ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.Справа № 922/2014/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Управління освіти
Червонозаводської районної ради в м.
Харкові, м. Харків до ТОВ "Юність і К",
м. Харків про стягнення коштів за
участю представників сторін:

позивача - Шерстюк Р.В., дов. б/н від 10.06.14
р.,Медведєва Л.А., дов. від 14.07.14р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління освіти
Червонозаводської районної ради в м.
Харкові звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом, в
якому просить (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 10.07.14 р.,
яка була прийнята судом) стягнути з
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юність і К"
заборгованість з орендної плати в сумі
13744,03 грн., заборгованість зі сплати
податку на землю в сумі 2486,11 грн.,
заборгованість зі сплати комунальних
послуг в сумі 52174,01 грн. та судові
витрати по справи, мотивуючи свої
вимоги неналежним виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором оренди № 3169 від 27.03.07 р.

14.07.14 р. відповідач через канцелярію
суду надав письмовий відзив, в якому
проти позову заперечував та зазначив,
що нарахована позивачем сума
заборгованості є необґрунтованою.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.07.14 р., за
клопотанням сторін, строк розгляду
справи продовжено до "08" серпня 2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 28.07.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити, через канцелярію
суду надав додаткові документи.

Суд, дослідивши надані документи,
долучив їх до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове
засідання 28.07.14 р. не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, вислухавши пояснення
представника позивача, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Між Управлінням освіти
Червонозаводської районної ради в м.
Харкові (орендодавець) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Юність і
К" (орендар) було укладено договір
оренди (далі - договір) № 3169 від 27.03.2007 р.
(а.с. 9-12), відповідно до умов якого,
орендодавець (позивач) передав, а
орендар (відповідач) прийняв в строкове
платне користування нежитлове
приміщення загальною площею 247,0 кв.м.,
розташоване за адресою: м. Харків, пров.
Лиманський, 1 (далі - майно), яке належить
до комунальної власності
територіальної громади м. Харкова та
знаходиться на балансі позивача.

Відповідно до п. 3.1 договору, вартість
об'єкту оренди визначається на
підставі висновку про вартість майна і
складає 526300,00 грн., станом на 01.03.2007 р.

Згідно з 3.2 договору, орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна, що знаходиться в
комунальній власності територіальної
громади м. Харкова, затвердженої
рішенням 14 сесії Харківської міської
ради 23 скликання від 30.03.2000 р. і складає
за квітень 2007 р. - 438,58 грн. без
урахування індексів інфляції за
березень та квітень 2007 р. та ПДВ. Ставка
орендної становить 1%.

В п. 3.7 договору встановлено, що 70% від
орендної плати перераховується на
рахунок позивача, 30% перераховується на
бюджетний рахунок відділення
державного казначейства.

Відповідно до п. 3.6 договору, розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування відповідачем орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць і
сплачується ним самостійно.

Згідно з п. 3.5 договору, орендна плата
сплачується відповідачем щомісяця на
протязі 15 календарних днів місяця,
наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.4 договору оренди,
відповідач зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату.

Крім того, відповідач зобов'язався
здійснити укладення договорів на
отримання комунальних послуг (газо-,
водо-, тепло постачання, послуги
водовідведення та електрифікації),
договорів на оплату експлуатаційних
витрат та договору на пропорційну
частину відшкодувань на утримання
прилеглої до будівлі території у
термін, визначений відповідними
розпорядчими документами
обслуговуючих підприємств з дати
підписання акту прийому-передачі.
Приймати часткову участь у загальних
для всієї будівлі витратах, у тому
числі у ремонті покрівлі і фасаду
окремо розташованих нежитлових
будівель. (п. 4.10 договору).

Сторони в договорі домовились (п. 3.3), що
нарахування орендної плати
починається з дати підписання акту
приймання-передачі.

Позивач виконуючи свої зобов'язання за
вказаним договором, передав
відповідачеві майно, що є предметом
цього договору, а саме нежитлове
приміщення загальною площею 247,0 кв.м.,
розташоване за адресою: м. Харків, пров.
Лиманський, 1, що підтверджується
двосторонніми актами
приймання-передачі орендованого майна
27.03.2007 р. (а.с. 13), який був підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками підприємств.

В пункті 10.1 договору, сторони
визначили, що договір діє до 27.02.2008 р.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
договору протягом 30 днів після
закінчення його строку, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах (п. 10.5
договору).

Строк дії спірного договору,
відповідно до положень п. 10.5 договору,
продовжувався щорічно.

Позивач, в обґрунтування своєї
правової позиції, зазначає, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем його зобов'язань щодо
сплати орендної плати за користування
майном за договором оренди № 3169 від
27.03.07 р., в розмірі та строки,
передбачені вказаним договором, за
період з липня 2013 року по квітень 2014
року у нього утворилась заборгованість
в сумі 13744,03 грн.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача, суд прийшов до висновку, що
позовна вимога про стягнення з
відповідача заборгованості з орендної
плати в сумі 13744,03 грн. є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу
України, плата за користування майном
вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
762 ЦК України).

Як вже було зазначено, в п. 3.2 договору
закріплено, що орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна, що знаходиться в
комунальній власності територіальної
громади м. Харкова, затвердженої
рішенням 14 сесії Харківської міської
ради 23 скликання від 30.03.2000 р. і складає
за квітень 2007 р. - 438,58 грн. без
урахування індексів інфляції за
березень та квітень 2007 р. та ПДВ.

В той же час, з розрахунку наданого
позивачем (а.с. 14-15) вбачається, що
місячна орендна плата, яка
нараховувалась останнім за період з
липня 2013 року по квітень 2014 року,
складає 30% від базової орендної ставки,
яка складає 4116,25 грн., з урахування
індексів інфляції.

В п. 10.2 договору закріплено, що зміни та
доповнення, що вносяться, а також
розірвання договору оренди
розглядаються сторонами протягом 20
днів і оформлюються додатковими
угодами за узгодженням з Управлінням
комунального майна та приватизації,
які є невід'ємними частинами цього
договору.

Проте, позивачем жодної додаткової
угоди щодо зміни розміру орендної
плати, укладеної між Управлінням
освіти Червонозаводської районної
ради в м. Харкові та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Юність і К"
не надано.

Надана позивачем додаткова угода від
01.01.12 р. (а.с. 50) до договору оренди №3169/2007
від 27.03.2007 р., судом не враховується,
оскільки вона укладена не сторонами
спірного договору. Крім того, підставою
для подання даного позову є неналежне
виконання відповідачем грошових
зобов'язань саме за договором оренди №
3169 від 27.03.07 р., укладеним між позивачем
та відповідачем. Жодних заяв про зміну
підстав позову під час розгляду справи
позивачем на надавалось.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем, при розрахунку
заборгованість з орендної плати за
договором оренди № 3169 від 27.03.07 р. за
період з липня 2013 року по квітень 2014
року, була помилкова застосована
базова орендна ставка в розмірі 4116,25
грн., що в свою чергу призвело до
невірного визначення загального
розміру заборгованості за вказаний
період.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем належними доказами
заборгованість з орендної плати в
розмірі 13744,03 грн. не доведена.

За таких підстав, позовна вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за
договором оренди № 3169 від 27.03.07 р. за
період з липня 2013 року по квітень 2014
року в сумі 13744,03 грн. позбавлена
фактичного та правового обґрунтування,
та не відповідає як матеріалам справи,
так і нормам чинного законодавства, у
зв'язку з ненаданням доказів в
підтвердження обставин, викладених у
позові, що порушує умови ст. 33 ГПК
України, згідно якої, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог і заперечень та подати
відповідні докази.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість зі сплати
податку на землю за період з липня 2013
року по травень 2014 року в сумі 2486,11 грн.

В обґрунтування зазначеної вимоги,
позивач посилається на п. 4.9.1 договору,
в якому зазначено, що у випадку, коли
об'єкт оренди є частиною споруди,
відповідач зобов'язаний у місячний
термін звернутися до податкової
інспекції відповідного району м.
Харкова (за місцем розташування
об'єкту) та стати на облік, як платник
податку на землю.

В той же час, умовами спірного договору
порядок та строк сплати відповідачем
податку на землю не встановлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Позивачем надані докази направлення
25.07.14 р. на адресу відповідача
рахунків-фактур на сплату податку на
землю за період з липня 2013 року по
травень 2014 року.

Таким чином, враховуючи те, що умовами
спірного договору строк сплати податку
на землю не встановлений, беручи до
уваги припис ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд
приходить до висновку, що станом на час
розгляду справи, строк оплати
відповідачем податку на землю не
настав.

За таких підстав, вимога позивача про
стягнення податку на землю за період з
липня 2013 року по травень 2014 року в сумі
2486,11 грн. задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення
заборгованості зі сплати комунальних
послуг в сумі 52174,01 грн., суд зазначає
наступне.

Пунктом 4.10 договору передбачено, що
відповідач зобов'язаний здійснити
укладення договорів на отримання
комунальних послуг (газо-, водо-, тепло
постачання, послуги водовідведення та
електрифікації), договорів на оплату
експлуатаційних витрат та договору на
пропорційну частину відшкодувань на
утримання прилеглої до будівлі
території у термін, визначений
відповідними розпорядчими документами
обслуговуючих підприємств з дати
підписання акту прийому-передачі.
Приймати часткову участь у загальних
для всієї будівлі витратах, у тому
числі у ремонті покрівлі і фасаду
окремо розташованих нежитлових
будівель.

Проте, в матеріалах справи відсутні
договори укладені відповідачем на
отримання комунальних послуг (газо-,
водо-, тепло постачання, послуги
водовідведення та електрифікації), в
яких були б передбачені порядок, строк
та розмір сплати комунальних послуг
відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем належними доказами не
доведена наявність у відповідача
зобов'язань по відшкодуванню витрат на
комунальні послуги.

Враховуючи викладене, позовна вимога
про стягнення заборгованості зі сплати
комунальних послуг в сумі 52174,01 грн. є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до приписів якої, при
відмові в задоволенні позову - витрати
по сплаті судового збору за подання
позову не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.08.2014 р.

Суддя Т.В. Інте