ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2014 р.
Справа № 914/2035/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом: Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» (м. Львів)

до відповідача: Державного
підприємства геодезії, картографії та
кадастру в Західному регіоні ДП
«Західгеодезкартографія» (м. Львів)

про: стягнення 4575,98 грн. суми основного
боргу, 122,07 грн. - пені, 21,40 грн. - 3% річних,
180,86 грн. - інфляційних втрат

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Пшеничній В.С.

Представники:

від позивача: Вук У.І. - довіреність
№07-166 від 10.01.2014 року.

від відповідача: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано позов
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» (надалі - ПАТ «Львівгаз») (м.
Львів) до Державного підприємства
геодезії, картографії та кадастру в
Західному регіоні ДП
«Західгеодезкартографія» (м. Львів) про
стягнення 4575,98 грн. суми основного
боргу, 122,07 грн. - пені, 21,40 грн. - 3% річних,
180,86 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 06.06.2014 року
порушено провадження у справі і
призначено до розгляду на 26.06.2014 року.
Ухвалою суду від 26.06.2014 року розгляд
справи відкладено до 02.07.2014 року, у
зв'язку з відсутністю представника
відповідача. Ухвалою суду від 02.07.2014
року розгляд справи відкладено до
09.07.2014 року, згідно клопотання позивача.
Ухвалою суду від 09.07.2014 року розгляд
справи відкладено до 05.08.2014 року, згідно
клопотання позивача та у зв'язку з
відсутністю представника відповідача.

Позивач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
06.06.2014 року, про відкладення від 26.06.2014
року, від 02.07.2014 року, від 09.07.2014 року не
виконав, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

20.06.2014 року за вх.№27016/14 позивач подав
клопотання про долучення додаткових
доказів до матеріалів справи.

02.07.2014 року за вх.№28478/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

28.07.2014 року за вх.№23431/14 позивач подав
додаткові докази до матеріалів справи.

05.08.2014 року за вх.№33733/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, а саме стягнути з
відповідача лише 122,07 грн. - пені, 21,40 грн.
- 3% річних, 180,86 грн. - інфляційних втрат,
у зв'язку із сплатою відповідачем суми
основного боргу.

Відповідач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
06.06.2014 року, про відкладення від 26.06.2014
року, від 02.07.2014 року, від 09.07.2014 року не
виконав, явку повноважного
представника не забезпечив, хоча і був
своєчасно, належним чином, відповідно
до ст.64 ГПК України, повідомлений про
час, місце і дату розгляду справи, про
що свідчить копія реєстру №810 на
відправлення рекомендованої
кореспонденції за 10.07.2014 р., а явка
відповідача була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

14.07.2014 року за вх.№30332/14 відповідач
подав докази сплати основного боргу в
сумі 4575,98 грн.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути спір, відповідно до
ст. 75 ГПК України, за наявними у справі
матеріалами, при відсутності
представника відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну
і резолютивну частини рішення
виготовлено, підписано та оголошено
05.08.2014 року.

Розглянувши матеріали і документи,
подані сторонами, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, між ПАТ
«Львівгаз», від імені якого діє
Управління експлуатації газового
господарства м. Львова (надалі - УЕГГ м.
Львова, позивач) та Державним
підприємством геодезії, картографії та
кадастру в Західному регіоні (ДП
"Західгеодезкартографія") (надалі -
відповідач), укладено Договір на
постачання природного газу за
регульованим тарифом № 2014/ ТП - ПР-01 р 131
від 30.12.2013 року (надалі - Договір),
відповідно до умов якого, Постачальник
(позивач) постачає природний газ
Споживачу (відповідачу) в обсягах і
порядку, передбачених Договором для
забезпечення потреб Споживача, а
Споживач (відповідач) оплачує
Постачальнику вартість газу у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

Позивач зазначає, що, відповідно до п. 4.6
Договору, оплата вартості послуг з
постачання газу здійснюється
Споживачем (відповідачем) авансовими
платежами до 25 числа місяця, що передує
розрахунковому, в розмірі 100% із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу, відповідно до додатка
2 до Договору.

Позивач звертає увагу на те, що
споживач самостійно розраховує суму
платежу, виходячи з ціни газу на
наступний розрахунковий період та
відповідної величини договірного
обсягу газу, заявленого на наступний
розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати, Споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці.

Позивач зазначає, що у випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період, Споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Позивач наголошує, що ПАТ «Львівгаз»
свої зобов'язання згідно умов Договору
виконало, що підтверджується актами
прийому-передачі природного газу за
січень-березень 2014 року.

За твердженням позивача, відповідач
взяті на себе зобов'язання не виконав,
внаслідок чого, станом на 23.05.2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачем за поставлений природний газ
становить 4575,98 грн.

Позивач зазначає, що, відповідно до п.
6.2.2 Договору, у разі порушення
Споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 Договору, із
Споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Позивач звертає увагу на те, що, згідно
ст. 625 Цивільного кодексу України, на
відповідача, як на боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, покладається обов'язок
щодо сплати суми боргу, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

На думку позивача, з відповідача
підлягає до стягнення основний борг в
сумі 4575,98 грн., інфляційні втрати у
розмірі 180,86 грн., пеня у розмірі 122,07 грн.
та 3% річних у розмірі 21,40 грн.

05.08.2014 року за вх.№33733/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, а саме: стягнути з
відповідача лише 122,07 грн. - пені, 21,40 грн.
- 3% річних, 180,86 грн. - інфляційних втрат,
у зв'язку із сплатою відповідачем суми
основного боргу.

14.07.2014 року за вх.№30332/14 відповідач
подав докази сплати основного боргу в
сумі 4575,98 грн.

На момент розгляду справи відповідач
не подав доказів погашення боргу в
повному обсязі, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, між ПАТ «Львівгаз»,
від імені якого діє Управління
експлуатації газового господарства м.
Львова та Державним підприємством
геодезії, картографії та кадастру в
Західному регіоні (ДП
"Західгеодезкартографія"), укладено
Договір на постачання природного газу
за регульованим тарифом № 2014/ ТП - ПР-01 р
131 від 30.12.2013 року (надалі - Договір),
відповідно до умов якого, Постачальник
(позивач) постачає природний газ
Споживачу (відповідачу) в обсягах і
порядку, передбачених Договором для
забезпечення потреб Споживача, а
Споживач (відповідач) оплачує
Постачальнику вартість газу у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.6 Договору, оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється Споживачем (відповідачем)
авансовими платежами до 25 числа місяця,
що передує розрахунковому, в розмірі 100%
із розрахунку договірного обсягу
постачання газу, відповідно до додатка
2 до Договору.

Споживач самостійно розраховує суму
платежу, виходячи з ціни газу на
наступний розрахунковий період та
відповідної величини договірного
обсягу газу, заявленого на наступний
розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати, Споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період, Споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 5 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що ПАТ «Львівгаз»
свої зобов'язання, згідно умов Договору
виконало, що підтверджується актами
прийому-передачі природного газу за
січень-березень 2014 року.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, внаслідок чого, станом на
23.05.2014 року заборгованість відповідача
перед позивачем за поставлений
природний газ становить 4575,98 грн.

Відповідно до п. 6.2.2 Договору, у разі
порушення Споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 Договору, із
Споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, на відповідача, як на боржника,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, покладається обов'язок
щодо сплати суми боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

Із розрахунку, поданого позивачем до
позовної заяви вбачається, що з
відповідача підлягає до стягнення
основний борг в сумі 4575,98 грн.,
інфляційні втрати у розмірі 180,86 грн.,
пеня у розмірі 122,07 грн. та 3% річних у
розмірі 21,40 грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач
вправі, до прийняття рішення по справі,
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

05.08.2014 року за вх.№33733/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, а саме стягнути з
відповідача лише 122,07 грн. - пені, 21,40 грн.
- 3% річних, 180,86 грн. - інфляційних втрат у
зв'язку із сплатою відповідачем суми
основного боргу, та припинити
провадження у справі, згідно п.1-1 ч.1 ст.
80 ГПК України, в частині стягнення суми
основного боргу в розмірі 4575,98 грн., в
зв'язку з добровільним погашенням
відповідачем заборгованості в цій
частині.

14.07.2014 року за вх.№30332/14 відповідач
подав докази сплати відповідачем
основного боргу в сумі 4575,98 грн.

Отже, судом встановлено, що з
відповідача підлягає до стягнення,
інфляційні втрати у розмірі 180,86 грн.,
пеня у розмірі 122,07 грн. та 3% річних у
розмірі 21,40 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності
передбачених законом чи договором
підстав для звільнення відповідача від
відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не
подав докази погашення боргу в повному
обсязі, позовні вимоги не спростував,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено
достатньо об'єктивних та переконливих
доказів в підтвердження своїх позовних
вимог, а відповідач позовні вимоги не
заперечив та не спростував, не подав
доказів погашення боргу в повному
обсязі, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» (м. Львів) до Державного
підприємства геодезії, картографії та
кадастру в Західному регіоні ДП
«Західгеодезкартографія» (м. Львів) в
частині стягнення 122,07 грн. - пені, 21,40
грн. - 3% річних, 180,86 грн. - інфляційних
втрат є обґрунтованим та підлягає до
задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється: за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством; за подання до суду
апеляційної і касаційної скарг на
судові рішення, заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, заяви про
скасування рішення третейського суду,
заяви про видачу виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду та заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України; за видачу судами
документів.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач
подав платіжне доручення №4072 від 23.05.2014
року на суму 1827,00 грн. про сплату
судового збору, а оплата суми основного
боргу відбулася після подачі позову.

Господарські витрати, відповідно до ст.
49 ГПК України, слід покласти на
відповідача в повному обсязі, оскільки
спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
43, 33, 43, 49, 75, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Уточнені (зменшені) позовні вимоги -
задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства
геодезії, картографії та кадастру в
Західному регіоні ДП
«Західгеодезкартографія» (79024, м. Львів,
вул. Б. Хмельницького 120, , р/р 1682 в ПАТ КБ «Приватбанк»,
МФО 325324) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42,
, п/р 4002 у Філії ПАТ
КБ «Надра», МФО 325978) 122 (сто двадцять дві)
грн. 07 коп. - пені, 21 (двадцять одна) грн. 40
коп. - 3% річних, 180 (сто вісімдесят) грн. 86
коп. - інфляційних втрат та судовий збір
в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. В решті частині позовних вимог
провадження по справі - припинити.

4. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК
України, після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 08.08.2014 року