ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2014 р.
Справа № 911/2052/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства
"Велідіт",

02160, м. Київ, просп. Возз'єднання, 7-А, офіс
320

до Комунального підприємства теплових
мереж "Яготинтепломережа",

07700, Київська область, Яготинський
район, м. Яготин, вул. 1 Травня, 1

про стягнення 45 664,90 грн.

за участю представників:

позивача - Мамаєв Д.Ю. (виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії ААВ №
644598);

відповідача - Василенко В.В. (довідка з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
серії АБ № 709012).

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Приватного підприємства "Велідіт" (далі
- позивач) до Комунального
підприємства теплових мереж
"Яготинтепломережа" (далі - відповідач)
про стягнення 54 797,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем грошових
зобов'язань за договором про надання
юридичних послуг від 24.05.2011 №
24/05/11-10.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.05.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
17.06.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 10205/14
від 29.05.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 11183/14
від 11.06.2014) позивачем подано до
матеріалів справи документи на
виконання вимог ухвали суду від 30.05.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 11184/14
від 11.06.2014) відповідачем подано відзив
на позовну заяву, відповідно до якого
відповідач заперечує проти
задоволення позовних вимог, у зв'язку з
неправильним складанням позивачем
акту прийому-передачі наданих послуг.

У судовому засіданні 17.06.2014 оголошено
перерву до 24.06.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 11927/14
від 23.06.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № № 12046/14, 12047/14,
12217/14 від 24.06.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 24.06.2014 оголошено
перерву до 01.07.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 12612/14
від 01.07.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 01.07.2014
представником позивача подано
письмове клопотання про продовження
строку вирішення спору у зв'язку з
необхідністю надання додаткового часу
для отримання нових доказів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.07.2014 продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 01.07.2014 оголошено
перерву до 29.07.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15245/14
від 29.07.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. №№ 15280/14, 15295/14
від 29.07.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 29.07.2014 оголошено
перерву до 07.08.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15977/14
від 07.08.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15949/14
від 07.08.2014) надійшла заява позивача
про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
підписано уповноваженою на це особою,
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, зменшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 45 664,90 грн., відповідно до
розміру якої буде вирішуватися спір.

Підстави для припинення провадження у
справі в частині зменшення позовних
вимог у господарського суду відсутні, з
урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 № 6 "Про судове
рішення".

У судовому засіданні 07.08.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, представник відповідача позов
заперечив з підстав, що викладені у
відзиві.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 07.08.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Приватним підприємством "Велідіт"
(далі - виконавець) та Комунальним
підприємством теплових мереж
"Яготинтепломережа" (далі - замовник)
укладено договір про надання юридичних
послуг від 24.05.2011 № 24/05/11-10 (далі -
Договір), відповідно до умов якого,
виконавець зобов'язується надавати, а
замовник приймати та оплачувати
послуги по представництву замовника
перед Територіальною комісією по
затвердженню субвенції, ГУ ДКС в
Київській області, ГФУ КОДА, ДК „Газ
України" НАК „Нафтогаз України" по
підписанню та проведенню
взаєморозрахунків, згідно статті 34
Закону України „Про державний бюджет
України на 2011 рік" та Постанови
Кабінету Міністрів України № 503 від 11
травня 2011 року „Про затвердження
Порядку перерахування у 2011 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися або погоджувалися
відповідними органами державної влади
чи органами місцевого самоврядування"
(пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору,
Договір укладено згідно листа
замовника, згідно якого надаються
послуги та на підставі наданої
довіреності представнику виконавця до
31 грудня 2011 року.

Згідно з пунктом 5.2. Договору,
виконавець, на підставі наданої
інформації зобов'язується протягом
двох днів з моменту отримання надавати
замовнику акт прийому-предачі послуг,
який є невід'ємною частиною цього
договору, з зазначенням виду, обсягу та
вартості послуг, які були надані
замовнику.

Відповідно до пункту 5.3. Договору,
замовник, протягом двох днів з моменту
отримання акту прийому-передачі
послуг, передбаченого пунктами 5.2., 5.3.
Договору, зобов'язаний підписати його
та надіслати (вручити) один, екземпляр
виконавцю.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що у
разі неотримання виконавцем
підписаного акту або мотивованої
відмови від підписання акту в термін,
зазначений у пункті 5.3. Договору,
послуги вважаються прийнятими
замовником за обсягом, вартістю та
якістю.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що
вартість послуг становить 5 % від суми
яка надійшла на рахунки замовника по
субвенції на погашення заборгованості
за спожитий природний газ коштами
різниці в тарифах яка відшкодовано на
підставі статті 34 Закону України „Про
державний бюджет України на 2011 рік" та
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 503 від 11 травня 2011 року „Про
затвердження Порядку перерахування у
2011 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, - що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися або погоджувалися
відповідними органами державної влади
чи органами місцевого самоврядування",
без ПДВ.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє
протягом двох місяців, визначених цим
Договором (пункт 10.1. Договору).

Відповідно до вимог пункту 1.2. Договору,
відповідачем надано представнику
позивача довіреність від 24.05.2011, на
підставі якої позивачем надавалися
послуги за Договором. Копія
довіреності додана до матеріалів
справи.

На виконання умов Договору, позивачем
надано відповідачу послуги, що
підтверджується актом
прийому-передачі послуг на суму 54 797,88
грн. з ПДВ. Вказаний акт підписано
позивачем та надіслано для підпису
відповідачу, що підтверджується копією
супровідного листа від 03.06.2013 та опису
вкладення у цінний лист від 03.06.2013, що
надані до матеріалів справи
відповідачем.

Листами від 11.02.2014 № 57, від 31.03.2014 № 91
відповідачем підтверджено отримання
юридичних послуг від позивача,
відповідно до яких ним отримано
субвенції у розмірі 913 298,00 грн. з
державного бюджету на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію.

Проте, відповідач відмовився підписати
акт приймання-передачі наданих послуг
у зв'язку з неправильним його
складанням позивачем.

На підтвердження позовних вимог,
позивачем надано в матеріали справи
копію податкової накладної від 31.12.2011
№ 490, що складена на господарську
операцію з надання послуг за спірним
Договором.

Податкова накладна, що надана
позивачем, складена у період дії
Податкового кодексу України,
відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7.
статті 201 якого платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка складається у
двох примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Зважаючи не викладене, судом
оцінюються податкова накладна, що
складена позивачем, як доказ того, що
позивачем відображено господарську
операцію з надання послуг за спірним
Договором, що не оплачені відповідачем,
у своїх податкових зобов'язаннях.

Відповідачем додано до матеріалів
справи копії договорів від 10.06.2011 №
272/503, від 10.06.2011 № 274/503 та від 18.08.2011 №
630/503 про організацію
взаєморозрахунків, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.05.2011 № 503 та платіжних доручень
від 04.07.2011 № 304 на суму 325 195,10 грн. та
від 04.07.2011 № 305 на суму 384 009,30 грн.,
відповідно до яких відповідачем
переховано до ДК «Газ України» суму
отриманих субвенцій.

Вказані докази оцінюються судом як
докази отримання результату,
досягнення якого передбачено
Договором.

Відповідачем підтверджено факт
отримання послуг за Договором, а також
наявність у нього заборгованості перед
позивачем, що підтверджується
письмовими доказами, які додано до
матеріалів справи (листи від 11.02.2014 №57,
від 31.03.2014 № 91).

Відмову підписати акт
приймання-передачі наданих послуг
відповідач обґрунтовує
невідповідністю вказаного акту
вимогам законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідачем, при отриманні спірного
акту не вказано в чому саме полягає
його невідповідність законодавству та
не запропоновано своєї редакції
вказаного акту, факт здійснення
господарської операції з надання
послуг відповідачем визнаний.

Відтак, суд дійшов висновку, що акт
приймання-передачі наданих послуг за
Договором, що надісланий відповідачу,
містить реквізити, передбачені Законом
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", а
мотиви відмови від підписання акту не
можуть бути підставами для неоплати
отриманих послуг.

Під час судового розгляду справи
позивачем подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої позивач заявляє до стягнення 45
664,90 грн., що становить 5 % від суми
субвенції на погашення заборгованості
за спожитий природний газ, яка надійшла
на рахунки відповідача, без ПДВ.
Вказана вартість послуг відповідає
пункту 6.1. Договору.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
підписано уповноваженою на це особою,
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, зменшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 45 664,90 грн., відповідно до
розміру якої буде вирішуватися спір.

Підстави для припинення провадження у
справі в частині зменшення позовних
вимог у господарського суду відсутні, з
урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 № 6 "Про судове
рішення".

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту Договору, що
укладений між сторонами, він за
правовою природою є договором про
надання послуг, за якими одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання (частини 1, 2 статті 901
Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується
факт надання послуг, докази сплати
заборгованості відсутні.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства та всебічно
розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовна вимога в частині стягнення з
відповідача 45 664,90 грн. заборгованості
є доведеною, обґрунтованою,
відповідачем не спростованою, а,
відтак, підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального
підприємства теплових мереж
"Яготинтепломережа" (07700, Київська обл.,
Яготинський р-н, м. Яготин, вул. 1
Травня, 1, ) на користь
Приватного підприємства "Велідіт" (02160,
м. Київ, просп. Возз'єднання, 7-А, офіс 320,
) 45 664 (сорок п'ять тисяч
шістсот шістдесят чотири) грн. 90 коп.
заборгованості та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 12.08.2014.

Суддя
С.О. Саванчук