ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.14р. Справа № 904/4753/14

За позовом Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ", м. Київ

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Качур С.А. - представник,
довіреність №цхп-15/66 від 11.06.2014 року

від відповідача: Карпов А.О., дов. № 860
від 22.04.2014 року, представник; Сєдих О.А.,
дов. № 927 від 12.06.2014

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" (далі - ДП
"Укрзалізничпостач") звернулось з
позовом до державного підприємства
"Придніпровська залізниця" про
стягнення заборгованості за договором
№ ЦХП-20110 від 25.12.2009 у розмірі 95354,96грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором № ЦХП-20110 від
25.12.2009 щодо своєчасної та повної оплати
поставленого товару.

Відповідач. надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити з посиланням на те, що
позивачем була здійснена поставка
товару в кількості меншій ніж
зазначено в накладних відправником.

У судовому засіданні 21.07.2014 року
оголошувалась перерва до 11.08.2014 року.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 11.08.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази,
господарський суд, -

встановив:

25.12..2009 між ДП "Укрзалізничпостач"
(Постачальник) та ДП "Придніпровська
залізниця" (Покупець) укладено договір
№ ЦХП-20110.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити
на умовах цього договору та передати у
власність, а Покупець прийняти та
оплатити продукцію виробничо-
технічного призначення, найменування,
кількість та ціни якої вказуються в
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами договору та надаються
додатково.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що
розрахунки за продукцію здійснюються
відповідно до "Порядку розрахунків за
поставлені товарно - матеріальні
цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і
залізницями та обліку ведення
претензійно - позовної роботи",
затвердженого Наказом Укрзалізниці
від 30.04.2004 року №329-Ц3.

Згідно з п. 1.2 вказаного наказу, ДП
МТЗЗТУ "Укрзалізничпостач" виписує
авізо (повідомлення) у 6 екземплярах і
надсилає їх безпосередньо
структурному підрозділу залізниці -
вантажоодержувачу.

За умовами п.п. 6.1 на кожну партію
продукції, що поставляється,
постачальник надає покупцю
рахунок-фактуру, податкову накладну,
товаро-транспортну або залізничну
накладну, супроводжувальну
документацію виробника продукції,
пакувальні аркуші та сповіщення
"авізо".

Відповідно до п. 6.2. Приймання
Продукції по кількості проводиться
покупцем відповідно до Інструкції
(» П-6 від 15.06.65р. „О порядке приемки
продукции
производственно-технического
назначения и товаров іародного
потребления по количеству",
затвердженої Держарбітражем, з
змінами та доповненнями, та
юзпорядчими актами ДАЗТУ
«Укрзалізниці».

Згідно з п.6.2.1. договору у разі
виявлення невідповідності
асортименту, кількості продукції,
вказаних у супровідних документах,
виклик представників Постачальника та
Вантажовідправника для участі в
прийманні продукції по кількості та
складання двостороннього Акту
обов'язковий.

Відповідно до п.4.3. договору
покупець несе всі витрати та
відповідальність по прийманню,
зберіганню та подальшого використанню
Продукції, яка була поставлена
постачальником.

Згідно п.4.4. договору, дата поставки
Продукції визначається згідно умов її
поставки, які зазначаються в
специфікаціях Договору, і відповідають
вимогам Міжнародних правил тлумачення
торгових термінів „Інкотермс" в
редакції 2000 року.

Відповідно до п. 4.5. договору, поставка
продукції підтверджується Сторонами
шляхом підписання акту
прийому-передачі, які покупець повинен
підписати і повернути постачальнику
протягом 5 (п'яти) днів після його
одержання.

На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачу товар та
виставлено рахунки-фактури ВБК13-287,
ВБК13-857, ВБК13-1061, які містяться в
матеріалах справи.

Відповідачем було частково сплачено
отриманий вантаж. Не оплачений товар
залишився на загальну суму 95 354,96 грн.

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог з таких
підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частинами 1, 2 статті 712 Цивільного
кодексу України визначено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 52 Статуту залізниць України
передбачено випадки, коли залізниця
зобов'язана перевірити масу, кількість
місць і стан вантажу. У решті випадків
вантажі, завантажені відправником, і
ті, що прибули у справних вагонах,
контейнерах із непошкодженими
пломбами відправника, а також без ознак
недостачі, псування, пошкодження на
відкритому рухомому складі або у
критих та інших вагонах без пломб, якщо
такі перевезення передбачені
Правилами, видаються без перевірки їх
кількості і стану.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти
комерційний акт, якщо вона виявила
зазначені вище обставини або про
існування хоча б однієї з них заявив
одержувач або відправник вантажу,
багажу чи вантажобагажу.

Поставка товаро-матеріальних
цінностей, а саме накладки та підкладки
рельсові КБ-65 здійснювалась в декілька
етапів на різні структурні підрозділи
відповідача.

При відправці зі ст. Сартана вагону №
68731041 за накладною № 51666089 представників
одержувача не було, а особи, що
засвідчували обставини навантаження
вагонів в актах загальної форми ГУ 23
складеного 11.05.13р. в якому зазначили що
навантаження навалом, рівномірне,
вантаж промарковано вапняком масу
вантажу в відповідному вагоні не
підтвердили. В свою чергу на шляху
прямування до ст. Іларіонове
зазначений вагон неодноразово був
переважений, про що свідчать
комерційний акт форми ГУ-22 АА№044301/47/1
складений 17.05.13р. на ст. Чаплине
Придніпровської залізниці, яким
встановлено факт невідповідності маси
вантажу, вказаних в супровідній
документації, з масою завантаженого
фактично та актом №1 Приймання
продукції по комплектності (кількості)
та якості складеного одержувачем (КМС-6)
19.05.13р. на ст.Іларіонове. В вказаних
актах зазначено що вагон навантажено
рівномірно, вантаж промаркований
вапняком, маркування не порушено,
фактична маса вантажу в обох актах
становить 63 940 кг. Відповідна маса
недостачі вантажу становить 550 кг.

Аналогічна ситуація склалась з
вагонами №№ 68730316, 68718931, які були
завантажені накладками та підкладками
рельсовими КБ-65 та відправлені на ст.
Батуринська (КМС-80) за накладними №№
51007359, 53249207. При відправці вагонів №№
68730316, 68718931 доказів, що підтверджують
масу вантажу в накладних не надано. На
шляху прямування до ст. Батуринська
вагони переважувались

Відповідно до п. 6.2 Договору, приймання
продукції відбувається відповідно до
інструкції № П-6 від 15.06.65р. «О порядке
приемки продукции
производственно-технического
назначения и товаров народного
тютребления по количеству»,
затвердженої Держарбітражем, зі
змінами та доповненнями (далі -
Інструкція), та розпорядчими актами
ДАЗТУ «Укрзалізниці». Згідно з п.6.2.1
Договору, а також відповідно до
Інструкції, одержувач, а саме
структурні підрозділи КМС-6 та КМС-80
виконали всі необхідні дії відносно
приймання продукції за кількістю, а
саме: згідно з п. 4 Інструкції № П-6
перевірили наявність маркування
вантажу, а також справність тари;
перевірили відповідність найменування
вантажу та транспортного маркування
на ньому, даним, що зазначені в
транспортному документі, перевірити
вагу отриманої продукції згідно п. 14.
Інструкції.

Невідповідність ваги вказаної в
супровідних документах фактичній,
зафіксовано в комерційних актах, актах
приймання продукції по комплектності
(кількості) та якості, які містяться в
матеріалах справи.

Згідно із п. 17 Інструкції одержувач
зупинив приймання продукції та
сповістив постачальника про
направлення його представника для
складання двостороннього акту.

На сповіщення постачальника про виклик
їхнього представника для складання
актів приймання продукції по
комплектності (кількості) та якості
направлено телеграмами №№ 22 від
22.05.2013р., 497 від 29.08.13р. та 163 від 11.10.13р. на
відповідні телеграми були отримані
відповіді за №№ ЦХП 19/396 від 22.05.13р., ЦХП
19/644 від 09.09.13р. та ЦХП 19/819 від 05.11.13р.
якими проінформовано відповідача, що
направлення представника для спільної
прийомки являється недоцільним.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу
України, якщо продавець передав
покупцеві меншу кількість товару, ніж
це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитися від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми.

Позивач не оскаржував комерційні акти
про приймання продукції та акти
приймання продукції по комплектності
та якості.

Відповідачем надано належні докази, що
підтверджують отримання вантажу з
недостачею.

З урахуванням вищевикладеного
відповідач правомірно недоакцептував
вартість недопоставленої продукції.
Відтак суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України по справі №904/4634/13 від 18.02.14р.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено -
18.08.2014.

Суддя С.В. Мартинюк