ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" серпня 2014 р.Справа № 916/2218/14

За позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1;

до відповідача: Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області

про скасування постанови та визнання
дій незаконними

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - паспорт серія
НОМЕР_1, виданий 10.03.1998р.;

від відповідача: Нагайцева Д.С. -
довіреність № 349 від 10.07.2014 року.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області (надалі -
відповідач), в якій просить суд
поновити строк на оскарження постанови
№290 від 26.11.2013 року Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, скасувати
постанову № 290 від 26.11.2013 року, як
неправомірно винесену, та дії
посадової особи визнати незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що постанова №290 від
26.11.2013р. винесена Інспекцією ДАБК в
Одеській області з численими
порушеннями та її зміст містить
обставини, які не відповідають
дійсності, оскільки приписом №1081 від
20.11.2013р. було встановлено строк для
усунення порушень у сфері
містобудівного законодавства до 19.12.2013
року, проте притягнуто до
відповідальності його було раніше.
Крім того, як вказує позивач,
будівництво здійснювалось ним в межах
населеного пункту, а не
прибрежно-захисної смуги.

Крім того, позивач також зазначає, що
інспектором Інспекції ДАБК в Одеській
області не було роз'яснено позивачу
його прав та обов'язків та порядку
оскарження відповідної постанови, в
результаті чого позивачем було
пропущено десятиденний строк для
оскарження вищевказаної постанови,
встановлений ст. 289 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, позивач і
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.06.2014р. було порушено
провадження у справі № 916/2218/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні на 04.07.2014 року.

Ухвалою суду від 04.07.2014 року, у зв'язку
із нез'явленням в судове засідання
представника відповідача, від якого не
надходило клопотання про розгляд
справи за його відсутності, неподанням
витребуваних ухвалою суду доказів, а
також у зв'язку із необхідністю
витребування нових доказів, розгляд
справи було відкладено на 06.08.2014 року.

У судовому засіданні 06.08.2014 року
представником відповідача було подано
до суду відзив на позов (а.с. 46-48),
відповідно до якого відповідач проти
задоволення судом позову заперечує та
зазначає, що під час проведення
перевірки та прийняття рішення щодо
притягнення до відповідальності
позивача за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності Інспекія
ДАБК в Одеській області діяла в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
нормами діючого законодавства.

У судовому засіданні, яке відбулося
06.08.2014р. та в яке з'явилися представники
обох сторін, було оголошено перерву до
11.08.2014р.

Позивач у судовому засіданні 11.08.2014р.
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні 11.08.2014р. проти позову
заперечував, просив суд у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, надані під час судового
розгляду, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку, суд дійшов
наступних висновків:

Аналізуючи заявлені позовні вимоги,
підстави звернення з позовом, суд
вважає за необхідне надати правову
оцінку кожній вимозі окремо з
урахуванням підвідомчості спорів
господарському суду, виходячи із
суб'єктного складу учасників спору,
характеру спірних правовідносин та
повноважень, якими наділений суд
діючим процесуальним законодавством
України.

Відповідно до п. 3.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 24.10.2011р. «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» господарські
суди на загальних підставах вирішують
усі спори між суб'єктами господарської
діяльності, а також спори, у сфері
містобудування, в тому числі за участю
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, позивач просить, зокрема,
скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області №290 від
26.11.2013 року. Як встановлено судом,
оскаржуваною постановою № 290 від 26.11.2013
року (а.с.24) на ФОП ОСОБА_1 накладено
штраф в сумі 11 470,00 гривень.за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, передбаченого п.2 ч.2 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Згідно до ст.5 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
постанову центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
може бути оскаржено до суду протягом 15
днів з дня її винесення з повідомленням
про таке оскарження у той самий строк
органу, який виніс постанову.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що спір пов'язаний із здійсненням
позивачем містобудівної діяльності,
вимоги в частині скасування (визнання
недійсною) постанови Інспекції ДАБК в
Одеській області № 290 від 26.11.2013 року,
яка є актом індивідуальної дії,
відносяться до компетенції
господарського суду.

Як вбачається із матеріалів справи, на
підставі наказу Інспекції ДАБК в
Одеській області від 16.10.2013 року № 114 ОД,
направлення на здійснення
позапланової перевірки від 14.11.2013 року
№ 2674, згідно з ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та відповідно до Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року № 553, головним державним
інспектором Інспекції ДАБК в Одеській
області Кузьмінською Н.І. проведено
позапланову перевірку додержанням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
ФОП ОСОБА_1 при здійсненні будівництва
господарських будівель і споруд на
прибережній захисній смузі ставка
«Одаї» на території с. Довжанка
Красноокнянського району Одеської
області, за результатами якої
складений акт від 20.11.2013 року.

Перевіркою, зокрема, встановлено
виконання будівельних робіт за
відсутності дозволу на виконання таких
робіт, що є порушенням ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

На підставі вищевказаного акту
Інспекцією ДАБК в Одеській області
складений протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності від
20.11.2013 року та винесений припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 20.11.2013 року № 1081.

За результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності заступником
начальника Інспекції ДАБК в Одеській
області Котляр О.В. винесена
оскаржувана постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №290 від 26.11.2013
року, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п.2 ч.2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», та накладено штраф в сумі
11 470,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно п. 2 роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
року N 02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Оцінюючи компетенцію органу, що
прийняв оскаржуваний акт, суд вказує
наступне. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм. державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 2 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.95 р. N 244,
штрафи накладаються на юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців (далі -
суб'єкт містобудування) за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Згідно з п. 4 вказаного Порядку
підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис.

Відповідно до п. 5 - 7 Порядку протягом
трьох днів після оформлення протоколу,
інші необхідні матеріали (висновки
експертів, дані лабораторних
досліджень, фотографії. відомості про
попередні порушення тощо) подаються
посадовій особі інспекції.
уповноваженій накладати штраф. Питання
про накладення штрафу розглядається в
15-денний строк з дня одержання
протоколу про правопорушення. У разі
потреби справа може розглядатися за
участю представників суб'єкта
містобудування, експертів, інших
причетних до неї осіб. Рішення про
накладення штрафу оформлюється
постановою про накладення на суб'єкта
містобудування штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі - постанова про
накладення штрафу), що є виконавчим
документом і підлягає виконанню в
установленому законом порядку.

З огляду на викладене, оскаржувану
постанову винесено в межах компетенції
Інспекції ДАБК в Одеській області

Щодо відповідності постанови нормам
чинного законодавства, суд вказує, що
згідно п.2 ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за виконання
будівельних робіт без повідомлення про
початок їх виконання або будівництво
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності,
закінчене у період з 5 серпня 1992 року до
12 березня 2011 року без дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
наведення недостовірних даних у такому
повідомленні - у розмірі десяти
мінімальних заробітних плат.

Крім того, згідно положень Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» при
здійсненні будівельних робіт
наявність документів, що надають право
на виконання будівельних робіт, та
затвердженої проектної документації є
обов'язковим.

При цьому, обставини щодо здійснення
відповідного будівництва без дозволу
на виконання будівельних робіт
позивачем не заперечується, проте
зазначається, що вказані роботи
проводились ним у 2009 році (заява ФОП
ОСОБА_1 від 20.11.2013р. (а.с.58), лист
Довжанської сільради (а.с.59).

Крім того, факт здійснення позивачем
самочинного будівництва (без
дозвільних документів та проектної
документації) встановлений рішенням
господарського суду Одеської області
від 3.07.2014р., що набрало законної сили
15.07.2014р. та сторонами не оскаржувалося
(а.с.87-89).

Суд також зазначає, що штраф накладено
Інспекцією ДАБК в Одеській області за
відсутність дозвільних документів, а
не за невиконання припису про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
20.11.2013 року № 1081, як вказує позивач.

З огляду на викладене суд доходить
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
скасування постанови заступника
начальника Інспекції ДАБК в Одеській
області Котляр О.В. № 290 від 26.11.2013 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Приймаючи до уваги, що ані
господарським процесуальним кодексом
України, ані спеціальними законами не
передбачено можливості відновлення
строків на оскарження відповідної
постанови у разі їх пропуску, суд
виходить з аналогії закону щодо строку
позовної давності та зазначає, що,
оскільки під час розгляду справи
встановлено відсутність підстав для
визнання акту недійсним, суд не
розглядає питання про поновлення
строків на оскарження постанови
Інспекції № 290 від 26.11.2013 року та не
надає оцінки поважності причин
пропуску позивачем 15-денного строку.

Стосовно вимоги позивача про визнання
дії посадової особи Інспекції
незаконними суд зазначає наступне:

У відповідності до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з п.17 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
24.10.2011р. „Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам", до компетенції
господарських судів не відноситься
розгляд справ у спорах, зокрема, про
оскарження суб'єктом господарювання
дій (бездіяльності) органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, іншого суб'єкта
владних повноважень, їхньої посадової
чи службової особи, що випливають з
наданих їм владних управлінських
функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не
пов'язані з відносинами, у сфері
господарювання.

Згідно до ст. 21 ГПК України, сторонами в
судовому процесі - позивачами та
відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу. При цьому,
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу, а
відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Враховуючи, що спір про визнання дій
посадової особи незаконними не
відноситься до категорій спорів, які
підвідомчі господарським судам,
визначених у ст. 12 ГПК України, а крім
того зазначені вимоги пред'явлені до
особи, яка не є відповідачем у справі та
не може бути стороною в господарському
процесі в розумінні ст. 21 ГПК України,
провадження у справі №916/2218/14 в частині
визнання дій посадової особи
незаконними підлягає припиненню на
підставі п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України,
оскільки даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Згідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на позивача та відшкодуванню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1 ч.1 ст. 80, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 916/2218/14 в
частині вимог про визнання дій
посадової особи незаконними -
припинити.

2. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 18.08.2014р.

Суддя
Щавинська Ю.М.