ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" серпня 2014 р.Справа № 924/911/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 м. Ізяслав

до Ізяславської міської ради м. Ізяслав

про визнання за позивачем - ОСОБА_1
право спільної часткової власності на
92,22% нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 довіреність
від 15.05.2014р., ОСОБА_4 приватний
підприємець.

відповідача: Ящук Т.І. довіреність №1180
від 04.12.2013р. (присутній в судовому
засіданні 12.08.2014 р.)

Рішення приймається 26.08.2014 р., оскільки
в судовому засіданні 12.08.2014 р.
оголошувалась перерва.

Повне рішення складено 26.08.2014р.

Суть спору: позивач - ФОП ОСОБА_1 м.
Ізяслав звернулась з позовом до
господарського суду Хмельницької
області про визнання за позивачем -
ОСОБА_1 право спільної часткової
власності на 92,22% нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову зазначає, що
15.02.2005 року між позивачем та
відповідачем - Ізяславською міською
радою м. Ізяслав був укладений договір
оренди комунального майна.

Після підписання даного договору
позивачу, на підставі акту прийому -
передачі будівлі в оренду від 15.02.2005р.
було передано відповідачем в строкове
платне користування будівлю по
АДРЕСА_2, загальною площею 93,3 кв.м.,
вартістю 16523,00 грн.

З метою використання ФОП ОСОБА_4
орендованого приміщення за цільовим
призначенням останнім, за згодою
відповідача, був здійснений ремонт,
реконструкція та технічне
переоснащення вищеназваного
орендованого приміщення, що
підтверджується договором підряду на
ремонт приміщення від 04.01.2009р. та атом
приймання виконаних робіт від 28.12.2009р.

ФОП ОСОБА_4 зазначає, що відповідно до
звіту аудитора від 26.02.13р. за №3,
загальна вартість будівельно -
ремонтних робіт орендованого
приміщення становить 195983,50 грн.

Крім того, позивачем вказано, що
ринкова вартість вищезазначеного
орендованого нежитлового приміщення,
після проведення ремонтно -
будівельних робіт становить 212506,50 грн.
Тому, відносно первинної вартості
орендованого приміщення, частина
зазначених ремонтних робіт
пропорційно становить 92,22% (16523,00 грн.) -
первинна вартість приміщення) х 100% :
212506,50 грн. (дійсної вартості
орендованого приміщення).

На підставі завершення
відновлювальних робіт орендованого
приміщення позивач звернувся до
відповідача про включення
вищеназваного приміщення до переліку
об'єктів приватизації шляхом викупу.
Однак вимоги позивача, щодо включення
даного приміщення до переліку об'єктів
приватизації викупу залишились
відповідачем поза увагою.

Зазначена обставина змусила позивача
звернутись до суду про визнання за ним
права спільної часткової власності на
92,22% нежитлового приміщення.

Водночас позивачем, зазначено, те що
рішенням Ізяславської міської ради 24
сесії 4 скликання від 05.05.2005р. "Про
надання дозволу на проведення ремонту"
позивачу було надано дозвіл на
виконання зазначених робіт. Дана
обставина, свідчить про здійснення
позивачем будівельно - ремонтних робіт
орендованого приміщення за згодою
відповідача.

Крім того, позивач звертає увагу на те,
що договором оренди комунального майна
від 15.02.2005р. не було встановлено
заборони щодо проведення поліпшення та
переобладнання приміщення оренди, і як
наслідок створення нової речі.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, вважають їх
правомірними та обґрунтованими.

Крім того представником позивача
подано клопотання про проведення
судової експертизи для визначення
дійсної вартості відновлювальних
робіт орендованого приміщення. На
вирішення будівельно-технічної
експертизи просить поставити наступні
питання:

1. Яка була ринкова вартість та
технічний стан нежитлового приміщення,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 до
проведення ФОП ОСОБА_4
ремонтно-будівельних робіт у вказаному
приміщенні?

2. Які виконані поліпшення орендованого
приміщення ФОП ОСОБА_4, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_2?

3. Чи була створена нова річ в
результаті виконання
ремонтно-будівельних роб щодо
орендованого майна - нежитлового
приміщення, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_2?

4. Чи зроблені ФОП ОСОБА_4 поліпшення
орендованого майна внаслідок
проведення ремонтно-будівельних робіт
за адресою: АДРЕСА_2 та чи є вони
невід'ємними?

5. Яка частка невід'ємних поліпшень (при
їх наявності) ФОП ОСОБА_4 у відсотковому
відношенні згідно її витрат на
виконання ремонтно-будівельних робіт в
орендованому приміщенні, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2?

6. Чи змінилось в результаті виконання
ремонтно-будівельних робіт
функціональне призначення
орендованого майна - нежитлового
приміщення, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_2?

7. Якщо було змінене функціональне
призначення орендованого майна та
враховуючи капітальні вкладення на
невід'ємні поліпшення і
ремонтно-будівельні роботи чи була
створена нова річ щодо орендованого
майна - нежитлового приміщення, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2?

Представник відповідача в судовому
засіданні та у відзиві на позов позовні
вимоги не визнає, зокрема зазначає, що
рішенням 24 сесії Ізяславської міської
ради від 05.05.2005р. приватному підприємцю
ОСОБА_4 надано дозвіл на проведення
ремонту орендованої будівлі. В
подальшому рішенням сесії
Ізяславської міської ради від 28.08.2013р.
№11 прийнято виконаний орендарем за
власні кошти капітальний ремонт
об'єкта оренди в сумі 45200,00 грн. та
визначено спосіб компенсації
понесених витрат шляхом зарахування їх
вартості в рахунок майбутніх платежів
з орендної плати. Рішення є чинним та не
оскаржувалось у судовому порядку.

Відповідач стверджує, що протягом
строку оренди позивач неодноразово
зверталася до Ізяславської міської
ради щодо приватизації будівлі шляхом
викупу, але отримувала відмову з
об'єктивних підстав. Так, 14.01.2014р.
позивач звертався із заявою про
включення будівлі магазину по АДРЕСА_2
до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації, за результатами розгляду
якої прийнято рішення виконкому
міської ради №9 від 24.01.2014р. Відмова
органу приватизації комунального
майна не оскаржувалась у встановленому
законодавством порядку.

Звертаючись до суду ФОП ОСОБА_4 не
зазначає підстави такого звернення,
адже позивачка не зверталася щодо
оформлення права спільної часткової
власності, яке на її думку вона набула,
до уповноважених органів у
встановленому законодавством порядку,
що свідчить про передчасність позову.
Визнання права власності у судовому
порядку можливе лише, коли спір про
право та у випадках, визначених
законом. Відмова міської ради у
приватизації будівлі магазину шляхом
викупу орендарем не є відмовою
оформити право спільної часткової
власності, враховуючи різні підстави
набуття такого права.

Стосовно створення нової речі, то
відповідач пояснює, що проведення
ремонту існуючого об'єкту матеріальних
прав не означає одночасної зміни
самого об'єкту та отримання ним статусу
новоствореної речі. Крім зазначеного,
згода орендодавця на проведення
ремонту не є тотожною згоді на
проведення невід'ємних поліпшень,
враховуючи їх різні правові наслідки.

Ізяславська міська рада стверджує, що
не надавала згоди ФОП ОСОБА_4 на
невід'ємні поліпшення орендованого
майна, реконструкцію та технічне
переоснащення. Тому твердження
позивача про наявність згоди
орендодавця на проведення таких робіт
є безпідставними.

Щодо посилання позивача на проведення
добудови другого поверху, то зазначене
не відповідає дійсності, оскільки
фактично позивачем видозмінено дах з
горищем будівлі шляхом перетворення
його на мансардний поверх, будь-яких
робіт щодо добудови другого поверху
(нового будівництва) позивачем не
проводилось. Проведення
перепланування, на думку відповідача,
внутрішніх приміщень у ході
капітального ремонту в межах будівлі
не створює нову річ.

Крім того, умовами договору не
передбачено виникнення права
власності внаслідок проведення
ремонту орендованого майна, навпаки
цей договір містить умови, які
забезпечують збереження права
орендодавця на спірне майно.

За таких обставин відповідач просить
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог.

20.08.2014р. на адресу суду надійшли
письмові заперечення на клопотання про
призначення судової експертизи, в яких
зазначає, що насамперед, суду необхідно
встановити правове питання, яке не
потребує спеціальних знань, - чи була
згода наймодавця - Ізяславської
міської ради, на здійснення поліпшень
належного їй нерухомого майна.

За твердженнями відповідача така згода
відсутня.

Крім цього, відповідач стверджує, що не
всі поліпшення створюють нову річ. В
матеріалах справи відсутні будь-які
докази, дослідження яких потребувало б
спеціальних знань, що будівля магазину
по АДРЕСА_2, внаслідок проведеного
ремонту зазнала істотних змін, її
основні технічні характеристики
(площа, геометричні розміри, фундамент,
стіни) не змінились. Функціональне
призначення будівлі не змінилось,
нежитлова будівля як була магазином до
передачі її в оренду, так і залишилась
магазином на даний час, оскільки проект
реконструкції будівлі, що передбачає,
зокрема і зміну геометричних розмірів
і функціонального призначення, не
розроблявся, дозвіл на проведення
реконструкції орендованого майна не
надавався, та й сама реконструкція
фактично не здійснювалась орендарем. А
тому, на думку відповідача, недоцільно
ставити експерту питання щодо можливої
зміни функціонального призначення
нерухомого майна, оскільки зазначене є
безспірним фактом.

Суд, розглянувши матеріали справи,
встановив таке:

15.02.2005р. між Ізяславською міською радою
(Орендодавець) та приватним
підприємцем ОСОБА_4 (Орендар) був
укладений договір оренди комунального
майна, відповідно до п. 1.1. якого
Орендодавець на підставі рішення
Ізяславської міської ради від 22.12.2004р.
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування будівлю по
АДРЕСА_2, загальною площею 93,3 кв.м.,
вартість якої відповідно до акта
експертної оцінки від 07.12.2004р.
становить 16523,00 грн. без ПДВ.

Вступ Орендаря у користування об'єктом
настає з моменту підпису акту
прийому-передачі. Передача об'єкта в
оренду не спричиняє передачу
Орендареві права власності на це майно.
Власником орендованого об'єкта
залишається Ізяславська міська рада, а
Орендар користується ним протягом
терміну оренди (п.п. 2.1., 2.2. Договору).

Пунктами 5.1, 5.2 Договору визначено, що
Орендар має право: обладнати об'єкт, що
орендується на власний розсуд;
упорядкувати територію, що прилягає на
власний розсуд. З дозволу Орендодавця:
проводити ремонт і капітальний ремонт,
що впливає на відновлювальну вартість
майна.

Відповідно до п.п. 8.7, 8.8 Договору
здійснені орендарем віддільні
покращення об'єкту, що орендується, за
власні кошти є власністю Орендаря. У
випадку, коли Орендар здійснив за
власні кошти та за згодою Орендодавця
покращення, невіддільні без шкоди для
об'єкту, що орендується, він має право
після припинення договору на
відшкодування вартості цих покращень.

Термін оренди складає 11 місяців з
моменту прийняття об'єкта, що
орендується, за актом прийому-передачі.
Даний договір діє з 15 лютого 2005 року до
15 січня 2006 року (п. 10.1 договору).

Договір підписано представниками
сторін та скріплений їх печатками.

За актом прийому-передачі від 15.02.2005р.
позивач передав, а відповідач прийняв в
оренду частину будівлі по АДРЕСА_2
загальною площею 93,3 м2.

Додатковою угодою від 03.11.2009р. сторони
продовжили термін дії договору оренди
до 15 вересня 2011 року.

Додатковою угодою №2 сторони доповнили
Договір п.8.10, згідно якого Орендар
зобов'язаний протягом дії Договору до
передачі об'єкта оренди Орендодавцю по
акту за свій рахунок проводити
необхідний поточний ремонт об'єкта
оренди.

Орендар не має права без письмової
згоди Орендодавця проводити
переобладнання, перепланування,
капітальний ремонт об'єкта оренди,
вести будівельні роботи на
прибудинковій території. Дозвіл на
виконання таких робіт оформлюється
рішенням Орендодавця (п. 8.11 Додаткової
угоди).

Згідно з п.п. 8.12, 8.13 Додаткової угоди
поліпшення орендованого майна,
здійснені за рахунок амортизаційних
відрахувань, є комунальною власністю.
Відновлення орендованого майна
здійснюється орендарем відповідно до
законодавства.

Пунктом 8.14 Додаткової угоди
передбачено, що для отримання згоди
Орендодавця на здійснення поліпшень
Орендар подає заяву і матеріали згідно
встановленого Порядку. Вартість
поліпшень об'єкта оренди, проведених
Орендарем без згоди Орендодавця, які не
можна відокремити без шкоди для об'єкта
оренди, компенсації не підлягає.
Орендар вправі залишити за собою
проведені ним за згодою Орендодавця
поліпшення об'єкта оренди, здійснені за
рахунок власних коштів, якщо вони
можуть бути відокремлені від об'єкта
оренди без заподіяння йому шкоди.

Будівельні роботи на об'єкті оренди
виконуються на підставі
проектно-кошторисної документації,
розробленої та затвердженої в
установленому чинним нормативними
актами порядку та при наявності
дозволу на ведення будівельних робіт,
отриманого в установленому порядку та
при наявності дозволу на ведення
будівельних робіт, отриманого в
установленому порядку (п. 8.15.
Додаткової угоди).

Додатковою угодою №3 від 15.09.2011р.
сторони продовжили термін дії договору
оренди до 15 вересня 2013р.

22.04.2005р. відповідач звернувся до
позивача із заявою про надання дозволу
на ремонт будівлі, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. До заяви додано
локальний кошторис виконання робіт на
загальну суму 45200,00 грн.

Рішенням Ізяславської міської ради
Хмельницької області від 05.05.2005р.
надано дозвіл приватному підприємцю
ОСОБА_1 провести ремонт орендованої
будівлі по АДРЕСА_2.

04.01.2009р. між ПП ОСОБА_6 (Підрядник) та ПП
ОСОБА_4 (Замовник) був укладений договір
підряду на ремонт приміщення.

Відповідно до 2.1. Договору підряду
Підрядник зобов'язався у відповідності
до затвердженої проектно-кошторисної
документації та технічне
переоснащення об'єкту, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2, приміщення
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", а саме: покриття
даху будівлі метало-черепицею площею 198
кв.м.; повна заміна дерев'яних
конструкцій даху; оздоблення зовнішніх
стін мармуровим відсівом та річковим
митим камінням площею 188 кв.м.; покриття
внутрішньої підлоги приміщення
керамічною плиткою площею 188 кв.м.;
оздоблення внутрішніх стін
пластиковою вагонкою площею 244 кв.м.;
оздоблення стелі пластиковою вагонкою
площею 29 кв.м.; оздоблення стелі
підвісною конструкцією площею 64 кв.м.;
монтаж електропроводки, встановлення
електрощитової, встановлення
лічильників, розеток, перемикачів,
світильників; встановлення унітазу та
рукомийника; встановлення
метало-пластикових та дерев'яних вікон
та дверей.

Згідно з актом виконаних робіт за 2009
рік загальна вартість виконаних робіт
складає 118021,00 грн.

Зі звіту аудитора (аудиторський
висновок) вих.№3 від 26.02.2013р. вбачається,
що за результатами аудиту
підтверджується сума фінансування
(оплата) витрат за рахунок власних
коштів суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_4, пов'язаних із
проведенням ремонту будівлі магазину
за адресою: АДРЕСА_2, у розмірі 195983,50
грн., що становить 1186% вартості
орендованого приміщення за експертною
оцінкою станом на 30.11.2004р.

Рішенням Ізяславської міської ради №11
від 28.08.2013р. прийнято виконаний
орендарем за власні кошти капітальний
ремонт орендованої будівлі по АДРЕСА_2
на суму 45200,00 грн. Зобов'язано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 провести за
власний рахунок незалежну оцінку
об'єкта оренди. Зарахувати вартість
проведеного ремонту в рахунок
майбутніх платежів з орендної плати у
100% відношенні. Відділу
фінансово-господарського забезпечення
виконкому міської ради проводити
щомісячно зарахування вартості
ремонту в рахунок орендної плати.

15.01.2014р. ОСОБА_2 звернулася до позивача
із заявою про включення в перелік
об'єктів на приватизацію в 2014 році
будівлю магазину по АДРЕСА_2, оскільки
був проведений капітальний ремонт
згідно рішення сесії міської ради на
суму 195983,00 грн.

Рішенням Ізяславської міської ради №9
від 24.01.2014р. відмовлено ОСОБА_2 у
включенні будівлі магазину по АДРЕСА_2
до переліку об'єктів, які підлягають
приватизації у 2014 році, у зв'язку з
відсутністю відповідних документів, що
подаються разом із заявою встановленої
форми та пропозиціями стосовно
включення об'єкта до переліку,
документів щодо надання згоди на
здійснення орендарем невід'ємних
поліпшень орендованого комунального
майна, відсутністю затвердженого
переліку об'єктів комунальної
власності, які перебувають в оренді та
підлягають приватизації шляхом викупу
у 2014 році.

В листі від 24.01.2014р. №33 Ізяславська
міська рада обґрунтувала підстави
відмови ОСОБА_2, зокрема подана заява
про включення об'єкту до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації не
відповідає встановленій формі, до
заяви не додано усіх необхідних
документів, передбачених ст. 7 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)". Розмір плати за подання
цієї заяви встановлено в розмірі 0,5
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян (8,50 грн.).

За таких обставин позивач звернувся з
позовом до суду про визнання права
спільної часткової власності на 92,22%
нежитлового приміщення, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2.

Аналізуючи надані сторонами докази,
наведенні міркування, судом
приймається до уваги таке.

Частиною 1 ст.1 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно п.1 ст.16 Цивільного кодексу
України - кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним же зі способів
захисту цивільного права в силу ст.16
Цивільного кодексу України є визнання
права.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Судом враховується, що підставою для
звернення з позовом до суду не є втрата
позивачем документів, які б
засвідчували його права власності на
об'єкти нерухомості.

З огляду на те, що предметом спору у
даній справі є визнання права
власності на нерухоме майно, отже, до
спірних правовідносин підлягають
застосуванню норми Цивільного кодексу
України та інших законодавчих актів,
які регулюють спірні правовідносини.

Позов про визнання права власності - це
позадоговірна вимога власника майна
про констатацію перед третіми особами
факту приналежності позивачу права
власності на спірне майно, не з'єднане з
конкретними вимогами про повернення
майна чи усунення інших перешкод. Як
відповідач, за таким позовом виступає
третя особа, що безпосередньо заявляє
чи не заявляє свої права на річ, але не
визнає за позивачем речового права на
майно. Позов про визнання права
власності є речово-правовим, вимоги
котрого звернені до суду який повинен
підтвердити наявність у позивача права
власності на спірне майно, а не
встановити його. Об'єктом цього позову
є усунення невизначеності відносин
права власності позивача щодо
індивідуально визначеного майна.

Підставою позову є обставини, що
підтверджують наявність у позивача
права власності. Умовами задоволення
позову про визнання права власності на
майно є наявність у позивача доказів на
підтвердження в судовому порядку факту
приналежності йому спірного майна на
праві власності. Такими доказами
можуть бути правовстановлюючі
документи, а також будь-які інші докази,
що підтверджують приналежність
позивачеві спірного майна. Таким чином,
до предмету доказування у даній справі
входить встановлення
цивільно-правових підстав набуття
права власності на нежитлове
приміщення.

Відповідно до положень статті 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З матеріалів справи слідує, що позивач,
обґрунтовуючи своє право спільної
часткової власності на 92,22% нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, посилається на вимоги ч.4 ст.778
ЦК України, якою встановлено - якщо в
результаті поліпшення, зробленого за
згодою наймодавця, створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає
вартості його витрат на поліпшення
речі, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч.3 ст.773 ЦК України передбачає,
що наймач має право змінювати стан
речі, переданої йому у найм, лише за
згодою наймодавця.

Наймач може поліпшити річ, яка є
предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця. Якщо поліпшення
можуть бути відокремлені від речі без
її пошкодження, наймач має право на їх
вилучення. Якщо поліпшення речі
зроблено за згодою наймодавця, наймач
має право на відшкодування вартості
необхідних витрат або на зарахування
їх вартості в рахунок плати за
користування річчю.

Якщо в результаті поліпшення,
зробленого за згодою наймодавця,
створена нова річ, наймач стає її
співвласником. Частка наймача у праві
власності відповідає вартості його
витрат на поліпшення речі, якщо інше не
встановлено договором або законом. (ч.
1-4 ст. 778 ЦК України).

Відповідно до п.п. 3,4 ст. 23 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" від 10.04.1992р. №2269-ХІІ
(із мінами та доповненнями) орендар має
право за погодженням з орендодавцем,
якщо інше не передбачено договором
оренди, за рахунок власних коштів
здійснювати реконструкцію, технічне
переоснащення, поліпшення
орендованого майна.

Якщо в результаті поліпшення,
зробленого орендарем за згодою
орендодавця, створена нова річ, орендар
стає її власником у частині необхідних
витрат на поліпшення, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Відповідно до п. 1.1. Порядку оцінки
орендованого нерухомого майна, що
містить невід'ємні поліпшення,
здійснені за час його оренди, під час
приватизації, затвердженого Наказом
Фонду державного майна України від
27.02.2004р. №377 невід'ємними поліпшеннями
орендованого майна є здійснені
орендарем за час оренди заходи,
спрямовані на покращення фізичного
(технічного) стану орендованого майна
та (або) його споживчих якостей,
відокремлення яких призведе до
зменшення його ринкової вартості.

Згідно зі ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Переробкою є використання однієї речі
(матеріалу), в результаті чого
створюється нова річ (ч.1 ст. 332
Цивільного кодексу України).

Позивач вказує, що внаслідок
проведення капітального ремонту та
інших поліпшень була створена нова річ
- новий об'єкт нерухомості, а саме
створені додаткові та обладнані
приміщення, надбудова другого поверху,
проте доказів створення нового об'єкта
і що зазначене право саме на
новостворену річ було зареєстровано у
встановленому законом порядку не
надав.

Судом встановлено, що спірний об'єкт не
прийнятий до експлуатації у
встановленому порядку, як і не
здійснено реєстрацію даного об'єкту.
При цьому з'ясовано, що позивач не
звертався до компетентних органів
стосовно прийняття спірного об'єкту в
експлуатацію, як і не звертався до
відповідача з вимогою можливого
оформлення права спільної часткової
власності на 92,22% нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою,
АДРЕСА_2. Зазначене вище підтверджене
представниками позивача в судовому
засіданні 26.08.2014 р. та не спростоване
жодними належними доказами.

Встановлене вище свідчить проте, що
позивач не набув права власності на 92,22
% щодо вказаного об'єкту на час
звернення з позовом до суду, оскільки
не надав належних і допустимих доказів
в розумінні статті 34 ГПК України,
створення нового об'єкту та те, що право
саме на новостворену річ було
зареєстровано у встановленому законом
порядку (аналогічна позиція викладена
у постановах Вищого господарського
суду України по справі №908/3070/13 від
23.07.2014 р. та від 25.06.2014 р. по справі
№16/5025/536/12).

Вказаної вище позиції також
підтримується Верховний Суд України,
про що свідчить зміст аналізу
Верховним Судом України деяких питань
застосування судами законодавства про
право власності при розгляді цивільних
справ (арк. аналізу 34-37), та ухвала
Верховного Суду України від 28.10.2009 р. за
результатами розгляду справи до
комунального підприємства
"Святошинське лісопаркове
господарство".

Окрім того, судом враховується, що у
позовній заяві позивачем не вказано
яким чином (діями) його права і
охоронювані законом інтереси порушує
чи оспорює відповідач. Ухвалою суду
зобов'язувалось позивача надати докази
на підтвердження факту невизнання чи
оспорювання відповідачем права
власності, однак вказаних доказів суду
не надано.

Отже, Ізяславська міська рада не
оспорює та не чинить ніяких перешкод
щодо можливості оформлення
(неоформлення) за позивачем права
власності на 92,22% нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2. Однак, статтею 392 ЦК України
передбачено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

При цьому врахована позиція викладена
в постановах Верховного Суду України
від 20.06.2011 р. по справі №16/252, від 04.07.2011
р. №2/32.

Не приймаються до уваги доводи
позивача про те, що проведенні
позивачем невід'ємні поліпшення були
здійсненні за згодою відповідача,
оскільки судом встановлено, що
відповідач не надавав згоду позивачу
на здійснення таких поліпшень. Зокрема,
рішенням Ізяславської міської ради від
05.05.2005р. було надано дозвіл позивачу
лише на проведенняремонту орендованої
будівлі по АДРЕСА_2, що не є тотожною
згоді на проведення невід'ємних
поліпшень, як помилково вважає позивач.
Крім того, зі змісту договору підряду
вбачається, що підрядник зобов'язався
провести саме ремонтні роботи (зміст
п.2.1. договору).

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендар вправі залишити за собою
проведені ним поліпшення орендованого
майна, здійснені за рахунок власних
коштів, якщо вони можуть бути
відокремлені від майна без заподіяння
йому шкоди.

Якщо орендар за рахунок власних коштів
здійснив за згодою орендодавця
поліпшення орендованого майна, які
неможливо відокремити від майна без
заподіяння йому шкоди, орендодавець
зобов'язаний компенсувати йому
зазначені кошти в межах збільшення в
результаті цих поліпшень вартості
орендованого майна, визначеної в
установленому законодавством порядку,
яке відбулося в результаті таких
поліпшень, якщо інше не визначено
договором оренди.

Вартість поліпшень орендованого майна,
зроблених орендарем без згоди
орендодавця, які не можна відокремити
без шкоди для майна, компенсації не
підлягає.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
право комунальної власності
територіальної громади захищається
законом на рівних умовах з правами
власності інших суб'єктів. Об'єкти
права комунальної власності не можуть
бути вилучені у територіальних громад
і передані іншим суб'єктам права
власності без згоди безпосередньо
територіальної громади або
відповідного рішення ради чи
уповноваженого нею органу, за винятком
випадків, передбачених законом.

Будь-якого рішення щодо вказаних
позовних вимог Ізяславською міською
радою не приймалось.

Крім того не підлягає задоволенню
клопотання позивача про проведення
судової експертизи для визначення
дійсної вартості відновлювальних
робіт орендованого приміщення та чи
була створена нова річ в результаті
виконання таких робіт.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Враховуючи те, що встановлення
вартості ремонтних робіт орендованого
приміщення та створення (не створення)
нової речі в даному випадку не потребує
спеціальних знань та проведення
експертизи не вплине на результат
розгляду справи, суд вважає, що
відсутні підстави, відповідно до ст. 41
ГПК України, для призначення судової
експертизи (аналогічна позиція
викладена в постанові Вищого
господарського суду України від 23.07.2014
р. по справі №908/3070/13).

Отже, оскільки позивачем не доведено
створення нової речі в розумінні ст. 179,
ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України, то
суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
визнання права власності на частину
нежитлового приміщення (92,22%), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за
позивачем станом на час розгляду
справи.

Враховуючи вище викладене в
сукупності, суд вважає заявлені
позовні вимоги безпідставним та таким,
що задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі необхідно
покласти на позивача, відповідно до
ст.49 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з відмовою в
позові.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 26.08.2014р.

Суддя
С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (30300, АДРЕСА_1),

3 - відповідачу, (Хмельницька обл.,
м. Ізяслав, вул. Незалежності, 43)
рекоменд.