ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.Справа № 922/2450/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
Агрофірма "Прогрес", с. Лигівка до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Молагро", м. Лозова
про стягнення коштів за участю
представників сторін:

від позивача: Толмачев М.І. (дов. б/н від
01.08.2011 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське
підприємство Агрофірма "Прогрес"
(позивач) звернулось до господарського
суду Харківської області із позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Молагро" (відповідач)
про стягнення коштів у сумі - 18279,42 грн. з
яких: інфляційні у розмірі - 11972,82 грн.,3%
річних у розмірі - 6306,60 грн., та судові
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем рішеннь
господарського суду Харківської
області у справі № 47/02-09 від 05.10.2009 року;
у справі № 07/120-10 від 01.07.2010 року; у
справі № 5023/3521/12 від 17.09.2012 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.06.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 07.07.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи відкладався з
07.07.2014 року на 04.08.2014 року з 04.08.2014 року на
18.08.2014 року.

28.07.2014 року позивач через канцелярію
суду надав документи для долучення їх
до матеріалів справи.

04.08.2014 року позивач через канцелярію
суду надав заяву про долучення
документів до матеріалів справи.

15.08.2014 року позивач через канцелярію
суду надав пояснення по справі та
документи для долучення до матеріалів
справи.

18.08.2014 року ухвалою господарського суду
було виправлено описку , а саме вважити
вірним найменування відповідача:
"товариство з обмеженою
відповідальністю "Молагро""

Відповідач у судове засідання не
з'явився, витребувані судом документи
не надав, про причину неявки на час
розгляду справи суд не повідомив, про
час та місце розгляду справи
відповідно до пункту 3.9.1. Пленуму
Вищого господарського суду № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" встановлено, що якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб та фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Оскільки неможливість присутності у
судовому засіданні представника
відповідача документально
підтверджена не була, надані позивачем
матеріали справи та оригінали
документів дозволяють розглянути
справу по суті спору, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача
за наявними у справі матеріалами
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 18.08.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне:

Рішенням господарського суду
Харківської області (суддя Светлічний
Ю.В.) у справі № 47/02-09 від 05.10.2009 року
відмовлено у задоволенні клопотання
відповідача щодо надання відстрочки
виконання рішення. Позов задоволено
повністю та стягнуто із товариства з
обмеженою відповідальністю "Молагро"
(64600, Харківська область, м. Лозова, вул.
Леніна, 60, р/р 4400 АКЦ -КОМ
"Укрсиббанк" м. Харків, МФО 351005, код 33020715)
на користь приватного
сільськогосподарського підприємства
Агрофірма "Прогресс" (64514, Харківська
область, Сахновщинський район, с.
Лигівка, вул. Леніна, буд 65, р/р 4260 в
Харківському Головному Регіональному
Управлінні "Приват-Банк", МФО 351533, код
ОКПО 04258155) основної заборгованості у
розмірі 83507,80грн., інфляційних у розмірі
1847,69грн., 3% річних у розмірі 1087,75грн.,
держмита у розмірі 846,81 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 315,00грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області (суддя Інте Т.В.) у
справі № 07/120-10 від 01.07.2010 року позов
задоволено та стягнуто із товариства з
обмеженою відповідальністю "Молагро"
(вул. Леніна, 60, м. Лозова, Харківська
область, 64600, код 33020715, відомості про
банківські рахунки відсутні) на
користь приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агрофірма Прогресс" (вул. Леніна, 65, с.
Лигівка, Сахновщанський район,
Харківська область, 65415, код 04258155,
відомості про банківські рахунки
відсутні) 7099,50 грн. інфляційних
нарахувань 3% річних в сумі 1651,50 грн., 102,00
грн. державного мита та 236,00 грн. витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

Як вбачається із рішення суду у справі
№ 07/120-10 від 01.07.2010 року сума
заборгованості відповідача з 12.04.10
року становить - 83507,80 грн., а із 12.04.10
року по 30.04.10 рік суму у розмірі - 77427,13
грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області (суддя Лаврова Л.С.)
від 17.09.2012 року позовні вимоги
задоволено частково та стягнуто із
товариства з обмеженою
відповідальністю "Молагро" (вул. Леніна,
60, м. Лозова, Харківська область, 64600, код
33020715, відомості про банківські рахунки
відсутні) на користь приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агрофірма Прогресс" (вул. Леніна, 65, с.
Лигівка, Сахновщанський район,
Харківська область, 65415, код 04258155,
відомості про банківські рахунки
відсутні) суму інфляційних витрат в
розмірі 6 956,38 грн., 3 % річних - 3 290,12 грн.,
судовий збір 1 608,50 грн.

Станом на час розгляду справи
заборгованість відповідачем не
погашена, у зв'язку із чим позивач
просить стягнути із відповідача 3%
річних та інфляційні витрати за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, які нараховані на суму
заборгованості, а саме на 77427,13 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач суму заборгованості не
сплатив, що є причиною виникнення
спору.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем за прострочення
відповідачем грошового зобов'язання
нараховано 3% річних за період з 01.10.2011
року по 30.06.2014 року у сумі - 6306,60 грн., та
інфляційні за період з 01.10.2011 року по
30.06.2014 року у сумі - 11972,82 грн.

Судом здійснено перевірку нарахування
позивачем відповідачу 3% річних у сумі
6306,60 грн., та встановлено, що
нарахування здійснено обґрунтовано та
є такою що підлягає задоволенню.

Здійснивши перевірку розрахунку
позивача нарахування інфляційних
витрат за період із 01.10.2011 року по 30.06.2014
року у сумі - 11972,82 грн., суд приходить до
висновку що вона невірно нарахована,
вимоги позивача у цій частині
підлягають частковому задоволенню, а
саме у сумі 9446,11 грн .В решті позовних
вимог в частині нарахування
інфляційних витрат у розмірі 2481,71 грн.
слід відмовити, як необгрунтовано
нараховані.

Позивач зазначає, що ним понесені
судові витрати, пов'язані з сплатою за
комісією банку та поштові витрати.

Відповідно до розділу VI Господарського
процесуального кодексу України
судовими витратами є витрати сторін та
інших учасників судового процесу в
господарському суді, які пов'язані з
розглядом справи і складаються з:
судового збору; сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом; витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження; оплати послуг
перекладача, адвоката; інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Склад судових витрат не є вичерпним, і
оцінка тих чи інших витрат сторін як
судових здійснюється господарським
судом з урахуванням обставин
конкретної справи.

До інших витрат у розумінні статті 44
Господарського процесуального кодексу
України відносяться, зокрема: суми, які
підлягають сплаті особам, викликаним
до господарського суду для дачі
пояснень з питань, що виникають під час
розгляду справи (стаття 30 названого
Кодексу); витрати сторін та інших
учасників судового процесу, пов'язані з
явкою їх або їхніх представників у
засідання господарського суду, за
умови, що таку явку судом було визнано
обов'язковою.

Судом встановлено, що кошти сплачені з
комісії банку та поштові витрати не є
судовими витратами в розумінні статті
44 Господарського процесуального
кодексу України.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позов підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується положеннями
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
оскільки спір виник із вини
відповідача, то суд покладає судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1827,00 грн. на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 -
85, 115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Молагро" (64602,
Харківська область, м. Лозова, вул.
Леніна, 60, ) на користь
приватного сільськогосподарського
підприємства Агрофірма "Прогрес" (64514,
Харківська обл., Сахновщинський р-н., С.
Лиговка, ) - 9446,11 грн. суми
інфляційних витрат, 6306,60 грн. - суми 3 %
річних, судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.08.2014 року.

Суддя О.О. Ємельянова