ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Справа № 908/601/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка
В.Я.,суддів:Поліщука В.Ю., Удовиченка
О.С.,розглянувши касаційну
скаргуДержавної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
ухвалу та постановугосподарського
суду Запорізької області від 25.04.2014
року Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 рокуу
справі№ 908/601/14 господарського суду
Запорізької областіза
заявоюТовариства з обмеженою
відповідальністю "Фрідом
Лайф"пробанкрутство,за участю
представників сторін: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 06.03.2014 року
порушено провадження у справі № 908/601/14
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фрідом Лайф" (далі -
ТОВ "Фрідом Лайф") на підставі ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що
набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі -
Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду
Запорізької області від 17.03.2014 року у
справі № 908/601/14 ТОВ "Фрідом Лайф"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та
ліквідатором призначено голову
ліквідаційної комісії Страшного І.О.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 25.04.2014 року №
908/601/14 (суддя - Юлдашев О.О.) затверджено
звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс банкрута, ліквідовано ТОВ
"Фрідом Лайф" та припинено провадження
у справі про банкрутство. Вимоги, не
задоволені за недостатністю майна,
ухвалено вважати погашеними.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року
(головуючий суддя - Богатир К.В., суддя -
Дучал Н.М., суддя - Ушенко Л.В.)
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві) на
ухвалу господарського суду
Запорізької області від 25.04.2014 року у
справі № 908/601/14 залишено без
задоволення. Ухвалу господарського
суду Запорізької області від 25.04.2014
року у справі № 908/601/14 залишено без
змін.

Не погоджуючись із ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 25.04.2014 року та постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року у
справі № 908/601/14, ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Запорізької області від 25.04.2014 року та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року і
припинити провадження у справі №
908/601/14.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст. ст. 1,
46, 95 Закону про банкрутство, ст. ст. 33, 34,
43 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, дослідивши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до положень ст. 46 Закону про
банкрутство, після завершення всіх
розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: відомості за результатами
інвентаризації майна боржника та
перелік ліквідаційної маси; відомості
про реалізацію об'єктів ліквідаційної
маси з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів; довідка архівної установи
про прийняття документів, які
відповідно до закону підлягають
довгостроковому зберіганню.

Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

Як вбачається з матеріалів справи,
затверджуючи звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс та припиняючи
провадження у справі, господарський
суд першої інстанції, з яким погодився
і суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що у боржника ТОВ "Фрідом Лайф"
відсутні активи, за рахунок яких можна
було б задовольнити вимоги кредиторів,
а матеріали справи свідчать, що дії
ліквідатора відповідають вимогам
чинного законодавства.

Ухвала суду про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу,
ліквідацію банкрута та припинення
провадження у справі є підсумковим
судовим рішенням, яким завершується
процедура банкрутства у судовому
порядку.

Оскільки, постанова про визнання
боржника ТОВ "Фрідом Лайф" банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури не
переглядалась судами вищих інстанцій,
судом апеляційної інстанції
правомірно перевірено підстави
порушення провадження у даній справі
про банкрутство з урахуванням
особливостей, передбачених ст. 95 Закону
про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону про
банкрутство, якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Особлива процедура, що передбачена ст.
95 Закону про банкрутство (банкрутство
боржника, що ліквідується власником),
випливає з процедури добровільної
ліквідації юридичної особи, тобто
ліквідації юридичної особи за рішенням
її учасників (власників) або органу,
уповноваженого на це установчими
документами.

У зв'язку з цим необхідними
передумовами для звернення із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство боржника в порядку ст. 95
Закону про банкрутство є дотримання
вимог чинного законодавства щодо
добровільної ліквідації юридичної
особи.

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
при зверненні до суду із заявою про
визнання банкрутом в порядку ст. 95
Закону про банкрутство, боржником ТОВ
"Фрідом Лайф" дотримано загальних
правил проведення ліквідації
юридичної особи, передбачених ст.ст. 105,
111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України).

Зокрема, судом апеляційної інстанції
встановлено, що у відповідності до
вимог ст. 105 ЦК України загальними
зборами учасників боржника було
прийнято рішення про припинення
діяльності ТОВ "Фрідом Лайф" шляхом
ліквідації та призначення
ліквідатором Страшного І.О.

На виконання приписів ч. 2 ст. ст. 105 ЦК
України було здійснено повідомлення
про прийняте рішення загальними
зборами у "Бюлетень державної
реєстрації" від 10.12.2013 року № 268 (33), де
зазначено кінцевий строк пред'явлення
кредиторських вимог - 10.02.2014 року.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 23.01.2014
року № 236614 ліквідатором було внесено
відомості про перебування юридичної
особи в стані припинення за рішенням
засновників та вказано кінцевий строк
заявлення кредиторських вимог - 10.02.2014
року.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, у відповідності до вимог ч. 4
ст. 111 ЦК України ліквідатором було
проведено інвентаризацію майнових
активів ТОВ "Фрідом Лайф", про що
складено акт контрольної перевірки
інвентаризації цінностей від 21.02.2014
року, де зазначено про відсутність
майнових активів у боржника при
проведенні інвентаризації, окрім
наявних у касі грошових коштів у сумі 9
000 грн.

За результатами проведеної
інвентаризації та по закінченню строку
пред'явлення кредиторських вимог було
складено проміжний ліквідаційний
баланс станом на 21.02.2014 року, який
відповідно до вимог ч. 8 ст. 111 ЦК
України, затверджений протоколом № 12
загальних зборів учасників від 24.02.2014
року.

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, а матеріалами справи
підтверджується, що виявлених майнових
активів ТОВ "Фрідом Лайф" недостатньо
для задоволення кредиторських вимог у
сумі 391000 грн., тому боржник
обґрунтовано звернувся до
господарського суду Запорізької
області з заявою про порушення справи
про банкрутство, а судом першої
інстанції правомірно винесено
постанову від 17.03.2014 року про визнання
ТОВ "Фрідом Лайф" банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Також, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
господарського суду першої інстанції у
повному обсязі, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
наявність всіх підстав у суду першої
інстанції для затвердження звіту
ліквідатора, ліквідаційного балансу та
відповідно припинення провадження у
справі.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що при проведенні
ліквідаційної процедури банкрута ТОВ
"Фрідом Лайф" ліквідатором було
здійснено всі необхідні заходи,
передбачені Законом про банкрутство.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновками
суду апеляційної інстанції про
безпідставність доводів ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, що
неможливість проведення податкової
перевірки може бути підставою для
скасування ухвали суду про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу, ліквідацію
банкрута та припинення провадження у
справі.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення, залишити в силі одне із
раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що відповідно до вимог
ст. 43 ГПК України ухвала суду першої
інстанції та постанова суду
апеляційної інстанції ґрунтуються на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи,
прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 25.04.2014 року та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року у
справі № 908/601/14 залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді:Поліщук В.Ю. Удовиченко О.С.