 506 905,59 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі, які знаходяться в
матеріалах справи.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нігма-С" свої
зобов'язання по оплаті договором
поставки № Т/52 від 02.06.10р. виконувало
належним чином.

З 01 липня 2010 року позивачем було
здійснено оплати, всього на загальну
суму 39 280 000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, які додаються до позовної
заяви.

В результаті проведених оплат та через
забезпечення виконання умов щодо
незнижуваного залишку попередньої
оплати, у позивача перед відповідачем
виникла переплата по договору № Т/52 від
02.06.2010р. в розмірі 1773094,41 грн. (загальна
суми усіх здійснених оплат за
договором (39 280 000,00 грн.) мінус загальну
суму усіх здійснених поставок за
договором (37 506 905,59 грн.). На
сьогоднішній день, зазначена сума
переплати збереглася в повному обсязі,
на неї відповідачем не було здійснено
поставки продукції.

31 березня 2013 року між позивачем та
відповідачем було проведено звіряння
взаємних розрахунків, наслідком чого
стало підписання акту звіряння. За
цим актом ТОВ "Таїм" підтвердили
наявність заборгованості перед ТОВ
"Нігма-С" на суму - 1 773 094,41
грн., що утворилася в результаті
проведених оплат та через забезпечення
виконання умов договору щодо
незнижуваного залишку попередньої
оплати.

Позивач вказує на те, що враховуючи
значний сплив часу, а також ту
обставину, що ТОВ "Нігма-С" змінило свій
вид діяльності і не потребує поставки
продукції на суму переплати він
звернувся до ТОВ "Таїм" з проханням
погодити розірвання договору № Т/52 від
02.06.2010р. та повернути суму переплати по
договору № Т/52 від 02.06.2010р. в розмірі - 1
773 094,41 грн.

21 лютого 2014 року за вихідним
номером 14/02-14 позивачем було направлено
відповідачу вимогу за адресою вказаною
в договорі та єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців.

У вимозі позивач просив розірвати
договір № Т/52 від 02.06.2010р. та погасити
існуючу заборгованість, яка утворилася
в результаті переплати за товар, на
суму 1 773 094,41 грн. у 7 (семиденний) строк з
моменту отримання вимоги та
попереджав, що у випадку невиконання
даної вимоги, ТОВ "Нігма-С" буде змушене
звернутися до господарського суду з
позовом про примусове стягнення
вказаного боргу, з покладанням всіх
понесених судових витрат на
відповідача. Однак, вказаний лист
повернувся на адресу відправника через
закінчення терміну його зберігання.

На сьогоднішній день, дана
заборгованість існує і ТОВ "Таїм" не
вчиняє жодних дій для її погашення. В
свою чергу, позивач через неповернуту
суму переплати за товар, втрачає
можливість використати ці кошти в
інтересах підприємства.

На підставі викладеного позивач
просить суд розірвати договір поставки
№ Т/52 від 02.06.2010р., укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Таїм" та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Нігма-С". Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Таїм" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нігма-С"
заборгованість у розмірі - 1 773 094,41 грн.

Відповідач проти позовних вимог
позивача заперечує, вказує на те, що
договір є не укладеним, оскільки
відсутня істотна умова - строк дії
договору, отже спірний договір не можна
розірвати і відповідно стягнути за ним
суму заборгованості. Крім того,
відповідач просить суд застосувати
наслідки спливу строку позовної
давності, оскільки договір є не
укладений у зв'язку із відсутністю
істотних умов договору то про
порушення свого права позивач дізнався
з 02.06.2010 року, тобто з дати підписання
договору, відтак, строк позовної
давності сплинув 03.06.2013 року, а позовна
заява надійшла до суду 04.06.2014 року. Отже
відповідач стверджує, що позив
пропустив трирічний строк на звернення
з позовом до суду.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно зі ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права або інтересу.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом. У
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до ст. 651 Цивільного
кодексу України, ст. 188 Господарського
кодексу України зміна або розірвання
договору в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Розірвання
господарських договорів визначене ст.
188 Господарського кодексу України,
зокрема сторона договору, яка вважає за
необхідне розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду. У
разі, якщо сторони не досягли згоди
щодо розірвання договору,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (ст. 654
Цивільного кодексу України).

Також, згідно з вимогами ст. 693
Цивільного кодексу України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Враховуючи викладене і те, що
підставами для розірвання договору є
значний сплив часу, а також, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нігма-С" змінило свій
вид діяльності і не потребує поставки
продукції на суму вищевказаної
переплати, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню в частині
розірвання договору поставки № Т/52 від
02.06.2010р. та стягнення заборгованості у
розмірі 1 773 094,41 грн.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Вимогу відповідача щодо застосування
спливу строку позовної давності суд
відхиляє, оскільки позовна давність не
сплила тому, що оплата за договором
поставки № Т/52 від 02.06.2010р. проводилась
в жовтні 2011 року, згідно платіжного
доручення № 264 від 27.10.2011 року, тобто
позовна давність закінчується - в
жовтні 2014 року. Також, у відповідності
до пункту договору поставки № Т/52 від
02.06.2010р., спірний договір діє до повного
виконання сторонами своїх договірних
обов'язків. Крім того, в специфікаціях,
які є невід'ємною частиною
вищевказаного договору, встановлені
сторонами строки поставки товару.

Викладене є підставою для задоволення
позову в повному обсязі. Судові витрати
по справі слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір поставки № Т/52
укладений 02.06.2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Таїм" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нігма-С".

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Таїм" (51800,
Дніпропетровська область,
Петриківський район, с. Жовтневе, вул.
Ватутіна, буд. 20-А; п/р 5 в ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Нігма-С"
(36022, м. Полтава, вул. Леніна, буд. 86а; р/р
1 а ПАТ "Укргазпромбанк" м. Київ,
МФО 320843, ) -
заборгованість у розмірі 1 773 094 (один
мільйон сімсот сімдесят три тисячі
дев'яносто чотири) грн. 41 коп., витрати
по сплаті судового збору за майновою
вимогою у сумі 35 462 (тридцять п'ять тисяч
чотириста шістдесят дві) грн. 00 коп.,
судового збору за немайновою вимогою у
сумі 1 218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 21.08.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін