ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

18 серпня 2014 р. Справа № 902/828/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Матвійчука Василя
Васильовича розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
комплексної

безпеки «СКАТ» (03049, м. Київ,
вул. Шовкуненка, 4)

до: публічного акціонерного
товариства «Південьзахідшляхбуд»

(21016, м. Вінниця, вул. 40-річчя
Перемоги, 27)

про стягнення 58 668,99 грн.

при секретарі судового засідання
Солоненко Т.В.

представників сторін :

позивача : Ткачук В.В. за
довіреністю б/н. від 07.07.2014 року;

відповідача : не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
комплексної безпеки «СКАТ» звернулось
до господарського суду Вінницької
області з позовом про стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Південьзахідхляхбуд» заборгованості
в загальному розмірі 58 6683,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
20.06.2013 року між сторонами укладено
договір про надання послуг № 202-06/13ФО за
умовами якого позивач здійснював
охорону на об'єктах відповідача,
вказаних у додатку № 1 до договору, за
які відповідач зобов'язався проводити
розрахунки на умовах і в строки
визначені в п.п. 4.1, 4.4. договору.

Позивачем свої зобов'язання за умовами
договору виконувались вчасно та в
повному обсязі, про що свідчать
відповідні акти наданих послуг та
відсутність будь-яких претензій з боку
відповідача. Однак, відповідач не
виконував належним чином взяті на себе
зобов'язання, що призвело до утворення
заборгованості в розмірі 47 250,00 грн..

Ухвалою суду від 23.10.2013 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/828/14.

08.07.2014 року до суду надійшов уточнений
розрахунок ціни позову за підписом
представника позивача за довіреністю
Ткачука В.В. (вх. канц. суду № 08-46/6538/14
від 08.07.2014 року), в якому останній
наводить періоди та розміри пені, трьох
відсотків річних та інфляційних втрат
і просить стягнути з відповідача 47 250
грн. - основного боргу, 3667,38 грн. пені,
1307,76 грн. трьох відсотків річних, 5643,45
грн. інфляційних втрат. Зі змісту
даного розрахунку вбачається, що
позивачем фактично збільшується
розмір інфляційних втрат, з заявлених
5289,65 грн. до 5643,45 грн., трьох відсотків
річних з 1156,75 грн. до 1307,76 грн. та
зменшується розмір пені з 4972,59 грн. до
3667,38 грн.. З метою з'ясування обставин
наведених в даному розрахунку, в
судовому засіданні 18.08.2014 року судом
відібрано у представника позивача усні
пояснення, з яких слідує, що позивачем
перераховано заявлені до стягнення
штрафні санкції за договором, що
потягло за собою збільшення в частині
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних та зменшення в частині пені.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем
подано даний розрахунок з
недотриманням положень ст.. 22 ГПК
України, а відтак суд розглядає справу
в рамках заявлених вимог в позовній
заяві.

Ухвалою суду від 14.07.2014 року розгляд
справи призначено на 18.08.2014 року.

В судове засідання 18.08.2014 року з'явився
представник позивача. Відповідач
правом участі в судовому засіданні не
скористався, визначених судом доказів
не надав, про поважність причини своєї
неявки суду не повідомив. Про час та
місце слухання справи повідомлений
завчасно та належним чином, що
стверджується поштовим повідомленням
вх. № 5159 від 22.07.2014 року.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

При цьому суд констатує, що
відповідачем не подано жодного
клопотання, заяви, телеграми, в тому
рахунку і щодо перенесення розгляду
справи, її відкладення чи неможливості
забезпечити участь в судовому
засіданні свого представника.

За викладених вище обставин справу
розглянуто за наявними у ній
матеріалами, згідно ст. 75 ГПК України.

Перевіривши доводи представника
позивача доказами та оцінивши їх на
засадах всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, судом
встановлено наступне.

20 червня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Підприємство комплексної безпеки
«СКАТ» (позивач, за договором
Виконавець) та публічним акціонерним
товариством «Південьзахідшляхбуд»
(відповідач, за договором Замовник)
укладено договір № 202-06/13ФО про надання
послуг (в подальшому Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець
надає Замовнику послуги по охороні
об'єкту, які передбачені Додатком № 1 до
даного Договору (надалі - Об'єкт), а
Замовник приймає надані послуги та
оплачує їх.

Місце розташування Об'єкту, підстави на
яких замовник розпоряджається
Об'єктом, час прийняття Об'єкту під
охорону, графік роботи, кількість
охоронників зазначається в Додатку № 1
до даного Договору (п. 1.2. Договору).

Додатком № 1 до Договору Дільницю
Полянського спецкар'єру визначено
місцем розташування постів № 1 та № 2.
Визначено режим роботи виставлених
пості, їх кількість та час прийняття
поста під охорону.

Розділом 4 Договору сторони визначили
вартість послуг та порядок
розрахунків.

Так, відповідно до п. 4.1. Договору
сторони домовились, що місячна
вартість послуг Виконавця
розраховуватиметься з урахуванням
тарифу: 17,50 грн. за одну людино-годину, в
т.ч. ПДВ: 2,92 грн. за одну годину
відпрацьовану 1 охоронником Виконавця
та розраховується за формулою:

S=Т*17,50 грн.

в якій:

S - місячна вартість послуг Виконавця;

Т - кількість годин які відпрацюють за
місяць усі охоронці Виконавця.

Вартість послуг є комерційною
таємницею та розголошенню не підлягає
(п. 4.2. Договору).

По закінченню звітного місяця Сторони
підписують АКТ приймання наданих
Виконавцем послуг. Послуги вважаються
прийнятими, якщо:

- Замовник підписав АКТ приймання
наданих послуг;

- - Замовник не повідомив
Виконавця про неприйняття послуг
протягом 5 робочих днів з моменту
отримання Акту наданих послуг (п. 4.3.
Договору).

Замовник оплачує послуги Виконавця,
які надаються в поточному місяці
протягом 5 банківських днів після
прийняття наданих послуг, але в
будь-якому випадку не пізніше 10 числа
місяця наступного за тим в якому були
надані послуги. Розрахунки проводяться
у гривні шляхом перерахування коштів
на поточний рахунок Виконавця (п. 4.4.
Договору).

Договір набирає сили з моменту його
підписання та скріплення печатками
Сторін і діє один рік. В частині
виконання грошових зобов'язань, у тому
числі: щодо відшкодування Виконавцем
збитків, що спричинені Замовнику
внаслідок неналежного здійснення
Виконавцем своїх зобов'язань за
Договором, щодо стягнення
заборгованості за надані послуги та
щодо відшкодування збитків понесених
Виконавцем внаслідок несвоєчасної
сплати наданих Замовником послуг,
Договір діє до їх повного виконання (п.
6.1. Договору).

На виконання договірних зобов'язань
позивач надав відповідачу послуги по
охороні об'єктів відповідача, що
стверджується Актами надання послуг за
період з липня по жовтень 2013 року (а.с.
27-29, 47). Вартість наданих послуг згідно
Актів наданих послуг склала 66 780 грн..

07.10.2013 року сторонами укладено Угоду
про розірвання Договору про надання
охоронних послуг № 202-06/13ФО від 20.06.2013
року.

Відповідно до п. 1 Угоди сторони досягли
згоди про розірвання укладеного між
ними Договору про надання охоронних
послуг № 202-06/13ФО від 20.06.2013 року з 14.10.2013
року.

Пунктом 2 Угоди сторони погодили, що
остаточний розрахунок за послуги
надані на умовах Договору проводяться
в порядку та в строки передбачені
Договором проте не пізніше 10
банківських днів з моменту розірвання
Договору.

Як свідчать матеріали справи
відповідачем проведено часткові
розрахунки за надані послуги, а саме:
03.01.2014 року перераховано на рахунок
позивача 19 530 грн.. (а.с. 46)

З метою погашення заборгованості за
Договором позивач звернувся до
відповідача з претензією № 7-ю від
13.02.2014 року, яка отримана останнім 17.02.2014
року, про що свідчить поштове
повідомлення від 17.02.2014 року (а.с. 26).
Однак, дана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Таким чином, станом на день розгляду
справи заборгованість за Договором
становить 47 250 грн..

Беручи до уваги встановлені обставини,
суд зважає на таке.

Зміст договору, взятих в ньому
зобов'язань свідчать про те, що між
сторонами виникли правовідносини які
регулюються глави 64 Цивільного кодексу
України «Послуги».

В силу ст. 901 Цивільного кодексу України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вище законодавчих
приписів, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про стягнення боргу в
розмірі 47 250 грн. є правомірною та
обґрунтованою, а тому задовольняє її в
повному обсязі.

Поряд з цим, за порушення відповідачем
взятих на себе зобов'язань позивачем
заявлено до стягнення 4972,59 пені, 1156,75
грн. - 3% річних, 5289,65 грн. - інфляційних
втрат.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного
кодексу України та ст. 230
Господарського кодексу України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, крім іншого,
неустойкою.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу
України право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України, встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
передбачає, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Пунктом 5.5. Договору передбачено, що у
випадку затримки платежів,
передбачених розділом 4 Договору, окрім
випадків затримки платежів пов'язаних
з п.п. 4.5 Договору, замовник виплачує
Виконавцю пеню в розмірі 0,03% від суми
затриманого платежу за кожен день
прострочки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в цей
період.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо
стягнення пені, 3% річних та
інфляційних втрат є правомірними,
оскільки відповідають умовам
укладеного договору та чинному
законодавству.

Перевіркою правильності наданого
позивачем розрахунку судом виявлено
помилку в періоді нарахування пені,
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат, оскільки останнім датою
порушення зобов'язання визначено
останній день його виконання, тобто 10
число місяця, наступного за тим в якому
були надані послуги. Вказана помилка
потягла за собою і завищення розміру
пені, оскільки, за визначений в
розрахунку період розмір пені
становить 4118,39 грн.. Таким чином, в
позові в частині стягнення пені в
розмірі 854,20 грн. слід відмовити, як
безпідставно заявленій.

При цьому, невірно визначена дата
порушення зобов'язання не вплинула на
розмір 3% річних та інфляційних втрат, у
зв'язку з чим вказані вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвал суду відповідач не подав
до суду доказів в спростування
позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про часткове задоволення позову з
розподілом судових витрат за правилами
ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Південьзахідшляхбуд» (21016, м. Вінниця,
вул.. 40-річчя Перемоги, 27, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
комплексної безпеки «СКАТ» (03049, м. Київ,
вул.. Шовкуненка, 4, ) 47 250
(сорок сім тисяч двісті п'ятдесят) грн. -
основного боргу; 4 118 (чотири тисячі сто
вісімнадцять) грн. 39 коп. - пені; 1 156 (одну
тисячу сто п'ятдесят шість) грн. 75 коп. -
3% річних; 5 289 (п'ять тисяч двісті
вісімдесят дев'ять) грн. 65 коп. -
інфляційних втрат; 1 800 (одну тисячу
вісімсот ) грн. 40 коп. - витрат зі сплати
судового збору.

3. В позові в частині стягнення 854,20 грн.
пені відмовити.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Повне
рішення складено 19 серпня 2014 р.

Суддя
Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (21016, м. Вінниця, вул.
40-річчя Перемоги, 27)