ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"18" серпня 2014 р.924/1190/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю „Страхова компанія
„Індіго", м. Київ

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Хмельницький

2. Першого міського відділу Державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції, м.
Хмельницький

про визнання права власності на майно,
зокрема 6 950,00 грн., які помилково
перераховані на розрахунковий рахунок
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
зняття арешту та стягнення грошових
коштів, які помилково перераховані
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014р. за вх.№05-08/2037/14 на адресу
господарського суду Хмельницької
області надійшла позовна заява
Товариства з додатковою
відповідальністю „Страхова компанія
„Індіго", м. Київ.

Відповідно до вказаної позовної заяви
позивач просить суд:

1. Відкрити провадження за позовною
заявою ТДВ „СК „Індіго" до Першого
міського відділу Державної виконавчої
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про визнання права
власності на майно, зокрема на 6 950,00
грн., які помилково перераховані на
розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 та
зняття арешту та стягнення грошових
коштів, які помилково перераховані ФОП
ОСОБА_1;

2. Визнати, що кошти у розмірі 6 950,00 грн.,
помилково перераховані ТДВ „СК
„Індіго" на розрахунковий рахунок
№4815 в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК",
власника арештованого рахунку
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, є
власністю ТДВ „СК „Індіго".

3. Зобов'язати Перший міський відділ
Державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції звільнити з під
арешту - грошові кошти у розмірі 6 950,00
грн., помилково перераховані ТДВ „СК
„Індіго" на розрахунковий рахунок
№4815 в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК",
власника арештованого рахунку
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 звільнені з під арешту грошові
кошти у розмірі 6 950,00 грн. на
розрахунковий рахунок №115 в ПАТ
„Кредо банк", МФО 325365, який належить ТДВ
„СК „Індіго".

Розглянувши подану позовну заяву та
додані до неї документи суд дійшов
висновку, що остання підлягає
поверненню в порядку ст.63 ГПК України, з
огляду на таке.

Приписами ст.57 ГПК України визначено
перелік документів, що додаються до
позовної заяви, зокрема, до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі (п.3 ч.1
ст.57 ГПК України).

Судом звертається увага позивача на те,
що відповідно до ч.1 ст.4 даного Закону
України „Про судовий збір" судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 даного Закону
встановлено розміри ставок судового
збору, зокрема, за подання до
господарського суду позовної заяви:
майнового характеру 2 % ціни позову, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати;
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 року визначено, що з 01.01.2014 р.
мінімальний розмір заробітної плати
становить 1 218,00 грн.

Судом звертається увага на те, що
відповідно до п.2.10. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 р. „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" визначено, що у випадках
об'єднання в одній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру
судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6
Закону підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до п.2.2. вказаної постанови
ПВГСУ визначено, що статтею 55 ГПК
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.
Що ж до позовних заяв немайнового
характеру, то до них відносяться
вимоги, які не підлягають вартісній
оцінці. Подання до господарського суду
таких заяв оплачується судовим збором
згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини
другої статті 4 Закону.

Як вбачається судом із поданої
позовної заяви, позивачем у якості
позовних вимог фактично зазначено:

1. визнання права власності за ТДВ „СК
„Індіго" на кошти у розмірі 6 950,00 грн.,
які були помилково перераховані ТДВ
„СК „Індіго" на розрахунковий рахунок
№4815 в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК",
власника арештованого рахунку
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

2. зобов'язання Першого міського
відділу Державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції звільнити з під
арешту - грошові кошти у розмірі 6 950,00
грн., помилково перераховані ТДВ „СК
„Індіго" на розрахунковий рахунок
№4815 в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК",
власника арештованого рахунку
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

3. стягнення із Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 звільнені з
під арешту грошові кошти у розмірі 6 950,00
грн. на розрахунковий рахунок №115
в ПАТ „Кредо банк", МФО 325365, який
належить ТДВ „СК „Індіго"

Отже, з огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що позовна заява
фактично містить дві вимоги майнового
характеру та одну немайнового а тому
загальна сума судового збору за
подання такої позовної заяви повинна
становити 4 872,00 грн. (по 1 827,00 грн. за
кожну вимогу майнового характеру та 1
218,00 грн. за вимогу немайнового
характеру).

Натомість, як вбачається судом із
доданого до позовної заяви платіжного
доручення №7610 від 08.08.2014р., позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 1 827,00
грн.

Зважаючи на вище викладене, суд прийшов
до висновку, що позивачем в порушення
вимог п.3 ч.1 ст.57 ГПК України та положень
Закону України „Про судовий збір" не
додано до позовної заяви документи, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин платіжне доручення
№7610 від 08.08.2014р. не може слугувати
належним доказом сплати судового
збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Також, судом звертається увага на те, що
пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих документів.
При цьому ч.1 ст.56 ГПК передбачено, що
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Тобто, при поданні позовної заяви,
позивачем має бути доданий опис
вкладення з переліком документів, що
направляються відповідачу.

Правилами надання послуг поштового
зв'язку, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р.
№270 встановлено, що підтвердженням
прийняття для пересилання поштового
відправлення є розрахунковий документ,
що підтверджує надання такої послуги
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо). Крім того надається опис
вкладення, зразок бланка такого опису
затверджується уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в
галузі зв'язку, бланк опису вкладення
заповнюється відправником у двох
примірниках із зазначенням адреси
одержувача, кількості предметів,
вартості кожного з цих предметів.
Обидва примірники опису підписуються
відправником. Працівник об'єкта
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
видається відправникові, другий
вкладається до поштового відправлення
(п.п.36, 78 Правил).

Однак, як вбачається із поданої
позовної заяви та додатків до неї,
остання в якості доказів надсилання
відповідачам та третім особам позовної
заяви із додатками містить описи
вкладенні у цінні листи де зазначено,
що їм направлено позовну заяву із
додатками кількістю предметів 1 на 15
аркушах, при цьому не вказано яких саме.
Відтак, суд позбавлений можливості
перевірити, які саме додатки, долучені
позивачем до позовної заяви та надані
до суду, при цьому були направлені
відповідачам та третім особам.

Зазначене свідчить про відсутність
доказів надсилання відповідачеві та
третім особам копії позовної заяви.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що згідно вимог ч.2 ст.36 ГПК
України письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, то подається засвідчений
витяг з нього.

При цьому, відповідно до п.5.27 Вимог до
оформлювання документів Затверджених
Наказом Держспоживстандарту України
07.04.2003р. №55, відмітка про засвідчення
копії документа складають зі слів
„Згідно з оригіналом", назви посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту 23
(підпис).

Як вбачається із поданих матеріалів,
документи, додані до позовної заяви, не
можна вважати доказами, оскільки вони
не відповідають вимогам ст.36 ГПК
України та п.5.27 вимог до оформлювання
документів (копії належним чином не
засвідчені), тому суд вважає, що
вказаних доказів до поданих матеріалів
позивачем не додано. А тому, у разі
повторного звернення до суду із
вказаним позовом позивачу слід
належним чином завірити додані до
позовної заяви докази.

Таким чином, із урахуванням наведених
вище положень законодавства та з
огляду на те, що позовна заява подана з
порушенням вимог ГПК України, остання
підлягає поверненню судом без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись п.п.4,6 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України, СУД -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою
відповідальністю „Страхова компанія
„Індіго", м. Київ до 1. Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Хмельницький 2. Першого міського
відділу Державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції, м. Хмельницький про
визнання права власності на майно,
зокрема 6 950,00 грн., які помилково
перераховані на розрахунковий рахунок
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
зняття арешту та стягнення грошових
коштів, які помилково перераховані
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та
додані до неї матеріали повернути
позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї
матеріали на 22 аркушах, в т.ч. платіжне
доручення №7610 від 08.08.2014р. про сплату
судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук. 5 прим.:

1 - в наряд;

2,3 - позивачу (вул. Немировича-Данченка,
1, м. Київ, 01011) - рекоменд. з повідомл.;

(вул.
Набережно-Хрещатинська, причал № 4, БЦ
„Дніпро Плаза", м. Київ, 04070) - рекоменд.

4 - відповідачу -1 (вул. Чорновола, 62, м.
Хмельницький, 29000) - проста коресп.;

5 - відповідачу-2 (вул. Тернопільська, 13/2,
м. Хмельницький, 29000) - проста коресп.