м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
У Х В А Л А

Справа № 42/613 19.08.14

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житловик-плюс" м.
Києва

на бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві

заінтересована особа Публічне
акціонерне товариство "Київенерго" м.
Києва

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від скаржника Гамоля О.Ф.,

від органу Державної виконавчої служби
не з'явився,

від заінтересованої особи не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

у липні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житловик-плюс"
звернулося в суд з указаною скаргою.

Скаржник зазначав, що постановою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про арешт коштів боржника ВП №
41816556 від 14 липня 2014 р. було накладено
арешт на його кошти на розрахункових
рахунках №№ 3492 у Публічному
акціонерному товаристві "Державний
ощадний банк України" та 6000 у
Публічному акціонерному товаристві
"Комерційний банк "Надра", з яких
здійснюються виплати сум заробітної
плати, податків та інших обов'язкових
платежів.

Посилаючись на те, що зазначена
постанова винесена без дотримання
вимог ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі-Закону),
просив визнати дії відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо її
винесення неправомірними, а постанову
скасувати.

У судовому засіданні представник
скаржника підтримав подану скаргу.

Орган Державної виконавчої служби та
заінтересована особа письмових
пояснень на скаргу не надали, їх
представники у судове засідання не
з'явилися, про час і місце його
проведення повідомлені в
установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути скаргу
відповідно до вимог ч. 2 ст. 1212 ГПК
України у відсутності представників
органу Державної виконавчої служби та
заінтересованої особи за наявними
матеріалами, що містять достатньо
відомостей про права і взаємовідносини
сторін.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що у скарзі слід
відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 2014 р.
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві винесено постанову ВП № 41816556
про арешт коштів боржника з
примусового виконання наказу
господарського суду м. Києва № 42/613 від
11 червня 2010 р. про стягнення з боржника
3802013,21 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

За змістом вимог ст.ст. 52, 65, 66 Закону
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів. У разі відсутності у боржника -
юридичної особи коштів у обсязі,
достатньому для покриття
заборгованості, стягнення звертається
на інше майно, належне такому
боржникові або закріплене за ним, у
тому числі на майно, що обліковується
на окремому балансі філії,
представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

За відсутності даних про добровільне
виконання боржником рішення суду
державний виконавець для вжиття
заходів з примусового виконання наказу
господарського суду м. Києва № 42/613 від
11 червня 2010 р. був вправі винести
постанову ВП № 41816556 від 14 липня 2014 р.
про арешт коштів боржника.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Доказів порушення державним
виконавцем прав та законних інтересів
скаржника під час вирішення питання
про арешт належних йому коштів суду не
надано.

Доводи скаржника, щодо незаконності
арешту коштів, що знаходяться на
рахунку, з якого здійснюються виплати
сум заробітної плати, податків та інших
обов'язкових платежів, не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства, у т.ч.
про виконавче провадження. Тому вони є
безпідставними.

За таких обставин у скарзі слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житловик-плюс" м. Києва на дії відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відмовити.

Суддя господарського суду міста Києва
П.І.Паламар