ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р.Справа № 922/2592/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Харківський завод залізобетонних
виробів", м. Харків до Товариства з
обмеженою відповідальністю "СДТ-Сталь",
м. Харків простягнення коштів за
участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства
оборони України "Харківський завод
залізобетонних виробів" (позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області із позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "СДТ-Сталь"
(відповідач) про стягнення коштів у
розмірі 8 952,20 грн. з яких сума основного
боргу - 8000, 00 грн., інфляційні втрати -
812,80 грн., 3% річних - 139,40 грн. та судові
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушення
відповідачем зобов'язань за договором
про надання послуг б/н від 01.09.2013 року у
частині повного та своєчасного
розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.06.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 07.07.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
07.07.2014 року на 04.08.2014 року.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, витребувані
судом документи не надав, про причину
неявки на час розгляду справи суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та
належним чином.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, витребувані
судом документи не надав, про причину
неявки на час розгляду справи суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про вручення ухвал суду,
які долучені до матеріалів справи (а.с.
42,45).

Оскільки неможливість присутності у
судовому засіданні представника
відповідача документально
підтверджена не була, надані позивачем
матеріали справи та оригінали
документів дозволяють розглянути
справу по суті спору, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача
за наявними у справі матеріалами
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 04.08.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та надання
доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне:

01 вересня 2013 року між Державним
підприємством Міністерства оборони
України "Харківський завод
залізобетонних виробів" та товариством
з обмеженою відповідальністю
"СДТ-Сталь" укладений договір про
надання послуг б/н. (а.с.11).

Відповідно до п. 1.1 цього договору
Державне підприємство Міністерства
оборони України "Харківський завод
залізобетонних виробів" (далі - позивач,
виконавець) зобов'язується надати
послуги товариству з обмеженою
відповідальністю "СДТ-Сталь" (далі -
відповідач, замовник) по завантаженню
(розвантаженню) Товару, а також роботи
із складування та зберігання Товару
Замовника для відправки полувагонів з
вантажем зі ст. Харків-сорт., а Замовник
зобов'язується оплатити послуги,
надані Виконавцем.

Пунктом 3.1. вказаного Договору
передбачено, що вартість послуг
складає 8000 грн. (вісім тисяч гривень) у
тому числі ПДВ щомісячно.

Згідно п. 5.1. Договору строк дії
договору встановлений з 01.09.2013 року по
30.09.2013 року.

Пунктом 3.3., 3.4., 3.5 Договору передбачено,
що підставою для оплати є рахунок,
виписаний Виконавцем на підставі акту
виконаних робіт. Акт виконаних робіт
складається Виконавцем і
направляється Замовнику у перший
робочий день після закінчення місяця.
Замовник зобов'язаний розглянути, за
відсутності зауважень, підписати акт і
протягом 3-х (трьох) робочих днів
повернути Виконавцеві, або заявити
свої зауваження по ньому. Рахунки за
договорами здійснюються будь-яким
способом, встановленим чинним
законодавством.

На виконання приписів п. 2.3 Договору за
фактом виконаних робіт позивачем
представнику відповідача був
переданий акт № 000025 здачі-приймання
робіт (надання послуг) від 12.11.2013 року
(на суму 8000 грн.).

Відповідачем зазначений акт
підписаний не був.

12 грудня 2013 року на адресу товариства з
обмеженою відповідальністю "СДТ-Сталь"
позивачем вдруге був направлений акт №
0000205 здачі-приймання робіт (надання
послуг) від 12.11.2013 року.

Як зазначає позивач підписаний
відповідачем акт позивачу наданий не
був, оплата наданих позивачем послуг за
Договором від 01.09.2013 року здійснена не
була.

Позивачем надано до суду претензія,
направлена на адресу відповідача від
16.05.2014 року № 125. (а.с. 17).

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позову з
огляду на наступне.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки (стаття 11 Цивільного
кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України Господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарю вання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, пе
редбачених цим Кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господар ського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно, спла
тити гроші, надати інформацію тощо), або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт (управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторо ни виконання її
обов'язку.

При цьому, майново-господарськими,
згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України,
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Вказане положення кореспондується з
приписами частини 1 статті 193
Господарського кодексу України, якою
визначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання- відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно з приписами статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Як вбачається з матеріалів справи,
Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25 березня 2014
року по справі № 922/815/14 порушено
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СДТ-Сталь" м. Харків;
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів; введено процедуру
розпорядження майном та призначено
розпорядника майна - арбітражного
керуючого Михайлову М.М.; зобов'язано
учасників процесу виконати всі
необхідні дії, відповідно до ст. 16
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Умови та порядок відновлення
платоспроможності суб'єкта
підприємницької діяльності - боржника
або визнання його банкрутом та
застосування ліквідаційної процедури,
повного або часткового задоволення
вимог кредиторів встановлені Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» №2343-ХІІ від
14.05.1992 р.

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"

- кредитор - юридична або фізична особа,
а також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника;

-конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство; забезпечені кредитори -
кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника (майнового
поручителя);

Договірні відносини між Державним
підприємством Міністерства оборони
України "Харківський завод
залізобетонних виробів" та товариством
з обмеженою відповідальністю
"СДТ-Сталь» виникли в вересні 2013 року,
тобто до порушення провадження у
справі про банкрутство № 922/815/14 (25.03.2014
року відповідно до відповіді на запит у
справі № 922/815/14 з банкрутства )(а.с. 47).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що про те, що Державне підприємство
Міністерства оборони України
"Харківський завод залізобетонних
виробів" набув статусу конкурсного
кредитора у зв'язку з порушенням
провадження про банкрутство
відповідача.

Відповідно до п.54 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 15 від 18.12.2009р.
«Про судову практику в справах про
банкрутство» Закон і ГПК не містять
приписів стосовно заборони прийняття
судом позовної заяви до боржника, щодо
якого вже порушено справу про
банкрутство, а також стосовно
вирішення спору за цим позовом по суті.
Порушення справи про банкрутство не
віднесено статею 62 ГПК до підстав для
відмови судом у прийнятті позовної
заяви. Тому суди мають у встановленому
ГПК порядку приймати позовні заяви до
особи, щодо якої порушено справу про
банкрутство і вирішувати за цією
вимогою по суті за правилами позовного
провадження до опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення справи про
банкрутство.

Пунктом 2.2 Положеннями Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від 17
грудня 2013 року про затвердження
порядку офіційного оприлюднення
відомостей про справу про банкрутство
Офіційному оприлюдненню підлягають:

- оголошення про проведення загальних
зборів кредиторів у процедурі санації
боржника до порушення провадження у
справі про банкрутство;

- повідомлення про прийняття до
розгляду заяви про затвердження плану
санації боржника до порушення
провадження у справі про банкрутство;

- оголошення про порушення справи про
банкрутство;

- повідомлення про введення процедури
санації;

-повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

- повідомлення про поновлення
провадження у справі про банкрутство
боржника у зв'язку з визнанням мирової
угоди недійсною або її розірванням;

- оголошення про проведення аукціону з
продажу майна боржника;

- повідомлення про результати аукціону
з продажу майна боржника;

- повідомлення про скасування аукціону
з продажу майна боржника;

- оголошення про порушення справи про
банкрутство і відкриття процедури
санації відповідно до статті 94 Закону.

Господарським судом Харківської
області у відповідності до постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 17 грудня 2013 року про
затвердження порядку офіційного
оприлюднення відомостей про справу про
банкрутство, здійснено офіційне
оприлюднення оголошення на офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду
України про порушення відносно ТОВ
«СТД-Сталь» м. Харків справи про
банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 23 «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових
вимог кредиторів до боржника
починається з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

На запит суду щодо наявності та/або
відсутності розгляду заяви у справі №
922/815/14 про включення Держаного
підприємства Міністерства оборони
України «Харківський завод
залізобетонних виробів» до черги
реєстру кредиторів товариства з
обмеженою відповідальністю
«СТД-Сталь», Господарським судом
Харківської області було повідомлено,
що Державне підприємство Міністерства
оборони України «Харківський завод
залізобетонних виробів» із
відповідною заявою з грошовими
вимогами до боржника не зверталось.

Крім того, повідомлено, що ухвалою
господарського суду Харківської
області від 12 червня 2014 року
затверджено реєстр вимог конкурсних
кредиторів ТОВ «СДТ-Сталь» на загальну
суму кредиторських вимог 487 034, 27 грн.

З огляду на вищезазначене, позивачем не
подано в рамках господарської справи №
922/815/14 відповідної заяви до боржника
ТОВ «СДТ-Сталь» про визнання його
конкурсних вимог в розмірі 8952, 20 грн.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 23 «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
особи, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

Таким чином, у суду відсутні правові
підстави для задоволення позову
Державного підприємства Міністерства
оборони України "Харківський завод
залізобетонних виробів" до товариства
з обмеженою відповідальністю
"СДТ-Сталь", а тому у позові слід
відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України при відмові в позові - на
позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України; статтею 23 Закону України„Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити - повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 11.08.2014
року.

Суддя О.О. Ємельянова