ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Справа № 5011-73/14299-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.суддівГоголь Т.Г. (доповідач),
Костенко Т.Ф.розглянувши у судовому
засіданні за участю представників:
позивача: Гуцал М.М. - дов. 31.12.13,
відповідача-1: Палій Є.В. - дов. 08.08.14,
відповідача-2: Мартин Д.І. - дов. від 13.08.14,

касаційні скаргиПублічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" та Київської
міської радина постановуКиївського
апеляційного господарського суду
від02.06.14у справі№5011-73/14299-2012
Господарського суду міста Києваза
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ"до 1. Київської міської ради 2.
Публічного акціонерного
товариства "Холдингова компанія
"Київміськбуд"провизнання недійсним
рішення та визнання відсутнім права
користування земельною
ділянкоюРозпорядженням Секретаря
другої судової палати Вищого
господарського суду України від 13.08.14
для розгляду касаційної скарги у цій
справі призначено колегію суддів у
складі: Добролюбової Т.В. - головуючого,
Гоголь Т.Г., Костенко Т.Ф.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 14.08.14 розгляд справи
відкладався до 21.08.14

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Київської
міської ради і Публічного акціонерного
товариства "Холдингова компанія
"Київміськбуд" про визнання недійсним з
моменту прийняття рішення Київської
міської ради від 20.09.12 №155/8439 "Про
передачу ПАТ "Холдингова компанія
"Київміськбуд" земельної ділянки для
будівництва, експлуатації та
обслуговування багатоповерхових
житлових будинків з об'єктами
торговельно-офісно-розважального та
соціально-побутового призначення між
вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у
Дарницькому районі м. Києва", а також
визнання відсутнім у Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" права
користування зазначеною земельною
ділянкою. Позивач посилався на те, що
оскаржуване рішення порушує права
позивача як орендаря спірної земельної
ділянки і прийнято радою після
порушення справи про банкрутство
позивача та під час заборони раді
вчиняти будь-які дії щодо припинення
права користування позивача спірною
ділянкою. Він вказував на те, що
директор товариства позивача
незаконно відмовився від права
користування такою земельною ділянкою.

Справа господарськими судами
розглядалася неодноразово.

При новому розгляді справи рішенням
Господарського суду міста Києва від
03.04.14 (суддя Бойко Р.В.) позов задоволено.
Господарський суд установив, що спірне
рішення ради прийняте всупереч судовій
забороні, встановленій ухвалою
Господарського суду міста Києва від
20.09.12 у справі №501-47/12840-2012, на вчинення
радою дій щодо припинення права
користування позивача спірною
ділянкою; що це рішення порушує права
позивача як її користувача. Водночас
суд визнав, що оскільки оскаржуване
рішення ради прийняте з порушенням
вимог закону та є недійсним з моменту
його прийняття, то у відповідача-2
відсутнє право користування спірною
земельною ділянкою, наданою йому за
таким рішенням.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02.06.14 (судді:
Зубець Л.П., Мартюк А.І., Новікова М.М.)
перевірене рішення місцевого
господарського суду залишено без змін
з тих же підстав.

Київська міська рада звернулася до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати судові акти у справі в
частині задоволення позову про
визнання недійсним рішення ради від
20.09.12 №155/8439. Скаржник вважає, що судами
порушені приписи статей 9, 123, 141
Земельного кодексу України, 11, 15, 16
Цивільного кодексу України, статті 13
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника та
визнання його банкрутом, статей 32, 33, 34,
43, 84 Господарського процесуального
кодексу України. Рада вказує на
законність прийнятого нею рішення з
підстав добровільної відмови позивача
від права користування спірною
земельною ділянкою. Скаржник
посилається на неотримання ним ухвали
Господарського суду міста Києва від
20.09.12 у справі №501-47/12840-2012 від
виконавчої служби. Крім того, скаржник
вважає, що у особи, яка підписала даний
позов не було повноважень та законом не
передбачено такого способу захисту
права як визнання відсутнім права.

Водночас до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою (з
урахуванням письмових пояснень)
звернулося і Публічне акціонерного
товариства "Холдингова компанія
"Київміськбуд", яке просить скасувати
рішення і постанову у справі та
відмовити у позові. Товариство вважає,
що судами порушені приписи статті 145
Цивільного кодексу України, статті 13
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника та
визнання його банкрутом, статей 42, 43, 32,
33, 34, 35, 84 Господарського процесуального
кодексу України. На думку скаржника,
директор товариства позивача
відмовився від права користування
земельною ділянкою в період, коли ще не
діяли заходи забезпечення вимог
кредиторів, введені ухвалою
Господарського суду міста Києва від
24.05.12 у справі №5011-50/5282-2012. Крім того,
скаржник вважає, що у особи, яка
підписала даний позов не було
повноважень на вчинення таких дій.

Від позивача відзиву на касаційні
скарги судом не отримано.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г.,
пояснення представників сторін,
переглянувши матеріали справи та
доводи касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами
приписів чинного законодавства,
відзначає наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 13.09.05 (на
підставі рішення Київської міської
ради №873/3448 від 19.07.05) між Київською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ" був укладений
договір оренди земельної ділянки. За
цим договором орендодавець на підставі
рішення Київської міської ради від
19.07.05 №873/3448 передає, а орендар приймає в
оренду (строкове платне користування)
земельну ділянку, визначену між вул.
Бориса Гмирі та вул. Колекторною у
Дарницькому районі міста Києва; площею
20,4148 га; цільове призначення - для
будівництва, експлуатації та
обслуговування багатоповерхових
житлових будинків з об'єктами
торговельно-офісно-розважального та
соціально-побутового призначення;
кадастровий номер - :90:290:0031.
Установлено судами і те, що 20.09.12
Київською міською радою прийнято
рішення №155/8439 про передачу Публічному
акціонерному товариству "Холдингова
компанія "Київміськбуд" зазначеної
земельної ділянки. Цим рішенням
вирішено передати ПАТ "Холдингова
компанія "Київміськбуд" у
довгострокову оренду на 15 років
земельну ділянку, площею 20,4148 га для
будівництва, експлуатації та
обслуговування багатоповерхових
житлових будинків з
торговельно-офісно-розважального та
соціально-побутового призначення між
вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у
Дарницькому районі міста Києва за
рахунок частини земельної ділянки,
відведеної ТОВ "Консультаційне бюро
НТТ". Водночас, пунктом 4 цього ж рішення
припинено ТОВ "Консультаційне бюро НТТ"
право оренди земельної ділянки за
заявою ТОВ "Консультаційне бюро НТТ"
№332 від 24.05.12. В процесі розгляду спору
господарськими судами установлено та
підтверджено матеріалами справи, що
26.04.12 Господарським судом міста Києва
було порушено провадження у справі
№5011-50/5282-2012 про банкрутство Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ"; ухвалою
Господарського суду міста Києва від
24.05.12 у цій справі було вжито заходів
щодо збереження майна боржника - ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ", в тому числі,
заборонено вчиняти будь-які дії
стосовно майна, що перебуває у віданні
останнього. В подальшому, ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ" в особі
розпорядника майна звернулося до суду
з позовом про визнання недійсним
одностороннього правочину про відмову
від права користування спірною
земельною ділянкою. Ця заява була
прийнята до розгляду та порушено
провадження у справі Господарського
суду міста Києва №5011-47/12840-2012. Ухвалою
Господарського суду міста Києва від
20.09.12 у справі №5011-47/12840-2012 заборонено
Київській міській раді вчиняти
будь-які дії щодо припинення права
користування ТОВ "Консультаційне бюро
НТТ" спірною земельною ділянкою. Суди
встановили, і це підтверджено
матеріалами справи, що вказана ухвала
була отримана міською радою в день її
винесення, тобто 20.09.12; що рада була
обізнана про наявність зазначеної
ухвали (стенограма пленарного
засідання від 20.09.12). Господарські суди
також установили, що спірне рішення від
20.09.12 радою було прийняте всупереч
судовій забороні, встановленій ухвалою
господарського суду від 20.09.12; що таке
рішення порушує права позивача як
користувача спірної земельної ділянки.
Крім того, судами було враховано і те,
що відмова позивача від права
користування спірною землею в судовому
порядку визнана недійсною (рішення від
18.12.12 у справі №5011-47/12840-2012, котре
набрало законної сили). Як убачається з
матеріалів справи, предметом даного
судового розгляду є вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ заявлені до
Київської міської ради і Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" про визнання
недійсним з моменту прийняття рішення
Київської міської ради від 20.09.12 №155/8439
"Про передачу ПАТ "Холдингова компанія
"Київміськбуд" земельної ділянки для
будівництва, експлуатації та
обслуговування багатоповерхових
житлових будинків з об'єктами
торговельно-офісно-розважального та
соціально-побутового призначення між
вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у
Дарницькому районі м. Києва", а також
визнання відсутнім у Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" права
користування зазначеною земельною
ділянкою. Ці вимоги господарським
судом, з яким погодився і апеляційний
господарський суд, були задоволені
повністю. Відповідно до частини 5
статті 124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. Разом з цим,
згідно зі статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України. Відповідно до
приписів статті 45 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України. Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та іншими
законами України. Усі судові рішення
викладаються у письмовій формі. Ухвали
господарських судів набирають
законної сили в день їх винесення, якщо
інше не передбачено законом. Приписами
статей 66-67 Господарського
процесуального кодексу України не
передбачено іншого порядку набрання
чинності ухвалою про забезпечення
позову. Отже, ухвала про забезпечення
позову набирає чинності в момент її
винесення. Поза тим, суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси (стаття 21 Цивільного
кодексу України). Як вже зазначалося, і
це установили суди, відповідач-1
розпорядився спірною земельною
ділянкою під час дії судової заборони
на її відчуження, встановленої ухвалою
Господарського суду міста Києва від
20.09.12 у справі №5011-47/12840-2012. Ця ухвала
була чинною і обов'язковою до
виконання; про її винесення міська рада
була обізнана (ухвала отримана радою в
день прийняття та обговорена на
пленарному засіданні Київської
міської ради в цей же день (а.с. 100, 128-134 І
т.с.). Втім, не зважаючи на судову
заборону, Київська міська рада 20.09.12
ухвалила оспорюване рішення, яким
передала Публічному акціонерному
товариству "Холдингова компанія
"Київміськбуд" спірну земельну ділянку
та припинила право оренди земельної
ділянки ТОВ "Консультаційне бюро НТТ".
Отже, як установили суди, таке рішення
органу місцевого самоврядування, є
незаконним та підлягає визнанню
недійсним. Поза тим, суди врахували, що
відмова позивача від права
користування спірною землею у судовому
порядку була визнана недійсною, і це
установлено рішенням від 18.12.12 у справі
№5011-47/12840-2012, котре набрало законної
сили. У розумінні приписів статті 35
Господарського процесуального кодексу
України (в редакціях, які були чинними
на час вирішення спору місцевим
господарським судом та прийняття
постанови судом апеляційної інстанції)
факти, встановлені рішенням
господарського суду під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони. При цьому не має
значення, в якому саме процесуальному
статусі виступали відповідні особи у
таких інших справах - позивачів,
відповідачів, третіх осіб тощо.
Наведене узгоджується з Постановою
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.11. Викладеним
спростовується довід товариства про
неправильне застосування судами цієї
норми та приписів статей Земельного
кодексу України, на які посилався
скаржник у касаційній скарзі. Водночас,
позовна вимога про визнання відсутнім
у відповідача-2 права користування
спірною земельною ділянкою є похідною
від вимоги про визнання недійсним
оспорюваного рішення відповідача-1 і
спрямована на поновлення порушеного
права позивача, внаслідок прийняття
радою незаконного рішення, а отже
правомірно задоволена судами. При
цьому, приписами статті 20
Господарського кодексу України
унормовано право суб'єктів
господарювання захистити права і
законні інтереси шляхом визнання
наявності чи відсутності прав, що
свідчить про обрання позивачем
належного способу захисту порушеного
прав та спростовує довід касаційної
скарги міської ради про зворотнє. Крім
того, визнається неспроможним і довід
касаційних скарг про відсутність
повноважень у особи, яка підписала
позов на вчинення такої дії, оскільки
ухвалою від 19.09.12 у справі №5011-50/5282-2012
виконання обов'язків директора ТОВ
Консультаційне бюро НТТ" покладено на
розпорядника майна товариства -
арбітражного керуючого Заєвського В.Г.
Відповідно до частини 1 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування господарськими судами
норм матеріального і процесуального
права. Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти їх.
Враховуючи наведені приписи
законодавства та зважаючи на
установлені обставини справи,
господарськими судами вірно
застосовані норми матеріального права
до спірних правовідносин. Інші доводи
касаційних скарг визнаються
неспроможними, оскільки не
спростовують встановленого судами та
ґрунтуються на переоцінці доказів у
справі, яка, за приписами статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, знаходиться поза межами
компетенції суду касаційної інстанції.

За таких обставин, підстав для
скасування постанови суду апеляційної
інстанції та задоволення касаційних
скарг не вбачається.

Враховуючи викладене та
керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
02.06.14 у справі №5011-73/14299-2012 залишити без
змін.

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" та Київської
міської ради - без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т. Гоголь

Т. Костенко