ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.08.14 Справа № 904/4255/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОКОМ", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 11 862, 45 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 312
від 22.04.14, представник;

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОКОМ" про
стягнення 10 770 грн. гарантійного
платежу за договором оренди
нежитлового приміщення № б/н від 01.03.13,
678, 57 грн. пені, 226,17 грн. інфляції та 187, 71
грн. річних.

Представник позивача з'явився в судове
засідання, позовні вимоги підтримав,
надав необхідні документи та
пояснення.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день, час,
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України за
адресою, зазначеною у позові.

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови).

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 13.08.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши в сукупності докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (далі - Орендар) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Дніпроком"
(далі - Орендодавець) 01.03.2013 року
укладено договір оренди нежитлового
приміщення (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного
Договору, Орендодавець передає в
оренду Орендарю, а Орендар приймає в
оренду нежитлове приміщення загальною
площею 67 кв.м. у загальному
користуванні 22 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 за технічним
паспортом приміщення № 7, яке належить
Орендодавцю згідно із свідоцтвом про
право власності, виданого виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради серії САВ№083753 від 14.12.2007 року.

Згідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Об'єкт оренди передається Орендарю для
здійснення у ньому господарської
діяльності. (п. 2.1)

В п. 2.3. Договору, з урахуванням
Додаткової угоди від 01.08.2013р., сторони
узгодили, що строк оренди за Договором
встановлюється з дати підписання
Сторонами до 07 серпня 2013 року включно.

Відповідно до п. 4.1. Договору, передача
Приміщення в оренду оформлюється
підписанням акту прийому-передавання
приміщення представниками Сторін.

Відповідач передав позивачу в оренду
приміщення та у період з березня по
серпень 2013 р. надав послуги з оренди
зазначеного приміщення, що
підтверджують акти здачі-приймання
робіт (надання послуг) №№ ОУ-0000002 від
31.03.2013р., ОУ-0000006 від 30.04.2013р., ОУ-0000010 від
31.05.2013р., ОУ-0000014 від 30.06.2013р., ОУ-0000018 від
31.07.2013р., ОУ-0000022 від 07.08.2013р. (а.с. 17-22)

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

В п. 3.1. Договору сторони узгодили, що
орендна плата за користування
приміщенням встановлюється у розмірі
121 грн. за 1 кв. м. за місяць і складає
загалом 10 770 грн. та сплачується шляхом
перерахування на рахунок Орендодавця.

До того ж відповідно до п. 3.2. Договору,
при укладанні Договору Орендар сплачує
одноразово:

- орендну плату за перший та
останній місяць оренди;

- гарантійний платіж у розмірі 10 770
грн., який підлягає поверненню після
закінчення строку дії Договору, з
урахуванням виплат, передбачених п. 6.5.

Відповідно до вище зазначеного п. 6.5.
Договору, у разі повернення приміщення
в гіршому, ніж зазначений в Акті про
передачу Об'єкта оренди, з урахуванням
змін, здійснених за угодою Орендодавцю
та нормального зносу, Орендар
відшкодовує Орендодавцю завдані
збитки у повному обсязі, з урахуванням
розміру гарантійного платежу.

На виконання умов Договору, позивач
перерахував орендну плату за перший та
останній місяць в сумі 21 540 грн., а також
гарантійний платіж в сумі 10 770 грн., про
що свідчить копія квитанції від 28.02.2013
р., яка міститься в матеріалах справи
(а.с. 25).

07.08.2013 року відповідно до акту № 1
приймання-передачі (а.с. 24), позивач
повернув відповідачу орендоване
приміщення в справному стані без
претензій щодо стану приміщення та
можливості його використання.

Зважаючи на викладене, у відповідача
виник обов'язок повернути позивачу
суму гарантійного платежу, проте,
відповідач не виконав зобов'язання
щодо його повернення.

Оскільки строк цього грошового
зобов'язання сторонами не був
узгоджений, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час.

Боржник відповідно до ст. 530 Цивільного
кодексу України повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк.

Вимога, щодо повернення зазначеної
суми, позивачем викладена в претензії
б/н від 28.01.14р. та надіслана на адресу
відповідача 30.01.2014 р. (а.с.28, 29)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Доказів перерахування гарантійного
платежу в сумі 10 770 грн. на момент
розгляду спору, відповідач не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача
щодо стягнення зазначеної вище суми,
слід визнати обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається із матеріалів справи,
вимога про повернення гарантійного
платежу надіслана 30.01.2014р., отже,
прострочення з повернення спірної
суми виникло через семиденний строк, а
саме, з 08.02.2014р. Відповідно і першим днем
правомірного нарахування річних та
суми інфляції є 08.02.2014р.

Так, сума річних за період прострочки 51
день з 08.02.2014р. по 30.03.2014р. складає 10 за
складає 10 770х3%/365х51=45,14 грн.

Індекс інфляції лютий 2014 складає 100,6 %,
за березень 2014 складає 100,2 %. Отже,
втрати від інфляції складають: 100,8%х10 770
- 10 770 = 86,16 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення суми річних підлягають
стягненню в розмірі 45,14 грн., а вимоги
щодо стягнення втрат від інфляції - в
сумі 86,16 грн.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором, або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу
України правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, повинен
вчиняться у письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони при укладенні спірного
договору не досягли згоди відносно
відповідальності за невиконання, в
даному випадку, грошового зобов'язання.

За таких обставин, вимоги позивача щодо
стягнення суми пені за період з 08.08.2013 р.
по 31.01.2014 р. задоволенню не підлягають.

Судовий збір слід покласти на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 547, 549, 610, 611, 625, ч. 1,
ст. 759, ст. 762 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроком" (49050, м.
Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 105/55, ) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2,
ІНН НОМЕР_1) 10 770 грн. основного боргу, 45,14
грн. 3 % річних, 86,16 грн. інфляційних
втрат та 1678,97 грн. судового збору, про що
видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 18.08.2014

Суддя М.О. Ніколенко