ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Справа № 924/1355/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Приватного підприємства
"Фаворит Стар"на постановуРівненського
апеляційного господарського суду від
13.03.2014 у справіГосподарського суду
Хмельницької областіза
позовомФізичної особи - підприємця
ОСОБА_4до1) Кам'янець-Подільської
міської ради 2) Приватного підприємства
"Фаворит Стар"провизнання договору
оренди землі недійсним в судовому
засіданні взяли участь представники:

позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (дов. від 09.08.12
№ 1775), ОСОБА_7 (дов. від 14.08.14 № 3343),

відповідача-1: не з'явились,

відповідача-2: Романюк В.М. (дов. від
11.05.13),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 08.01.2014 господарського суду
Хмельницької області в задоволенні
позову про визнання недійсним договору
оренди землі від 30.08.2013 відмовлено.

Постановою від 13.03.2014 Рівненського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення скасовано, позов
задоволено.

Не погоджуючись з постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду, ПП "Фаворит Стар"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою і
просить її скасувати як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, рішення
місцевого господарського суду -
залишити без змін.

Позивач подав до Вищого господарського
суду України відзив на касаційну
скаргу, в якому просить залишити її без
задоволення, а постанову Рівненського
апеляційного господарського суду - без
змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали рішення у даній
справі, на підставі рішення
Апеляційного суду Хмельницької
області від 01.03.2011 за позивачем
зареєстроване право власності на
незавершений будівництвом
шестиповерховий 30-ти квартирний
житловий будинок розташований за
адресою по АДРЕСА_1 відповідно до
витягу з державного реєстру нерухомого
майна від 27 грудня 2012 року за №37037039).

Ухвалою від 18.12.2013 судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вказане вище рішення
Апеляційного суду Хмельницької
області скасоване, рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 29.12.2010
щодо визнання недійсним договору
купівлі-продажу вказаного вище об'єкта
незавершеного будівництва, укладеного
між ТОВ БКФ "Житлобудінвест" та ФОП
ОСОБА_9 залишено без змін.

Рішенням від 28.08.2013 №146/44 сесії
Кам'янець-Подільської міської ради
позивачу було відмовлено в наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди орієнтовною
площею 1500 м2 для будівництва та
обслуговування незавершеного
будівництвом шестиповерхового 30-ти
квартирного житлового будинку.

Рішенням від 28.08.2013 №147/44
Кам'янець-Подільської міської ради
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки на місцевості площею
1500 м2 за вказаною вище адресою для
обслуговування та будівництва
багатоквартирного житлового будинку
та передано в оренду зазначену
земельну ділянку ПП "Фаворит Стар"
терміном на 10 років.

На підставі наведеного вище рішення
між Кам'янець-Подільською міською
радою та ПП "Фаворит Стар" укладено
договір оренди від 30.08.2013, за умовами
якого підприємству надано в строкове
платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови загальною площею 1500,0 м2, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою від 26.09.2013
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду, яка набрала законної сили, у
справі №676/6602/13-а визнані протиправним
та скасовані названі вище рішення
Кам'янець-Подільської міської ради
№146/44 та №147/44 від 28 серпня 2013 року.

Звертаючись з позовом у даній справі,
ФОП ОСОБА_4 послався на те, що спірний
договір не відповідає вимогам закону,
грубо порушує права та охоронювані
законом інтереси позивача, оскільки
він є власником незавершеного
будівництвом шестиповерхового 30-ти
квартирного житлового будинку, а
відтак, в силу ст. 120 ЗК України (в
редакції, чинній на дату набуття
позивачем права власності на будинок -
26 жовтня 2007 року) має законне право на
користування спірною земельною
ділянкою.

Судом апеляційної інстанції взято до
уваги те, що, в обґрунтування постанови
від 26.09.2013 Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду, якою визнано
протиправним і скасовано відповідні
рішення сесії Кам'янець - Подільської
міської ради адміністративний суд
послався на той факт, що ПП "Фаворит
Стар" не є власником незавершеного
будівництвом шестиповерхового
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1, а міська рада не мала
повноважень на прийняття зазначеного
вище рішення. Одночасно судом
зазначено, що правомірність поновлення
27 грудня 2012 року Реєстратором прав
власності на нерухоме майно Кам'янець
- Подільського МБТІ реєстрації за
ОСОБА_4 права власності на
незавершений будівництвом
шестиповерховий багатоквартирний
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1
підтверджується постановою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 17 червня
2013 року, справа № 822/1906/13-а, яка набрала
законної сили 19 вересня 2013 року.

При цьому судом апеляційної інстанції
враховано ч. 5 п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", якою
встановлено, що відповідно до ст.ст. 215
та 216 ЦК України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним та
про застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Таким чином, право на звернення з
позовом визнати недійсним оспорюваний
правочин надано як стороні такого
правочину, так і заінтересованій особі.

Коло заінтересованих осіб має
з'ясовуватись в кожному конкретному
випадку в залежності від обставин
справи та правових норм, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
якщо інше не встановлене законом.

Позивач не є стороною договору оренди
землі від 30.08.2013 , проте, судом
встановлено, що за ОСОБА_4 (позивачем)
поновлено реєстрацію права власності
на незавершений будівництвом
шестиповерховий багатоквартирний
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1,
який розташований на спірній земельній
ділянці і згадана реєстрація на момент
розгляду справи судами не скасована.

Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на майно та їх обтяжень" і
стаття 125 ЗК України пов'язують
виникнення права на земельну ділянку з
моментом державної реєстрації
відповідного права.

Отже, правомірним є висновок
апеляційного господарського суду, що
укладений відповідачами договір
оренди землі від 30.08.2013 стосується прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача.

Окрім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України в даному
випадку зважає на приписи ст. 116
Земельного кодексу України, згідно
якої громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
"Про оренду землі", укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу
України встановлено, що передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Таким чином, підставою для
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у комунальній власності, є
відповідний договір оренди, укладений
на підставі рішення органу місцевого
самоврядування.

При цьому судом апеляційної інстанції
правомірно враховано п. 2.26. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" від 17.05.2011,
відповідно до якого при вирішенні
спорів про визнання недійсними
договорів оренди земельної ділянки
суди мають з'ясовувати наявність на
момент укладення оспорюваного
договору оренди рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування про надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки, оскільки його
відсутність суперечить вимогам пункту
5 частини четвертої статті 15 Закону
України "Про оренду землі" та пункту 3
Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 N
677.

Також, розглядаючи справи у спорах про
визнання недійсними договорів оренди,
суди повинні з'ясовувати питання
чинності рішень (розпоряджень), на
підставі яких було укладено такі
договори.

З врахуванням встановленого судами
факту скасування рішень сесії
Кам'янець - Подільської міської ради №
146/44 та 147/44 від 28 серпня 2013 року,
вмотивованим є висновок суду про
визнання спірного договору оренди
земельної ділянки, укладеного на
підставі цих рішень таким, що
суперечить вимогам законодавства
(ст.116, 124 Земельного кодексу України) та
визнання його недійсним у
відповідності із ст. 203, 215 ЦК України.

З огляду на зазначене вище, постанову
Рівненського прийнято при правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права і підстави для її
скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 13.03.2014 Рівненського
апеляційного господарського суду у
справі № 924/1355/13 залишити без змін.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Ходаківська І.П.