ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р.
Справа № 920/2158/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача: Мельнік О.В. за довіреністю
б/н від 02.06.2014 р.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №
1686С/3-11) на рішення господарського суду
Сумської області від 13.05.2014 р. у справі
№ 920/2158/13

за позовом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта", м. Суми

до Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради, м.
Суми

про визнання частин договору
недійсними

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 р. Українське державне
підприємство поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" звернулось до
господарського суду Сумської області з
позовом про визнання недійсною частину
ІІ Додатку № 3 "Розрахунок розміру
місячної орендної плати за оренду
нерухомого майна" до договору оренди №
ФМ - 386 від 10.12.1999 р. в редакції зміни № 4
до Розрахунку від 01 квітня 2011 р.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 13.05.2014 р. по справі № 920/2158/13
(головуючий суддя Джепа Ю.А., судді
Зражевський Ю.О., Котельницька В.Л.) в
позові відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
зазначене рішення скасувати та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні. Судові витрати покласти на
відповідача.

Так, в своїй апеляцій ній скарзі
позивач зазначає, що судом при
прийнятті оскаржуваного рішення не в
повному обсязі з'ясовані обставини, які
мають значення для справи, невірно
застосовані норми матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав у
повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Відповідач 07.08.2014 р. надав за вх. № 6378
відзив на апеляційну скаргу, в якому
проти апеляційної скарги позивача
заперечує, просить її залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення
суду - без змін, посилаючись на те, що
позивачем не доведено належними і
допустимими доказами невідповідність
спірного договору статтям 203 та 215
Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представника позивача та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Позивач просить суд визнати недійсною
частину ІІ Додатку № 3 "Розрахунок
розміру місячної орендної плати за
оренду нерухомого майна" до договору
оренди № ФМ-386 від 10.12.1999 року в редакції
зміни № 4 до Розрахунку від 01.04.2011 року,
а також покласти на Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради судові витрати.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
розмір річної орендної плати має
становити 1 гривню відповідно до Закону
України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціального захисту журналістів".
Позивач вважає, що нормативно -
правовими підставами імперативного
характеру обов'язкового застосування
до нього орендної плати в розмірі 1
гривня в рік є положення статті 6 Закону
України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціального захисту журналістів" та
пункт 10 постанови Кабінету Міністрів
України № 786 від 04.10.1995 року.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує, вказує, що фактично між
сторонами виник передоговірний спір, а
не спір з приводу недійсності
правочину, оскільки на час вчинення
спірного правочину не існувало жодної
обставини, яка б свідчила про те, що
спірний договір не відповідає вимогам
чинного законодавства. Також
відповідач зазначає, що сторони своїми
діями щодо виконання умов договору,
підтвердили його спрямування на
реальне настання правових наслідків.

Вирішуючи питання про наявність або
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог та вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
зазначає наступне.

10.12.1999 року між сторонами укладено
договір № ФМ-386, що діє у редакції зі
змінами № 4 від 01.04.2011 року, за умовами
якого відповідач передає, а позивач
приймає у строкове платне користування
(в оренду) на умовах, визначених
договором, нежитлове приміщення за
адресою: м. Суми, вул. Кощія, 27, на 1
поверсі, площею 56,7 кв.м.

Пунктом 4.1 договору визначено, що
орендна плата за об'єкт оренди
розраховується на підставі діючої
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затвердженої
відповідним рішенням Сумської міської
ради. Базова ставка орендної плати
встановлюється відповідним рішенням
Сумської міської ради.

Відповідно до розрахунку розміру
місячної орендної плати за оренду
нерухомого майна, розташованого за
адресою: м. Суми, вул. Кощія, 27, площею 56,7
кв.м, в редакції від 8 серпня 2011 року,
орендна плата з 1 квітня 2011 року по 31
грудня 2011 року встановлюється на рівні
1 гривні на рік, а у подальшому складає
503 грн. 64 коп. множиться на Іп.р. (Індекс
інфляції за період з 01.06.2010 року по
грудень 2011 року) множиться на Ім.
(індекс інфляції за перший місяць
оренди) за січень 2012 року додається 20%
ПДВ. Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць розраховується
шляхом коригування розміру місячної
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за поточний місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вищевказаний розмір
орендної плати не відповідає
законодавчо встановленому розміру
орендної плати за користування
об'єктами державної та комунальної
власності.

Зокрема, позивач посилається на те, що
вищевказаний розділ умов договору
суперечить статті 6 Закону України "Про
державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист
журналістів", дія якої поширюється на
Українське державне підприємство
поштового зв'язку "Укрпошта". На думку
позивача, органи державної влади та
місцевого самоврядування зобов'язані
встановлювати орендну плату для
позивача на рівні бюджетних
організацій - 1 гривня на рік, в зв'язку з
чим оспорювані умови договору
суперечать законодавству та мають бути
визнані недійсними на підставі частини
1 статті 215 Цивільного кодексу України.

В ході вирішення спору колегія
встановила наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно частин 4, 7 статті 179
Господарського кодексу України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначити зміст
договору на основі, зокрема, вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству, а п. 1 ч. 1
статті 632 Цивільного кодексу України,
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною 2 статті 189 Господарського
кодексу України встановлено, що ціна є
істотною умовою господарського
договору. Ціна зазначається в договорі
у гривнях.

Відповідно до вимог частини 1 статті 12
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", договір оренди
вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх
істотних умов і підписання сторонами
тексту договору.

Статтею 19 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна
визначено, що методика розрахунку
орендної плати та пропорції її
розподілу визначаються для об'єктів, що
перебувають у комунальній власності,
органами місцевого самоврядування.

Орендна плата визначена сторонами
відповідно до Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
комунального майна, затвердженої
рішенням Сумської міської ради № 3964 -
МР від 23.06.2010 року.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону
України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів", на який
посилається позивач, державні та
комунальні телерадіоорганізації,
редакції державних і комунальних
періодичних видань та періодичних
видань, заснованих об'єднаннями
громадян, державними
науково-дослідними установами,
навчальними закладами, трудовими і
журналістськими колективами,
підприємства зв'язку, що їх
розповсюджують, користуються орендою
та послугами поштового, телеграфного і
телефонного зв'язку в порядку та за
тарифами, встановленими для бюджетних
організацій.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про
поштовий зв'язок" передбачено, що
послуги поштового зв'язку надаються на
договірній основі згідно Правил
надання поштового зв'язку,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Згідно пункту 2.2.8.3 Положення про
Сумську дирекцію Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" остання надає
послуги з розповсюдження періодичних
друкованих видань по передплаті і в
роздріб, відповідач в ході вирішення
спору не заперечував факту надання
зазначених послуг.

Також, діяльність національного
оператора, як розповсюджувача
друкованої продукції, підтверджується
укладанням договорів на
розповсюджування друкованої
продукції, а підприємства зв'язку
стають одним з суб'єктів діяльності
засобів масової інформації та на них
поширюється положення ст. 6 Закону
України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів".

Згідно пункту 10 Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 786 від 4 жовтня 1995 року, розмір річної
орендної плати за оренду нерухомого
майна бюджетними організаціями, які
утримуються за рахунок державного
бюджету, державними та комунальними
телерадіоорганізаціями, редакціями
державних і комунальних періодичних
видань та періодичних видань,
заснованих об'єднаннями громадян,
державними науково-дослідними
установами, навчальними закладами,
трудовими і журналістськими
колективами, підприємствами зв'язку, що
їх розповсюджують, а також інвалідами з
метою використання під гаражі для
спеціальних засобів пересування
становить 1 гривню.

При цьому, пунктом 3, (який діяв станом
до 10.04.2013 року тобто на момент укладання
договору) Постанови Кабінету Міністрів
України № 786 від 04.10.1995 року, Фонду
державного майна України надані
повноваження давати роз'яснення з
питань застосування методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду державного майна.

Так, згідно роз'яснень і рекомендацій
до Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна (в редакції постанови
КМУ від 19.01.2000 року № 75), затверджених
наказом Фонду державного майна України
№ 1765 від 22.08.2000 року, Фонд Державного
майна України рекомендував
орендодавцям державного майна у разі
використання орендарем нерухомого
майна об'єкта оренди за кількома
цільовими призначеннями для
визначення орендної плати можуть
застосовуватися такі підходи: 1)
зонування об'єкта оренди (визначення
площі для здійснення кожного з видів
діяльності орендаря) з подальшим
застосуванням для кожної зони
відповідних орендних ставок і
фіксуванням площ зон у договорі оренди;
2) при використанні однієї і тієї самої
площі для різних цілей може
враховуватися внесок кожного виду
діяльності у річну виручку від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) орендаря; 3 )при періодичному
(сезонному) використанні однієї і тієї
самої площі для різних видів
діяльності може враховуватися
структура напрямів використання майна
у часі.

Аналогічна позиція викладена в листі
Фонду державного майна України №10-16-12130
від 01.10.2002 року.

Таким чином, Фонд державного майна
України зазначив, що оскільки
відділення поштового зв'язку
здійснюють різноманітні послуги:
приймання, пересилка та видача
поштових відправлень, грошових
переказів, надання послуг міжнародної
прискореної пошти, електронної пошти і
т.п., для визначення орендної плати
застосовується такий підхід як
зонування (визначення площі для
кожного з видів з діяльності орендаря)
з подальшим застосуванням для кожної
зони відповідних орендних ставок.

Позивачем не надані колегії суддів
докази того, що при укладенні договору
він надавав відповідачу дані про
здійснення діяльності (розповсюдження
періодичних друкованих видань по
передоплаті) або наполягав на
встановленні орендної плати в розмірі 1
грн.

В судовому засіданні представник
позивача на запитання колегії суддів
пояснив, що такі дані відповідачу при
укладенні договорів не надавалися.

Враховуючи, що встановлення ціни
договору в розмірі 1 грн. залежить від
видів дільності позивача, про які
останній відповідача при укладанні
договору не повідомляв, колегія суддів
не вбачає підстав до задоволення
позовних вимог.

Так, відповідно до частини 1 статті 215
цього ж Кодексу підставою недійсності
правочину є недодержання в момент його
вчинення стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6
статті 203 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 статті 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
статтею 204 Цивільного кодексу України
встановлена презумпція правомірності
правочину (договору). Правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Це кореспондується із нормами статті 207
Господарського кодексу України.

Оскільки застосування приписів
частини 3 статті 6 Закону України "Про
державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист
журналістів" носить умовний характер і
залежить від виду діяльності орендаря,
колегія суддів не вбачає порушень
закону при укладанні оскарженого
договору оренди.

Посилання позивача на те, що рішенням
суду у іншій справі господарського
суду № 920/13/13 встановлений факт того, що
його діяльність підпадає під дію
Закону України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів", щодо
надання відповідної пільги по орендній
платі, - не суперечить вищевикладеному
і само по собі не може бути підставою
для задоволення позову.

Крім того, колегією суддів враховано й
те, що визнання договору неійснив
ьільки в частині розміру орендної
плати не відповідає закону. Так,
відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу
України недійсність окремої частини
правочину не має наслідком недійсності
інших частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Однак, приймаючи до уваги, що ціна
договору є суттєвою умовою, від якої
залежить укладання договору та
виконання правочину в цілому. Тому
визнання будь - якої з істотних умов
договору недійсною спричиняє його
недійсність в цілому.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
оренди вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх
істотних умов і підписання сторонами
тексту договору.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про
оренду держаного та комунального
майна" умова договору щодо орендної
плати та її індексації є істотною.

Відповідно до ч. 2. ст. 10 Закону України
"Про оренду держаного та комунального
майна" укладений сторонами договір
оренди в частині істотних умов повинен
відповідати типовому договору оренди
відповідного майна.

Виходячи з наведеного, тільки за
наявності в договорі оренди такої
істотної умови, як орендна плата,
договір оренди може вважатись
укладеним.

Аналогічної правової позиції
додержується ВГСУ в Роз'ясненнях від
25.05.2000 № 02-5/237 "Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна".

Вимоги про визнання договору в цілому
позивач не заявляє.

Отже, у разі визнання судом недійсною
частини договору щодо розміру та
порядку нарахування орендної плати,
визначеної у розділі II Зміни № 3 до
розрахунку орендної плати, якою
встановлено порядок сплати орендної
плати з січня 2012 року та враховуючи те,
що розділ І цього ж розрахунку діяв
тільки за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011
р., то у випадку задоволення позову
договір втратить юридичну силу
повністю.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до положень статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, котра з
сторін посилається на юридичні факти,
які обґрунтовують її вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов вірного висновку про те, що
позивач не довів невідповідність
договору нормам закону і його вимоги є
неправомірними, необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючи статтями
99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Суми на
рішення господарського суду Сумської
області від 13.05.2014 р. у справі № 920/2158/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 13.05.2014 р. у справі № 920/2158/13
залишити без змін.

Повний текст постанови суду складено
14.08.2014 р.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Гребенюк Н. В.