ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.Справа № 922/2304/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання
Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Северодонецьк до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.Південне
Харківської області про стягнення
93178,74 гривень та зобов'язання вчинити
певні дії за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 (адвокат)

відповідача - ОСОБА_4 (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2014 року позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (відповідача) 81136,42 гривень
заборгованості, 3114,85 гривень суми 3%
річних, 5895,47 гривень інфляційних втрат,
3032,00 гривень збитків. Заявлену вимогу
позивач обґрунтував неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№083 про надання послуг, укладеного між
сторонами 02 лютого 2009 року. Також,
позивач просив суд стягнути з
відповідача 3913,47 гривень судового
збору.

Крім того, позивач просив суд
зобов'язати ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1)
вчинити певні дії на користь позивача,
а саме: поставити в склад №19 TOB «Нова
пошта», що розташований за адресою:
АДРЕСА_3, на адресу Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2), АДРЕСА_2,
безпідставно набуте майно, -
автомобільні та тракторні запасні
частини, агрегати і комплектуючи в
кількості і номенклатурі відповідно
артікулам: редуктор газовий "Volvo-440"
виробництва концерну Bosh, в кількості
однієї одиниці; редуктор газовий
автомобіля "Шва", в кількості однієї
одиниці; сидіння передні "ВАЗ-2108"
артикул , в кількості двох
одиниць; Стартер автомобіля "Volvo - 440"
К(445) 1.8 в кількості однієї; розпилювач
ЯЗДА артикул 33.1112110-12, в кількості
сімдесяти одиниць; розпилювач ЯЗДА
артикул 271.1112110-01, в кількості п'ятдесяти
одиниць; розпилювач ЯЗДА артикул
272.1112110, в кількості шістдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 261.1112110- 01, в
кількості шістдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 181.1112110-01, в
кількості п'ятдесяти одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 204.1112110-50, в
кількості п'ятдесяти одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 191.1112110, в
кількості сімдесяти одиниць; вал
кулачковий артикул 33.1111172, в кількості
тридцяті одиниць; вал кулачковий
артикул 337.1111055-20, в кількості тридцяти
одиниць; вал важеля управління артикул
33.1110467, в кількості сорока п'яти одиниць;
вал кулачковий артикул 773.1111050, в
кількості десяти одиниць; вал
кулачковий артикул 135.1111050, в кількості
п'ятнадцяти одиниць; клапан
нагнітальний ЯМЗ артикул 236.1111102, в
кількості сорока одиниць; розпилювач
тракторний Т- 25, Т- 16, Т-40 6А1-20с2-16 (08), в
кількості двох одиниць; ремонтний
комплект ТНВД "КамАЗ", в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-236 артикул 60.1111011, в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-238 артикул 80.1111012, в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
секції РТИ ТНВД "КамАЗ" артикул 33.1111 - 05,
в кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект секції ТНВД артикул 363.1111.05, в
кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект ТНВД ЯМЗ-236 артикул 175.11110-12, в
кількості однієї одиниці; втулка
валика шліцьова УТН-5П-1111165 (ЮМЗ), в
кількості однієї одиниці; клапан
нагнітальний ТНВД 773 артикул 323.1111220-10, в
кількості однієї одиниці; розпилювач
тракторний СМД- 60,-67, 6А1,-20с2, -80, -80 (02), в
кількості шести одиниць; пару
плунжерну ЯЗДА артикул 33.1111074-01, в
кількості двадцяти однієї одиниці;
пару плунжерну ЯЗДА артикул 337.1111150-20, в
кількості чотирнадцяти одиниць;
прокладку корпусу регулятора ТНВД
артикул 773 92.1110148-11.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12 червня 2014
року було прийнято вищевказану позовну
заяву до розгляду. Провадження у справі
було порушено та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 22 липня 2014 року.

21 липня 2014 року від позивача надійшла
уточнена позовна заява (вх.№25014), в якій
він просить суд стягнути з відповідача
на користь позивача 81136,42 гривень
заборгованості за Договором, 3114,85
гривень суми 3% річних, 5895,47 гривень
інфляційних втрат, 3032,00 гривень
збитків, 3913,47 гривень судового збору, а
також просить стягнути автомобільні та
тракторні запасні частини, агрегати і
комплектуючи в кількості і
номенклатурі відповідно артикулам:
редуктор газовий "VoIvo-440" виробництва
концерну Bosh, в кількості однієї
одиниці; редуктор газовий автомобіля
"Ніва", в кількості однієї одиниці;
сидіння передні "ВАЗ-2108" артикул ,
в кількості двох одиниць; Стартер
автомобіля "Volvo - 440" К(445) 1.8 в кількості
однієї; розпилювач ЯЗДА артикул
33.1112110-12, в кількості сімдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗДА артикул 271.1112110-01, в
кількості п'ятдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗДА артикул 272.1112110, в
кількості шістдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 261.1112110- 01, в
кількості шістдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 181.1112110-01, в
кількості п'ятдесяти одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 204.1112110-50, в
кількості п'ятдесяті одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 191.1112110, в
кількості сімдесяти одиниць; вал
кулачковий артикул 33.1111172, в кількості
тридцяти одиниць; вал кулачковий
артикул 337.1111055-20, в кількості тридцяти
одиниць; вал важеля управління артикул
33.1110467, в кількості сорока п'яти одиниць;
вал кулачковий артикул 773.1111050, в
кількості десяти одиниць; вал
кулачковий артикул 135.1111050, в кількості
п'ятнадцяти одиниць; клапан
нагнітальний ЯМЗ артикул 236.1111102, в
кількості сорока одиниць; розпилювач
тракторний Т- 25, Т- 16, Т-40 6А1-20с2-16 (08), в
кількості двох одиниць; ремонтний
комплект ТНВД "КамАЗ", в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-236 артикул 60.1111011, в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-238 артикул 80.1111012, в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
секції РТИ ТНВД "КамАЗ" артикул 33.1111 - 05,
в кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект секції ТНВД артикул 363.1111.05, в
кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект ТНВД ЯМЗ-236 артикул 175.11110-12, в
кількості однієї одиниці; втулка
валика шліцьова УТН-5П-1111165 (ЮМЗ), в
кількості однієї одиниці; клапан
нагнітальний ТНВД 773 артикул 323.1111220-10, в
кількості однієї одиниці; розпилювач
тракторний СМД- 60,-67, 6А1,-20с2, -80, -80 (02), в
кількості шести одиниць; пару
плунжерну ЯЗДА артикул 33.1111074-01, в
кількості двадцяти однієї одиниці;
пару плунжерну ЯЗДА артикул 337.1111150-20, в
кількості чотирнадцяти одиниць;
прокладку корпусу регулятора ТНВД
артикул 773 92.1110148-11.

22 липня 2014 року відповідач надав відзив
на позов, в якому позов визнає частково,
заперечує проти стягнення інфляційних
втрат, 3% річних, та збитків у розмірі
1232,00 гривень, а також просить суд
розподілити між сторонами в рівних
долях судовий збір, а саме по 1956,74
гривень з кожного. Судом було
досліджено та долучено до матеріалів
справи наданий відзив.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 липня 2014 року
було прийнято до розгляду заяву
позивача про зміну предмету позову та
відкладено розгляд справи на 07 серпня
2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07 серпня 2014
року було відкладено розгляд справи на
12 серпня 2014 року.

Представник позивача у відкритому
судовому засіданні 12 серпня 2014 року
підтримав позовні вимоги, з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову, та просив суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача у відкритому
судовому засіданні 12 серпня 2014 року
проти позовних вимог заперечував
частково, з мотивів, викладених у
відзиві.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, встановив
наступне.

02 лютого 2014 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(відповідачем) було укладено
довгостроковий договір №08 про надання
комплексу супутніх діяльності послуг,
строк дії якого закінчився 02 лютого 2012.
Даний договір було підписано
повноважними представниками з обох
сторін та скріплено печатками.

Відповідно до умов договору,
виконавець (позивач) зобов'язався
надавати замовнику (відповідачу)
наступні послуги:

- проводити пошук продавців
спеціалізованих товарів та надавачів
профілюючих послуг на території
України та за її межами;

- перевіряти додержання продавцями
запасних частин умов договору
купівлі-продажу, щодо кількості,
асортименту, якості, тари та (або)
упаковки товару;

- сортувати та калібрувати запасні
частини;

- перепаковувати належним чином раніш
знищену при транспортуванні упаковку;

- проводити ревізію агрегатів і
комплектуючих;

- зберігати у себе на складі та
перевантажувати з транспортних
засобів перевізників, третіх осіб
підприємців, в склад замовника за
первісними накладними продавців,
відповідно до заказу, автотракторні
запасні частини, агрегати та
комплектуючи до них.

Замовник, в свою чергу, зобов'язався
приймати та оплачувати відповідні
договірні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2011
році, на склад відповідача, в належному
стані, з технічною документацією
заводів-виробників власників
відповідних торговельних знаків та
гарантійними талонами на вироби, за
адресою: Україна, АДРЕСА_4, на загальну
суму 531511,90 гривень по накладним
позивача та інших продавців, у тому
числі, - №603 від 05.04.11р.; №02/11 від 06.04.11р.;
№605 від 08.04.11р.; №03/11 від 20.04.11р.; 04/11 від
29.04.11р.; 05/11 від 04.05.11р.; №06/11 від 11.05.11р.;
№344/11 від 17.05.11р.; №726 від 18.05.11р.; №07/11 від
24.05.11р.; №Бн від 25.05.11р.; №08/11 від 30.05.11р.;
№09/11 від 01.06.11р.; №Б/н/ від 07.06.11р.; №430/11
від 07.06.11р.; №902 від 17.06.11р.; №010/11 від
22.06.11р.; №580/11 від 29.06.11р.; №Б/н від 01.07.11р.;
№Б/н від 03.07.11р.; №580/11 від 07.07.11р.; №591/11
від 12.07.11р.; №595/11 від 14.07.11р.; №834 від
30.07.11р.; №630/11 від 03.08.11р.; №Б/н від 04.08.11р.;
№Б/н/ від 17.08.11р.; №654/11 від 09.08.11р.; №901
від 10.08.11р.; №906 від 12.08.11р.; №670/11 від
12.08.11р.; №911 від 16.08.11р.; №Б/н від 25.08.11р.;
№930 від 30.08.11р.; №1092 від 01.09.11р.; №011/11 від
02.09.11р.; №1172 від 06.09.11р.; 012/11 від 07.09.11р.;
№1043 від 14.09.11р.; №1197 від 15.09.11р.; №Б/н від
16.09.11р.; №1212 від 21.09.11р.; №1215 від 23.09.11р.;
№1170 від 26.09.11р.; Бн від 29.09.11р.; № Бн від
30.09.11р.; №1234 від 04.10.11р.; №Б/н від 04.10.11р.;
№27 від 04.10.2011р.; №015/11 від 12.10.11р.; №Б/н
від 05.10.11р.; №013/11 від 07.10.11р.; №014/11 від
11.10.11р.; №016/11 від 13.10.11р., були
завантажені автомобільні та тракторні
запасні частини, агрегати та
комплектуючи до них, - вали кулачкові за
номенклатурою, вали кулачкові насоса
УТН, вали важелів управління, секції
високого тиску за номенклатурою,
клапани нагнітальні ТНВД за
номенклатурою, пари плунжерні ЯЗДА,
ЯЗТА, ЛСТН, MASHIDA; насоси та ремонтні
комплекти ТНВД «КамАЗ»; ТНВД
«ЕвроКамАЗ» 40; ТНВД «ЕвроКамАЗ» 20; ТНВД
ЯМЗ-7511; ТНВД ЯМЗ-236; ТНВД ЯМЗ-238; ТНВД-240,
підшипники, обприскувачі, секції РТИ,
насоси ТННД, форсунки. Всі вказані речі
в асортименті, а також інші запасні
частини та автотракторні агрегати
відповідно до актів прийому-передачі
робіт і товару №23 від 11.04.11р., №24 від
24.06.11р., №25 від 23.06.11р., №26 від 08.07.11р., №27
від 02.08.11р., №28 від 14.08.11р., №29 від 30.08.11р.,
№30 від 15.09.11р., №31 від 30.09.11р., №32 від
13.10.11р.

За автотракторні запасні частини,
агрегати та комплектуючи, які були
продані відповідачу в 2009-2010 роках,
послуги, що надані відповідачу, на
протязі 2009-2010 років, останній
розрахувався з позивачем та третіми
особами у повному обсязі.

Крім того, зі змісту спірних договірних
відносин вбачається, що предметом
зобов'язань були послуги з передання
наступних промислових виробів:
редуктор газовий "Volvo-440" виробництва
концерну Bosh в кількості однієї одиниці;
редуктор газовий автомобіля "Ніва" в
кількості однієї одиниці; сидіння
передні "ВАЗ-2108" артикул в
кількості двох одиниць; стартер
автомобіля "Volvo - 440" К(445) 1.8 в кількості
однієї одиниці; розпилювач ЯЗДА
артикул 33.1112110-12 в кількості сімдесяти
одиниць; розпилювач ЯЗДА артикул
271.1112110-01 в кількості п'ятдесяті одиниць;
розпилювач ЯЗДА артикул 272.1112110 в
кількості шістдесяті одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 261.1112110-01 в
кількості шістдесяті одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 181.1112110-01 в
кількості п'ятдесяті одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 204.1112110-50 в
кількості п'ятдесяті одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 191.1112110 в
кількості сімдесяти одиниць; вал
кулачковий артикул 33.1111172 в кількості
тридцяті; вал кулачковий артикул
537.1111055-20 в кількості тридцяті одиниць;
вал важеля управління артикул 33.1110467 в
кількості :орока п'яті одиниць; вал
кулачковий артикул 773.1111050 в кількості
десяті одиниць; вал кулачковий артикул
135.1111050 в кількості п'ятнадцяті одиниць;
клапан нагнітальний ЯМЗ артикул 236.1111102
в кількості сорока одиниць; розпилювач
тракторний Т- 25, Т- 16, Т-40 6А1-20с2-16 (08) в
кількості двох одиниць; ремонтний
комплект ТНВД "КамАЗ" в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-236 артикул 60.1111011 в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-238 артикул 80.1111012 в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
секції РТИ ТНВД "КамАЗ" артикул 33.1111 - 05 в
кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект секції ТНВД артикул 363.1111.05 в
кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект ТНВД ЯМЗ-236 артикул 175.11110-12 в
кількості однієї одиниці; втулка
валика шліцьова УТН-5П-1111165 (ЮМЗ) в
кількості однієї одиниці; клапан
нагнітальний ТНВД 773 артикул 323.1111220-10 в
кількості однієї одиниці; розпилювач
тракторний СМД- 60,-67, 6А1,-20с2, -80, -80 (02) в
кількості шості одиниць.

До того ж, по накладній №б/н від 05
жовтня 2011 року (а.с.42), відповідач
прийняв, для передачі третій особі, та
не повернув позивачу в натурі пару
плунжерну ЯЗДА артикул 33.1111074-01 в
кількості двадцяті однієї одиниці;
пару плунжерну ЯЗДА артикул 337.1111150-20 в
кількості чотирнадцяті одиниць;
прокладку корпусу регулятора ТНВД
артикул 773 92.1110148-11 в кількості ста
п'ятдесяті одиниць на загальну суму
4358,00 гривень.

Факт надання договірних послуг
позивачем та факт передачі відповідачу
вищевказаних товарів підтверджується,
наявними у матеріалах справи.
підписаними з обох сторін та
скріпленими печатками підприємств,
актами приймання-передачі робіт та
товарів (а.с.32-41). Загальна сума, яка
визнана в актах як несплачені
зобов'язання відповідача перед
позивачем за фактично надані послуги
складає 54687,51 гривень, а загальна сума
яка визнана в актах, як несплачені
зобов'язання відповідача перед
позивачем за фактично передані
відповідачу товари складає 76107,00
гривень. Також, відповідні факти
підтверджуються додатковими
первинними документами, а саме,
наявними у матеріалах справи
накладними (а.с.52-56) та
товарно-транспортними накладними
(а.с.50-51). Крім того, вищевказані суми
несплачених зобов'язань
підтверджується не тільки підписаним з
обох сторін актом звірки
взаєморозрахунків станом на 02 лютого
2012 року (а.с.57), а й сам відповідач, у
наданому відзиві, повністю визнав
відповідні суми.

Слід також зазначити, що промислові
вироби, які отримував ФОП ОСОБА_2
(відповідач) та споживачі його послуг,
були оригінальні (виробництва заводу
відповідного торговельного знака),
належної якості та комплектності.
Жодного разу, у тому числі, у
встановлені договором строки і по
закінченню гарантійних строків,
споживачами послуг відповідача, або
особисто відповідачем, проданий та
завантажений на склад товар не
повертався, вимог усунення недоліків
не поступало, зауважень до якості,
асортименту, комплектності запасних
частин і цілісності упаковки, ніколи,
ніяким способом та ні в якій формі не
надходило.

Абсолютна більшість автомобільних і
тракторних запасних частин та
агрегатів, які були відвантажені через
ФОП ОСОБА_1 (позивача), по вказаних
накладних в склад за адресою: АДРЕСА_4,
були затоплені, з 14 жовтня 2011 року по 16
жовтня 2011 року, гарячою водою
температурою більш 70 градусів за
Цельсієм. Внаслідок такої техногенної
аварії товарно - матеріальні цінності
були знищені.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач направив претензію від 14
березня 2014 року (а.с.58) на адресу
відповідача про сплату виниклої
заборгованості, але у відповідь
отримав листа (вих.№23) від 11 квітня 2014
року (а.с.59), в якому відповідач,
визнаючи факт порушення умов спірного
договору, зазначив про те, що це сталося
внаслідок техногенної аварії, яка
трапилась на його підприємстві в
жовтні 2011 року, та гарантував позивачу
оплату отриманих товарів та послуг в
еквіваленті гривні к долару США.

Підпунктом 8 пункту 2 спірного договору,
сторони передбачили, що у випадку
затримання платежу, сума боргу
перераховується в еквіваленті гривні к
долару США.

Позивачем, в свою чергу, на момент
подачі позову, на підставі
вищевказаного листа відповідача та
п.п.8 п.2 договору, в порядку ст.533 ЦК
України та ст.198 ГК України, було
перераховано суму заборгованості за
надані послуги у розмірі 54687,51 гривень
та суму майна, яка вимагається
позивачем в натурі в еквіваленті
гривні к долару США, у зв'язку з чим,
сума заборгованості за надані послуги
склала 81136,42 гривень, а сума майна, яка
вимагається позивачем в натурі склала
102494,68 гривень.

Слід зазначити, що у відзиві на позов,
відповідач частково визнав позовні
вимоги позивача, а саме те, що:

- спірний договір із позивачем
укладав;

- отримував послуги по пошуку
продавців спеціалізованих товарів та
надавачів профілюючих послуг на
території України та за її межами; по
перевірці додержання продавцями
запасних частин умов договору
купівлі-продажу, щодо кількості,
асортименту, якості, тари та (або)
упаковки товару; по сортуванню та
калібруванню запасних частин; по
перепакуванню належним чином раніш
знищену при транспортуванні упаковку;
по проведенню ревізії агрегатів і
комплектуючих; по зберіганню на складі
ФОП ОСОБА_1 та перевантажуванню, з
транспортних засобів перевізників,
третіх осіб підприємців, в склад
замовника - відповідача за первісними
накладними продавців, відповідно до
заказу, автотракторних запасних
частин, агрегатів та комплектуючих;

- отримав в склад за адресою:
АДРЕСА_4 автотракторні запасні частини,
агрегати і комплектуючи в заявлених
об'ємах;

- до якості, асортименту,
комплектності запасних частин і
цілісності упаковки треті особи
претензій не пред'являв, зауважень не
мав;

- акти виконаних робіт та розписки
підписував особисто.

Однак, відповідач не визнав вимоги по
стягненню з нього інфляційних
нарахувань та трьох процентів річних в
розмірі 9010,32 гривень, спричинені
невиконанням зобов'язання збитки в
розмірі 1200,00 гривень та спричинені
невиконанням зобов'язання збитки в
розмірі 32,00 гривень.

Суд, проаналізувавши обставини,
вказані у позовній заяві, дослідивши
відзив на позов, дійшов висновку про те,
що позивач виконав свої зобов'язання за
спірним договором належним чином та у
повному обсязі. Проте, відповідач, в
свою чергу, зобов'язання за спірним
договором не виконав, у зв'язку з чим,
утворилась заборгованість перед
позивачем за надані послуги у розмірі
81136,42 гривень, яка до цього часу
залишається непогашеною, та не
виконані зобов'язання щодо повернення
майна загальною вартістю 102494,68 гривень.

Таким чином, вищевказані обставини й
стали підставою для звернення позивача
до господарського суду Харківської
області.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог та заперечень проти них, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До того ж, частина 2 статті 193
Господарського кодексу України
встановлює те, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

В розумінні статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Враховуючи викладене, та те, що на
момент прийняття рішення по справі, у
матеріалах справи відсутні будь-які
докази погашення відповідачем
заборгованості в добровільному
порядку, суд вважає заявлену вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача
суми заборгованості за надані послуги
у розмірі 81136,42 гривень нормативно та
документально обґрунтованою, та такою,
що підлягає задоволенню.

Щодо зобов'язань відповідача по
поверненню майна загальною вартістю
102494,68 гривень, у тому числі, товарів за
накладною б/н від 05 жовтня 2011 року, які
були отримані відповідачем на без
договірних умовах, суд зазначає
наступне.

Відповідно до частин 1,3 статті 1212,
статті 1213 Цивільного кодексу України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. Ці
положення застосовуються також до
вимог про витребування майна власником
із чужого незаконного володіння та
повернення виконаного однією із сторін
у зобов'язанні. Набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

Підпунктом 8 пункту 4 спірного договору,
сторони передбачили, що виконавець має
право вимагати повернення товару в
натурі тієї ж самої номенклатури і тієї
ж самої якості, у випадку несплати
замовником, частково або повністю,
вартості запасних частин, агрегатів і
комплектуючих в строки передбачені
договором.

За приписами статті 697 Цивільного
кодексу України, договором може бути
встановлено, що право власності на
переданий покупцеві товар
зберігається за продавцем до оплати
товару або настання інших обставин. У
цьому разі покупець не має права до
переходу до нього права власності
розпоряджатися товаром, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає із призначення та
властивостей товару. Якщо покупець
прострочив оплату товару, продавець
має право вимагати від нього
повернення товару.

У разі невиконання боржником обов'язку
передати кредиторові у власність або у
користування річ, визначену
індивідуальними ознаками, кредитор має
право витребувати цю річ у боржника та
вимагати її передання відповідно до
умов зобов'язання (ч.1 ст.620 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає
правомірною та обґрунтованою вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача
майна, однак, в порядку ст.16 Цивільного
кодексу України, вважає за необхідне
зобов'язати відповідача повернути
майно загальною вартістю 102494,68 гривень
позивачу.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Щодо заявленої вимоги позивача про
стягнення з відповідача 5895,47 гривень
суми інфляційних втрат та 3114,85 гривень
суми 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунки позивача
щодо кожної із нарахованих санкцій,
перевіривши періоди нарахування
останнім вказаних сум інфляційних
втрат та 3% річних, дійшов висновку про
те, що відповідні розрахунки є вірними,
та відповідають нормам чинного
законодавства, а тому підлягають
стягненню з відповідача у повному
обсязі.

Щодо тверджень відповідача у відзиві
на позов про те, що різниця у розмірі
26448,91 гривень, яка утворилась внаслідок
перерахування позивачем суми
заборгованості за надані послуги у
розмірі 54687,51 гривень в еквіваленті
гривні к долару США, є фактичною
компенсацією знецінення грошей, а тому
й позивач не має права нараховувати 3%
річних, суд відхиляє їх, оскільки в
розумінні статті 14 Цивільного кодексу
України, умова договору (п.п.8 п.2) щодо
права позивача на перерахування
заборгованості в еквіваленті гривні к
долару США є засобом заохочення та
відповідальності, якою забезпечується
виконання договірних обов'язків, а
санкція статті 625 Цивільного кодексу
України є самостійним, за своєю
правовою природою, різновидом
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошових зобов'язань. З
урахуванням цього, суд не приймає до
уваги наведені твердження.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача спричинених невиконанням
зобов'язання збитків, а саме 1200,00
гривень оплати послуг аудитора, 1800,00
гривень оплати послуг складання
універсальною біржею "Україна" довідки
про ринкову вартість автозапчастин та
32,00 гривень оплати послуг пошти, суд
зазначає наступне.

За загальними приписами статті 224
Господарського кодексу України,
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

У відповідності до ч.1 ст.225
Господарського кодексу України, до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена
вигода), на який сторона, яка зазнала
збитків, мала право розраховувати у
разі належного виконання зобов'язання
другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Крім того, в розумінні ч.2 статті 22
Цивільного кодексу України, збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Суд вважає за необхідне зазначити, що
реальні збитки - це грошовий
еквівалент, який необхідний для
компенсації того майнового стану
потерпілої особи, який існував на
момент вчинення порушення.

Для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.
За відсутності хоча б одного із цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає. Відповідна
правова позиція викладена у постанові
Верховного суду України №3-72гс12 від 22
січня 2013 року про перегляд постанови
Вищого господарського суду України від
11 вересня 2012 року по справі №5011-71/2684-2012.

Крім того, згідно із ч.1 ст.614 Цивільного
кодексу України, особа є невинуватою,
якщо вона доведе, що вжила всіх
залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Частиною 2 статті 623 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір збитків,
завданих порушенням зобов'язання,
доказується кредитором.

За приписами ст.ст.34, 43 Господарського
процесуального кодексу України, суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, та оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, з урахуванням викладеного,
дослідивши докази та факти, покладені в
обґрунтування вимоги позивача про
стягнення вищевказаних сум збитків
загальною вартістю 3032,00 гривень,
встановивши відсутність причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
відповідача під час порушення умов
спірного договору та неминучістю
витрат позивача на оплату послуг
аудитора, пошти та складання
універсальною біржею "Україна" довідки
про ринкову вартість автозапчастин, з
урахуванням того, що позивачем не
доведено, що зроблені ним вищевказані
витрати пов'язані саме із відновленням
порушеного права (реальні збитки), суд
не вбачає правових підстав для
кваліфікації відповідних витрат в
якості збитків, понесених з вини
відповідача, а тому відмовляє в їх
задоволенні в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, встановивши сторону, з вини
якої справу було доведено до суду, суд
керується ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідно до яких судовий збір
покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.129
Конституції України, ст.ст.14, 16, 22, 530, 533,
599, 612, 614, 620, 623, 625, 629, 697, 903, 1212, 1213
Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 193,
224, 225 Господарського кодексу України,
та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_5, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (93400, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2)
81136,42 гривень заборгованості, 5895,47
гривень інфляційних втрат, 3114,85 гривень
суми 3% річних та 3852,83 гривень судового
збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

В частині позову щодо стягнення
спричинених невиконанням зобов'язання
збитків у загальному розмірі 3032,00
гривень відмовити.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) повернути
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (код
ЄДРПОУ НОМЕР_2) автомобільні та
тракторні запасні частини, агрегати і
комплектуючи в кількості і
номенклатурі відповідно артикулам:
редуктор газовий "VoIvo-440" виробництва
концерну Bosh, в кількості однієї
одиниці; редуктор газовий автомобіля
"Ніва", в кількості однієї одиниці;
сидіння передні "ВАЗ-2108" артикул ,
в кількості двох одиниць; Стартер
автомобіля "Volvo - 440" К(445) 1.8 в кількості
однієї; розпилювач ЯЗДА артикул
33.1112110-12, в кількості сімдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗДА артикул 271.1112110-01, в
кількості п'ятдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗДА артикул 272.1112110, в
кількості шістдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 261.1112110- 01, в
кількості шістдесяти одиниць;
розпилювач ЯЗТА артикул 181.1112110-01, в
кількості п'ятдесяти одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 204.1112110-50, в
кількості п'ятдесяті одиниць;
розпилювач АЗПИ артикул 191.1112110, в
кількості сімдесяти одиниць; вал
кулачковий артикул 33.1111172, в кількості
тридцяти одиниць; вал кулачковий
артикул 337.1111055-20, в кількості тридцяти
одиниць; вал важеля управління артикул
33.1110467, в кількості сорока п'яти одиниць;
вал кулачковий артикул 773.1111050, в
кількості десяти одиниць; вал
кулачковий артикул 135.1111050, в кількості
п'ятнадцяти одиниць; клапан
нагнітальний ЯМЗ артикул 236.1111102, в
кількості сорока одиниць; розпилювач
тракторний Т- 25, Т- 16, Т-40 6А1-20с2-16 (08), в
кількості двох одиниць; ремонтний
комплект ТНВД "КамАЗ", в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-236 артикул 60.1111011, в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
ТНВД ЯМЗ-238 артикул 80.1111012, в кількості
однієї одиниці; ремонтний комплект
секції РТИ ТНВД "КамАЗ" артикул 33.1111 - 05,
в кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект секції ТНВД артикул 363.1111.05, в
кількості однієї одиниці; ремонтний
комплект ТНВД ЯМЗ-236 артикул 175.11110-12, в
кількості однієї одиниці; втулка
валика шліцьова УТН-5П-1111165 (ЮМЗ), в
кількості однієї одиниці; клапан
нагнітальний ТНВД 773 артикул 323.1111220-10, в
кількості однієї одиниці; розпилювач
тракторний СМД- 60,-67, 6А1,-20с2, -80, -80 (02), в
кількості шести одиниць; пару
плунжерну ЯЗДА артикул 33.1111074-01, в
кількості двадцяти однієї одиниці;
пару плунжерну ЯЗДА артикул 337.1111150-20, в
кількості чотирнадцяти одиниць;
прокладку корпусу регулятора ТНВД
артикул 773 92.1110148-11.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 серпня 2014
року.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/2304/14