ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2014 р.
Справа № 911/2646/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго»

до Державного підприємства
«Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань»

про стягнення 38882,66 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Краснощока Н.А., довір. № 65
від 06.05.2014 р.

від відповідача: Таран Є.І., доруч. № 283
від 07.08.2014 р.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство
«Київобленерго» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Державного підприємства «Український
інститут сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань» (далі
- відповідач) про стягнення 38882,66 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладення 10.09.2009 р. з ДП
«Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань»
договору про постачання електричної
енергії № 84/10676057, згідно якого ПАТ
«Київобленерго» зобов'язувалося
постачати електричну енергію, а
відповідач - своєчасно оплачувати її.

Згідно умов договору позивач постачав
електричну енергію відповідачеві, яка
споживачем не була оплачена належним
чином, у зв'язку з чим позивач просить
суд стягнути з відповідача 36351,24 грн.
основного боргу, 896,40 грн. пені, 193,29 грн.
3% річних, 1441,73 грн. інфляційних втрат, а
також 1827,00 грн. судового збору.

У судових засіданнях 17.07.2014 р. та 07.08.2014
р. представник позивача позовні вимоги
підтримував у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 07.08.2014 р. письмового відзиву
на позов не подав, проте проти
існування заборгованості не
заперечував.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 07.08.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

10.09.2009 р. між Закритим акціонерним
товариством «А.Е.С. Київобленерго»
(правонаступник - Публічне акціонерне
товариство «Київобленерго»)
(постачальник) та Державним
підприємством «Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань»
(споживач) було укладено договір №
84/10676057 про постачання електричної
енергії, відповідно до п. 1.1 якого
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 30 кВт, а споживач
оплачує постачальнику вартість
використаної (купленої) ним
електричної енергії та здійснює інші
платежі за умовами цього договору.

Згідно з пп. 2.3.3 п. 2.3 договору споживач
зобов'язується оплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатку № 4 до
договору «Порядок розрахунків за
активну електроенергію» та додатку № 6
до договору «Порядок зняття показників
розрахункових приладів обліку
електричної енергії та форма звіту
споживача про покази приладів обліку».

У відповідності з пп. 2.3.4 п. 2.3 договору
споживач зобов'язується здійснювати
оплату за послуги з компенсації
перетікання реактивної електроенергії
між електромережею постачальника та
електроустановками споживача згідно з
умовами додатку № 5 до договору
«Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії».

Відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 договору за
внесення платежів, передбачених пп. 2.3.3
та пп. 2.3.4 договору, з порушенням
термінів, визначених в додатку № 4 до
договору, споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати. Сума пені
зазначається у розрахунковому
документі окремим рядком.

Цей договір набирає чинності з дня його
підписання та укладається на строк до
31.12.2009 р. Договір вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодною із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов (п. 9.4
договору).

Пунктом 1.1 додатку № 4 до договору №
84/10676057 від 10.09.2009 р. розрахунковий
період встановлено споживачу з 17 числа
календарного місяця до 17 числа
наступного місяця.

Згідно з п. 1.2 додатку № 4 до договору №
84/10676057 від 10.09.2009 р. обсяг спожитої
електричної енергії за період між
датами зняття показів засобів обліку
розкладається пропорційно до
тривалості дії протягом
розрахункового періоду кожного з
тарифів. Величина коштів, які має
сплатити споживач, визначається як
відповідний їм обсяг електричної
енергії.

У відповідності з п. 2.1 додатку № 4 до
договору № 84/10676057 від 10.09.2009 р. оплата за
активну електроенергію здійснюється у
формі авансової оплати та планових
платежів з остаточним розрахунком по
закінченні розрахункового періоду: 100%
до дати початку розрахункового
періоду.

Відповідно до п. 3 додатку № 4 до
договору № 84/10676057 від 10.09.2009 р.
отримання рахунків здійснюється
особисто споживачем в центрі по
обслуговуванню споживачів.

Позивачем було здійснено постачання
електричної енергії відповідачу, що
підтверджується рахунками-фактурами
за активну електроенергію, у тому числі
- № від 18.11.2013 р. на суму 11522,61 грн.,
№ від 20.12.2013 р. на суму 11028,64 грн., №
від 17.01.2014 р. на суму 21980,33 грн., №
від 27.02.2014 р. на суму 22366,86 грн., №
від 27.03.2014 р. на суму 22366,86 грн., №
від 30.04.2014 р. на суму 36351,24 грн., а
також рахунками-фактурами за реактивні
перетоки та пеню, у тому числі - №
від 18.11.2013 р. на суму 122,78 грн., №
від 20.12.2013 р. на суму 205,68 грн., №
від 17.01.2014 р. на суму 309,41 грн., №
від 27.02.2014 р. на суму 458,49 грн., №
від 27.03.2014 р. на суму 677,69 грн., №
від 30.04.2014 р. на суму 923,82 грн.

Відповідач не розраховувався належним
чином за отриману електроенергію, у
зв'язку з чим за товариством рахується
заборгованість в сумі 36351,24 грн., що і
призвело до звернення ПАТ
«Київобленерго» з даним позовом до
суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського
кодексу України не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За своєю правовою природою правочин,
який відбувся між позивачем та
відповідачем, є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник)
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу, а також
вчинити за свій рахунок дії, які
відповідно до договору, актів
цивільного законодавства або вимог, що
звичайно ставляться, необхідні для
здійснення платежу. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 31 липня 1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ),
договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається.

Згідно з п. 6.11 ПКЕЕ остаточний
розрахунок споживача за електричну
енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії, визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках, передбачених цими
Правилами.

Як передбачено підпунктом 2 пункту 10.2
ПКЕЕ, споживач зобов'язаний оплачувати
обсяг спожитої електричної енергії, а
також здійснювати інші платежі
відповідно до умов договору та
рахунків, виставлених на підставі
актів про порушення цих Правил та умов
договору.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Поряд з цим, приписами статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Представник відповідача у судовому
засіданні письмового відзиву не надав,
проте визнав існування заборгованісті.

Отже, факт порушення відповідачем
зобов'язань судом встановлений та по
суті відповідачем не спростований, у
зв'язку з чим позовна вимога про
стягнення 36351,24 грн. основного боргу
підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з
відповідача 896,40 грн. пені, керуючись пп.
4.2.1 п. 4.2 договору.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як зазначалося вище, згідно вказаного
пп. 4.2.1 п. 4.2 договору за внесення
платежів, передбачених пп. 2.3.3 та пп. 2.3.4
п. 2.3 договору, з порушенням термінів,
визначених в додатку № 4 до договору,
споживач сплачує постачальнику пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати. Сума
пені зазначається у розрахунковому
документі окремим рядком.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені вбачається, що
позивачем було визначено розмір пені в
сумі 896,40 грн., у тому числі - за період з
26.11.2013 р. до 20.12.2013 р. на суму 11522,61 грн. в
сумі 102,60 грн., з 27.12.2013 р. до 17.01.2014 р. на
суму 11028,64 грн. в сумі 86,42 грн., з 25.01.2014 р.
до 27.02.2014 р. на суму 21980,33 грн. в сумі 266,17
грн., з 07.03.2014 р. до 27.03.2014 р. на суму 22366,86
грн. в сумі 167,29 грн., з 04.04.2014 р. до 14.04.2014
р. на суму 22366,86 грн. в сумі 87,63 грн., з
15.04.2014 р. до 30.04.2014 р. на суму 22366,86 грн. в
сумі 186,29 грн., який є обґрунтованим та
арифметично вірним, у зв'язку з чим пеня
підлягає стягненню з відповідача в
заявленому позивачем розмірі.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 3% річних та інфляційні
втрати.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розмір 3% річних, визначений позивачем,
становить 193,29 грн., у тому числі - за
період з 26.11.2013 р. до 20.12.2013 р. на суму
11522,61 грн. в сумі 23,68 грн., з 27.12.2013 р. до
17.01.2014 р. на суму 11028,64 грн. в сумі 19,94 грн.,
з 25.01.2014 р. до 27.02.2014 р. на суму 21980,33 грн. в
сумі 61,42 грн., з 07.03.2014 р. до 27.03.2014 р. на
суму 22366,86 грн. в сумі 38,61 грн., з 04.04.2014 р.
до 30.04.2014 р. на суму 22366,86 грн. в сумі 49,64
грн., є обґрунтованим та арифметично
вірним, у зв'язку з чим 3% річних
підлягають стягненню з відповідача в
заявленому позивачем розмірі.

Розмір інфляційних втрат, визначений
позивачем, становить 1441,73 грн., у тому
числі - за період з 26.11.2013 р. до 20.12.2013 р.
на суму 11522,61 грн. в сумі 57,61 грн., з 27.12.2013
р. до 17.01.2014 р. на суму 11028,64 грн. в сумі 22,06
грн., з 25.01.2014 р. до 27.02.2014 р. на суму 21980,33
грн. в сумі 131,88 грн., з 07.03.2014 р. до 27.03.2014
р. на суму 22366,86 грн. в сумі 492,07 грн., з
04.04.2014 р. до 30.04.2014 р. на суму 22366,86 грн. в
сумі 738,11 грн., є обґрунтованим та
арифметично вірним, у зв'язку з чим
інфляційні втрати підлягають
стягненню з відповідача в заявленому
позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо задоволення позовних вимог ПАТ
«Київобленерго» у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору
відповідно до статті 49 ГПК України
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань» (07402,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Воїнів-Інтернаціоналістів, 5, код 04685696)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» (08132,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б, код 23243188) -
36351 (тридцять шість тисяч триста
п'ятдесят одну) грн. 24 коп. основного
боргу, 896 (вісімсот дев'яносто шість)
грн. 40 коп. пені, 193 (сто дев'яносто три)
грн. 29 коп. 3% річних, 1441 (одну тисячу
чотириста сорок одну) грн. 73 коп.
інфляційних втрат, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписане 12.08.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна