ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.
Справа № 911/2398/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен",

51100, Дніпропетровська обл., смт
Магдалинівка, вул. Радянська, 2

49022, м. Дніпропетровськ, вул.
Молодогвардійська, 32

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2",

09000, Київська область, м. Сквира, вул.
Леніна, 22

про стягнення 1 067 844,66 грн.

за участю представників:

позивача - Тютюнник В.М. (довіреність
від 01.01.2014, б/н);

відповідача - Брижак О.М. (довіреність
від 03.07.2014, б/н).

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен" (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2" (далі -
відповідач) про стягнення 1
327 010,71 грн., з яких: 1 218 819,66 грн.
основного боргу, 68 153,74 грн. пені, 13 323,53
грн. 3 % річних та 26 713,78 грн. інфляційних
втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
поставки від 13.05.2008 № 788.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.06.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
08.07.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 13249/14 від
08.07.2014) відповідачем подано клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з необхідністю надання
додаткового часу для обговорення умов
можливого мирного врегулювання спору.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 13273/14 від
08.07.2014) позивачем подано до матеріалів
справи документи на виконання вимог
ухвали суду від 19.06.2014.

У судовому засіданні 08.07.2014 оголошено
перерву до 31.07.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 14985/14 від
28.07.2014) надійшла заява позивача про
зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
підписано уповноваженою на це особою,
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, зменшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову, відповідно до розміру якої буде
вирішуватися спір - 1 237 072,97 грн., з яких:
1 067 844,66 грн. основного боргу та 169 228,31
грн. пені.

Підстави для припинення провадження у
справі в частині зменшення позовних
вимог у господарського суду відсутні, з
урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 № 6 "Про судове
рішення".

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15446/14 від
31.07.2014) відповідачем подано клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з необхідністю надання
додаткового часу для обговорення умов
можливого мирного врегулювання спору.

У судовому засіданні 31.07.2014 оголошено
перерву до 14.08.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 16471/14 від
14.08.2014) позивачем подано до матеріалів
справи письмові пояснення.

За результатами розгляду вказаних
письмових пояснень, змісту позовної
заяви та обставин справи, суд дійшов
висновку, що зазначені письмові
пояснення за своєю суттю являються
зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
підписано уповноваженою на це особою,
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, зменшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 1 151 188,91 грн., з яких:
1 067 844,66 грн. основного боргу та 83 344,25
грн. пені., відповідно до розміру якої
буде вирішуватися спір.

Підстави для припинення провадження у
справі в частині зменшення позовних
вимог у господарського суду відсутні, з
урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 № 6 "Про судове
рішення".

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 16476/14 від
14.08.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи відзив на позовну
заяву, відповідно до якого позов
заперечується повністю, з підстав, що
викладені у відзиві.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 16519/14 від
14.08.2014) надійшла заява позивача про
зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
підписано уповноваженою на це особою,
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, зменшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 1 067 844,66 грн. основної
заборгованості, відповідно до розміру
якої буде вирішуватися спір.

Підстави для припинення провадження у
справі в частині зменшення позовних
вимог у господарського суду відсутні, з
урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 № 6 "Про судове
рішення".

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 16519/14
від 14.08.2014) надійшла заява
відповідача про визнання позову в
повному обсязі, відповідно до якої,
крім того, відповідач просить суд не
враховувати твердження відзиву.

У судовому засіданні 14.08.2014
представнику відповідача судом
роз'яснено наслідки визнання позову,
відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки заяву про визнання
відповідачем позову підписано
уповноваженою особою - Брижок О.М.
(довіреність від 03.07.2014, б/н) та, з огляду
на матеріали справи, зважаючи на
частину 6 статті 22, частину 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України, визнання відповідачем позову
не суперечить законодавству та не
порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб, визнання позову
відповідачем прийнято господарським
судом.

У судовому засіданні 14.08.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, представник відповідача визнав
позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 14.08.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен" (далі -
продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Край-2" (далі -
покупець) укладено договір поставки
від 13.05.2008 № 788 (далі - Договір),
відповідно до умов якого постачальник
постачає і передає у власність
покупцеві, а покупець приймає та
оплачує товари згідно з замовленням
покупця (Додаток №1 «Бланк замовлення»)
та товаросупровідною документацією,
які складають невід'ємну частину цього
Договору, на умовах Договору (пункт 1.1.
Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору,
постачальник повинен поставляти
товари вчасно, до відповідного філіалу
представництва, магазину покупця, який
вказаний у замовленні, у відповідній
кількості та належної якості, а також у
відповідності до усіх інших вимог
згідно з замовленням, Договором та
законодавством.

Право власності і ризик випадкової
загибелі або пошкодження товарів
переходить від постачальника до
покупця з моменту, коли товари
поставлено покупцеві вивантаженим на
платформу магазину, і сторони
підписали накладну, що засвідчує те, що
товари були отримані покупцем (пункт 2.7.
Договору).

Згідно з пунктом 3.3. Договору, покупець
здійснює вчасний розрахунок за товари.
Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника, зазначений у статті 9
Договору, протягом терміну платежу
зазначеного у пункті 1.1. Додатку № 3
«Спеціальні умови», за умови, що сума
платежу не менше 50,00 грн. та, що
постачальник надасть належним чином
оформлені рахунки та накладні (у формі
відповідно до інструкцій покупця) на
адресу покупця.

Договір укладений строком до 31.12.2009.
Строк дії Договору автоматично
продовжується на додаткові однорічні
терміни у випадку, якщо не менше ніж за
30 днів до закінчення його строку дії
будь-яка сторона не повідомить іншу
сторону у письмовій формі про свій
намір припинити його дію (пункт 8.1.
Договору).

У матеріалах справи відсутні докази
наявності намірів сторін розірвати
Договір, з огляду на що, суд дійшов
висновку про продовження терміну його
дії, відповідно до пункту 9.6. Договору,
та чинність Договору протягом спірних
правовідносин.

Крім того, сторонами погоджено Додаток
№ 1 до Договору «Спеціальні умови»,
згідно з пунктом 1.1. якого, покупець
оплачує реалізовані товари за період
один календарний тиждень у магазинах
покупця протягом 10 банківських днів з
дня закінчення календарного тижня за
умови, що постачальник надасть
належним чином оформлені рахунки та
накладні (у формі відповідно до
інструкції покупця) на адресу покупця
протягом не більше, ніж 7 днів з дня
поставки. Якщо постачальник не надасть
рахунки та накладні вчасно, покупець
має право затримати розрахунок на
відповідний час затримки наданих
документів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на виконання умов Договору,
поставив відповідачу товар всьогу на
суму 1 218 819,66 грн., що підтверджується
наданими в матеріали справи
видатковими накладними (Т.1, а.с. 64-165), що
підписані у двосторонньому порядку
уповноваженими представниками сторін,
а відповідач вказаний товар отримав.

Підписи уповноважених представників
сторін на видаткових накладних
скріплені відбитками печаток обох
сторін, що оцінюється судом як
підтвердження юридичною особою -
відповідачем, фактів вчинення
господарських операцій з отримання
товару. До матеріалів справи долучені
копії зазначених накладних.

Крім того, на підтвердження позовних
вимог, позивачем надано в матеріали
справи копії податкових накладних на
поставку товару, що складені на
господарські операції з поставки
товару за спірними видатковими
накладними.

Податкові накладні, що надані
позивачем, складено у період дії
Податкового кодексу України,
відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7.
статті 201 якого платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка складається у
двох примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Зважаючи не викладене, судом
оцінюються податкові накладні, що
складені позивачем, як докази того, що
позивачем відображені господарські
операції за спірними видатковими
накладними, у своїх податкових
зобов'язаннях.

Також, до матеріалів справи позивачем
надано копію акту звірки взаємних
розрахунків сторін станом на 30.11.2013,
який підписано представниками сторін
та скріплено відбитками їх печаток, в
якому сторони дійшли згоди про
наявність заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 1 310 077,57 грн.

На підтвердження наявності
заборгованості, до матеріалів справи
надано банківські виписки по особовому
рахунку позивача, що засвідчені
підписами уповноважених осіб банків та
скріплені відбитками їх печаток, за
весь період спірних правовідносин,
відповідно до яких, судом встановлено
відсутність надходжень грошових
коштів від відповідача за видатковими
накладними, заборгованість за якими є
предметом позову. Оригінали виписок
наявні у матеріалах справи.

У ході судового розгляду позивачем
неодноразово подавалися заяви про
зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
підписано уповноваженою на це особою,
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, зменшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 1 067 844,66 грн. основної
заборгованості.

Відповідачем підтверджено факт
отримання товару за Договором, а також
визнано позов у повному обсязі.

Згідно з частиною 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд не приймає
визнання позову відповідачем, якщо ця
дія суперечить законодавству або
порушує чиї-небудь права і охоронювані
законом інтереси.

Відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Визнання позову є процесуальним правом
відповідача, з яким кореспондується
повноваження суду задовольнити
визнаний позов, якщо суд не встановить,
що визнання позову суперечить
законодавству або порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

При прийнятті рішення, зважаючи на
повне визнання позову відповідачем,
судом взято до уваги правові позиції,
що викладено у пункті 24. постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 № 2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" та в абзаці 9
підпункту 3.12. пункту 3. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», за
якими, у разі визнання відповідачем
позову, якщо таке визнання не
суперечить законодавству та не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (стаття 655
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статтею 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

З наявних у матеріалах справи
письмових доказів, з огляду на те, що
вони підписані уповноваженими на те
особами, вбачається наявність у
відповідача грошового зобов'язання
перед позивачем, строк виконання якого
настав і яке відповідачем не виконане.

Зважаючи на вказане, господарський суд
дійшов висновку, що визнання позову
відповідачем не суперечить
законодавству та не порушує прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, письмову заяву про визнання
позову підписано уповноваженою особою
відповідача, а, відтак, позовна вимога
про стягнення основного боргу підлягає
задоволенню повністю у розмірі
1 067 844,66 грн.

Відповідно до ціни позову у розмірі 1 067
844,66 грн., що визначена у заяві про
зменшення розміру позовних вимог, яка
прийнята господарським судом, розмір
судового збору складає 21 356,90 грн.,
оскільки згідно з Законом України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі, що виражається
у відсотковому співвідношенні до ціни
позову та не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

З наявного у матеріалах справи
оригіналу платіжного доручення від
05.06.2014 № 11651 вбачається, що судовий збір
сплачено позивачем у розмірі 26 540,23
грн., тобто, більшому, ніж передбачено
законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір"
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог.

Питання про повернення сплаченої суми
судового збору вирішується
господарським судом за результатами
розгляду відповідних матеріалів, у
тому числі й за відсутності заяви
(клопотання) сторони чи іншого учасника
судового процесу про повернення суми
судового збору. Про таке повернення
зазначається, зокрема, в резолютивній
частині судового рішення, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Вказану правову позицію викладено у
підпункті 5.2. пункту 5. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
від 21.02.2013 № 7.

З огляду на зазначене, судовий збір, що
сплачений позивачем при поданні позову
згідно з платіжним дорученням від
05.06.2014 № 11651 підлягає частковому
поверненню позивачу з державного
бюджету у розмірі 5 183,33 грн.

Відшкодування решти судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі
21 356,90 грн., відповідно до частини 1
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 78, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2" (09000, Київська
обл., м. Сквира, вул. Леніна, 22,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен" (51100,
Дніпропетровська обл., смт
Магдалинівка, вул. Радянська, 2,
ідентифікаційний ) 1 067
844 (один мільйон шістдесят сім тисяч
вісімсот сорок чотири) грн. 66 коп.
основної заборгованості та 21 356
(двадцять одна тисяча триста п'ятдесят
шість) грн. 90 коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен" (51100,
Дніпропетровська обл., смт
Магдалинівка, вул. Радянська, 2,
ідентифікаційний ) з
Державного бюджету України 5 183 (п'ять
тисяч сто вісімдесят три) грн. 33 коп.
судового збору, що зайво сплачений
згідно з платіжним дорученням від
05.06.2014 № 11651.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 19.08.2014.

Суддя
С.О. Саванчук