ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 30» липня 2014 р.
Справа №922/1575/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Лакіза
В.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників:

позивача - Недашковський В.М., за
довіреністю №11/04-1 від 11.04.2014 року;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рокфор Маркет»,
м.Харків (вх.№1555Х/2-7) на рішення
господарського суду Харківської
області від 29.05.2014 року по справі
№922/1575/14,

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуївський
м'ясокомбінат», м.Чугуїв,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рокфор Маркет»,
м.Харків,

про стягнення 48023,22 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чугуївський
м'ясокомбінат» звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просило стягнути з Товариства
обмеженою відповідальністю «Рокфор
Маркет» 48023,22 грн. заборгованості,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
№599 поставки продукції №323111 від 23.11.2011
року. Позивач також просив суд покласти
на відповідача витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 29.05.2014 року по
справі №922/1575/14 (суддя Макаренко О.В.)
позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рокфор Маркет» на
користь Товариства обмеженою
відповідальністю «Чугуївський
м'ясокомбінат» 48023,22 грн.
заборгованості та 1827,00 грн. судового
збору.

Відповідач з вказаним рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом при прийнятті рішення норм
процесуального права та на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області від 29.05.2014 року та прийняти нове
рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що при розгляді
справи місцевий господарський суд
ухилився від дослідження усіх обставин
справи з метою всебічного та
об'єктивного розгляду справи та надав
перевагу доказам однієї сторони, що є
порушенням ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Скаржник вказує, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції є не
чітким та не зрозумілим, і воно не
містить висновок про задоволення
позову ТОВ «Чугуївський м'ясокомбінат»
та порушує вимоги ст. ст. 83, 84
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рокфор
Маркет» прийнято до провадження та
призначено до розгляду.

23.06.2014 року від позивача через
канцелярію суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу (вх.№4910), в якому
просить рішення господарського суду
Харківської області від 29.05.2014 року
залишити без змін, а скаргу - без
задоволення.

В обґрунтування своєї позиції по
справі позивач вказує, що апелянтом у
підтвердження своїх тверджень не
надано жодних доказів, а рішення
місцевого господарського суду є
обґрунтованим та законним, прийнятим
при об'єктивному і повному досліджені
всіх матеріалів справи, без порушення
матеріального чи процесуального права.

Позивач зазначає, що у другому абзаці
резолютивної частини рішення
пропущені слова «Стягнути з», але це є
опискою, яка повинна виправлятися
судом у порядку ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України, а не
бути підставою для скасування рішення
господарського суду.

Ухвала суду про прийняття апеляційної
скарги до провадження та призначення
її до розгляду на 30.07.2014 року була
направлена Товариству з обмеженою
відповідальністю «Рокфор Маркет»
рекомендованим листом 16.06.2014 року за
адресою, зазначеною в апеляційній
скарзі, і отримана ним 19.06.2014 року, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, яке долучено
до матеріалів справи. Однак, відповідач
у судове засідання не з'явився, про
причини не з'явлення суд не повідомив.

Ухвалою суду від 16.06.2014 року суд
попереджав сторони, що у разі не
з'явлення їх представників у судове
засідання та не надання витребуваних
судом документів, справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами та за відсутністю
представників сторін. Таким чином,
враховуючи належне повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання, а також те, що явка
відповідача у судове засідання не була
визнана обов'язковою, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи в даному судовому
засіданні за відсутності представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
заслухавши пояснення представника
позивача та повторно розглянувши
справу в порядку ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

23.11.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Чугуївський
м'ясокомбінат» (позивач у справі,
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Рокфор
Маркет» (відповідач у справі, покупець)
укладено договір №599 поставки
продукції №323111.

За цим договором постачальник
зобов'язався поставити товари та/або
продукцію (товар) покупцю, а покупець
зобов'язався приймати такий товар і
оплачувати (п. 1.1. предмет договору).

Відповідно до розділу 2 укладеного
договору ціна на товар та його
асортимент зазначаються в
специфікації (додаток №1 до договору),
що є невід'ємною частиною договору
та/або накладних (товарно-транспортних
накладних, видаткових накладних), які з
моменту їх підписання сторонами, є
невід'ємною частиною договору. Ціни
вказуються в національній валюті
України, включаючи ПДВ, а також
вартість упаковки, маркування і
доставки товару постачальником.

У розділі 6 «Умови і порядок
розрахунків сторін» сторони погодили,
що підставою для здійснення покупцем
оплати поставленого товару є повне
(належне) виконання постачальником
своїх зобов'язань за договором, в т.ч.
надання належним чином оформлених
товаросупровідних документів. Оплата
за поставлений товар здійснюється, з
врахуванням розміру постійно діючої
заборгованості покупця за поставлений
товар. Оплата поставленого товару
здійснюється покупцем в строк 30 днів з
моменту постачання товарів покупцю.
При цьому, розмір постійно діючої
заборгованості - 0,00 грн.

Згідно з п.13.1. договору поставки цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2013
року включно.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язку, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст.174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох чи більше осіб,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж;
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач виконав свої договірні
зобов'язання за договором поставки
належним чином, а саме, поставив
відповідачу товар на загальну суму
88113,48 грн., що підтверджується
відповідними накладними: №3582 від 29
11.11р. на суму 3808,72 грн., №3603 від 01.12.11р. на
суму 1870,79 грн., №3652 від 06.12 11р. на суму
928,50 грн., №3679 від 08.12.11р. на суму 1204,85
грн., №3696 від 10.12.11р. на суму 1248,92 грн.,
№3749 від 15.12.11р. на суму 1336,07 грн., №3768 від
17.12.11р. на суму 1707,85 грн., №3823 від 22.12.11р.
на суму 3122,56 грн., №3870 від 27.12.11р. на суму
1150,40 грн., №3902 від 29.12.11р. на суму 3322,22
грн., №04 від 03.01.12р. на суму 1121,98 грн., №25
від 05.01.12р. на суму 2569,68 грн., №98 від
14.01.12р. на суму 1118,64 грн., №131 від 17.01.12р.
на суму 1994,74 грн., №153 від 19.01.12р. на суму
1579,02 грн., №167 від 21.01.12р. на суму 1054,52
грн., №202 від 24.01.12р. на суму 478,92 грн., №225
від 26.01.12р. на суму 1096,61 грн., №237 від
28.01.12р. на суму 447,73 грн., №268 від 31.01.12р. на
суму 1770,02 грн., №286 від 02.02.12р. на суму
1126,37 грн., №299 від 04 02.12р. на суму 603,82 грн.,
№332 від 07.02.12р. на суму 1200,29 грн., №352 від
09.02.12р. на суму 972,66 грн., №369 від 11.02.12р. на
суму 596,81 грн., №404 від 14.02.12р. на суму 1099,98
грн., №423 від 16.02.12р. на суму 1170,34 грн., №437
від 18.02.12р. на суму 1354,52 грн., №468 від
21.02.12р. на суму 612,67 грн., №492 від 23.02.12р. на
суму 1798,28 грн., №509 від 25.02.12р. на суму
2072,75 грн., №535 від 28 02.12р. на суму 873,94 грн.,
№559 від 01.03 12р. на суму 1022,88 грн., №576 від
03.03.12р. на суму 1456,03 грн., №608 від 06.03.12р.
на суму 959,80 грн., №636 від 10.03.12р. на суму
850,74 грн., №670 від 13.03.12р. на суму 1390,10 грн.,
№696 від 15.03.12р. на суму 1014,46 грн., №711 від
17.03.12р. на суму 642,74 грн., №741 від 20 03.12р. на
суму 1167,07 грн., №765 від 22.03.12р. на суму
1457,69 грн., №780 від 24.03.12р. на суму 1638,53
грн., №812 від 27.03.12р. на суму 1551,11 грн., №829
від 29.03.12р. на суму 1355,75 грн., №844 від
31.03.12р. на суму 936,19 грн., №874 від 03.04.12р. на
суму 1097,81 грн., №896 від 05.04.12р. на суму
2252,63 грн., №913 від 07.04.12р. на суму 1372,46
грн., №944 від 10.04.12р. на суму 1545,71 грн., №977
від 14.04.12р. на суму 729,58 грн., №1007 від
19.04.12р. на суму 861,40 грн., №1025 від 21.04.12р.
на суму 1422,53 грн., №1050 від 24.04.12р. на суму
1115,69 грн., №1074 від 26.04.12р. на суму 1508,35
грн., №1088 від 28.04.12р. на суму 1816,79 грн.,
№1114 від 01.05.12р. на суму 1012,63 грн., №1145 від
05.05.12р. на суму 862,90 грн., №1181 від 08.05.12р.
на суму 1666,85 грн., №1213 від 12.05.12р. на суму
1170,10 грн., №1245 від 15.05.12р. на суму 1226,98
грн., №1270 від 17.05.12р. на суму 1264,56 грн.,
№1314 від 22.05.12р. на суму 1486,36 грн., №1342 від
24.05.12р. на суму 1427,68 грн., №1386 від 29.05.12р.
на суму 1133,11 грн. та №1406 від 31.05.12р. на
суму 1281,10 грн., підписаними
уповноваженими представниками сторін
і скріпленими печатками.

Відповідач товар прийняв, але здійснив
оплату товару частково на загальну
суму 22459,16 грн., що підтверджується
відповідними банківськими виписками:
від 04.01.12р. №42 на суму 3294,71 грн., від
16.01.12р. №495 на суму 2164,45 грн., від 25.01.12р.
№831 на суму 1000 грн., від 27.01.12р. №939 на
суму 2000 грн., від 31.01.12р. на суму 2000 грн.,
від 08.02.12р. №1329 на суму 1000 грн., від
14.02.12р. №1523 на суму 1000 грн., від 22.02.12р.
№1943 на суму 1000 грн., від 29.02.12р. №2157 на
суму 1000 грн., від 13.03.12р. №2602 на суму 1000
грн., від 19.03.12р. №2869 на суму 1000 грн., від
08.05.12р. №4566 на суму 2000 грн., від 23.05.12р.
№5008 на суму 2000 грн., від 01.06.12р. №5302 на
суму 2000 грн.

Разом із цим, відповідач повернув
позивачеві товар на загальну суму 17631,10
грн., про що свідчать надані позивачем
списки поворотних накладних і виписок
банку взаємних розрахунків станом на
31.01.2014р.

Позивач направляв на адресу
відповідача вимогу від 12.03.2014 року б/н, в
якій просив негайно перерахувати на
рахунок позивача грошові кошти в
розмірі 48023,22 грн. Натомість, відповідач
відповіді на вимогу не надав,
заборгованість на рахунок позивача не
перерахував, що свідчить про
невиконання відповідачем своїх
обов'язків за договором, і що стало
підставою для звернення до суду з
позовною заявою у даній справі.

Суд першої інстанції встановив, що у
відповідача існує заборгованість
перед позивачем за договором поставки
в розмірі 48023,22 грн. (88113,48 грн.
поставлений товар - 22459,16 грн. оплачений
товар - 17631,10 грн. повернутий товар = 48023,22
грн.), сума яку визнано відповідачем в
акті звіряння взаємних розрахунків (т.1
а.с. 149).

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Положення статті 525 Цивільного кодексу
України визначають, що одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 692 Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати.
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом (ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу
України).

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що матеріалами справи
підтверджено факт невиконання
відповідачем прийнятого на себе
зобов'язання по сплаті за товар за
договором №599 поставки продукції №323111
від 23.11.2011 року. Таким чином, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що позовні вимоги про
стягнення 48023,22 грн. є обґрунтованими,
підлягають задоволенню, а вказана сума
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів зазначає, що
відповідачем всупереч приписів ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України не доведено факту, а також не
надано належних та допустимих доказів
у підтвердження належного виконання
ним умов договору №599 поставки
продукції №323111 від 23.11.2011 року

Колегія суддів вважає, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення. Не зазначення у
резолютивній частині рішення слів
«Стягнути з» є за своїм змістом
опискою, виправлення якої проводиться
судом у порядку ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України та не є
підставою у розумінні ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України для скасування судового
рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги в зв'язку з її юридичною та
фактичною необґрунтованістю та
відсутністю фактів, які свідчать про
те, що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
наведені висновки колегії суддів, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рокфор Маркет» не
підлягає задоволенню з підстав,
викладених вище, а оскаржуване рішення
господарського суду Харківської
області від 29.05.2014 року по справі
№922/1575/14 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати апелянта по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рокфор
Маркет» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 29.05.2014 року по
справі №922/1575/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 01
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
О.А. Пуль

Суддя
В.В. Лакіза

Суддя
В.С. Хачатрян