ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"11" серпня 2014 р. № 916/3138/14

Суддя Желєзна С.П., розглянувши
матеріали позовної заяви № 3201/14

за позовом підприємства з
іноземними інвестиціями „МІХАНІКИ
УКРАЇНА"

до компанія „SMICOMPLEX UK LTD"

про стягнення 161 866,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземними
інвестиціями „МІХАНІКИ УКРАЇНА"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до компанії
„SMICOMPLEX UK LTD" про стягнення
заборгованості в сумі 161 866,38 грн.,
обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги
фактом неналежного виконання
відповідачем прийнятих на себе
грошових зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 12.08.2013р., укладеного
між сторонами по справі, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 та зареєстровано в
реєстрі за № 3125, щодо здійснення
своєчасної та в повному обсязі оплати
вартості придбаного об'єкту нерухомого
майна.

Як вбачається із вказаної позовної
заяви та доданих до неї матеріалів,
місцезнаходженнями відповідача по
справі - компанії „SMICOMPLEX UK LTD", є : W1T 7PD,
Сполучене Королівство Великобританії
та Північної Ірландії, м. Лондон,
Тотенхам Корт Роад, 180 Квінс Хаус, 2-й
поверх, корпус 12. Тобто, відповідно до ч.
1 ст. 25, ст. 26 Закону України „Про
міжнародне приватне право" правовий
статус відповідача по справі
визначається правом місцезнаходження
даної особи, у зв'язку з чим, компанія
„SMICOMPLEX UK LTD" є іноземним суб'єктом
господарювання, а правовідносини із
відповідачем, відповідно, такими, що
ускладнені іноземним елементом.

Положеннями ст.ст. 123, 124 ГПК України
передбачено, що іноземні суб'єкти
господарювання мають такі самі
процесуальні права і обов'язки, що і
суб'єкти господарювання України, крім
винятків, встановлених законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Підсудність справ за
участю іноземних суб'єктів
господарювання визначається цим
Кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

В силу положень ч. 1 ст. 75 Закону України
„Про міжнародне приватне право"
підсудність судам України справ з
іноземним елементом визначається на
момент відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 76 Закону України „Про
міжнародне приватне право" суди можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у таких випадках: 1) якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків,
передбачених у статті 77 цього Закону; 2)
якщо на території України відповідач у
справі має місце проживання або
місцезнаходження, або рухоме чи
нерухоме майно, на яке можна накласти
стягнення, або знаходиться філія або
представництво іноземної юридичної
особи - відповідача; 3) у справах про
відшкодування шкоди, якщо її було
завдано на території України; 4) якщо у
справі про сплату аліментів або про
встановлення батьківства позивач має
місце проживання в Україні; 5) якщо у
справі про відшкодування шкоди позивач
- фізична особа має місце проживання в
Україні або юридична особа - відповідач
- місцезнаходження в Україні; 6) якщо у
справі про спадщину спадкодавець у
момент смерті був громадянином України
або мав в Україні останнє місце
проживання; 7) дія або подія, що стала
підставою для подання позову, мала
місце на території України; 8) якщо у
справі про визнання безвісно відсутнім
або оголошення померлим особа мала
останнє відоме місце проживання на
території України; 9) якщо справа
окремого провадження стосується
особистого статусу або дієздатності
громадянина України; 10) якщо справа
проти громадянина України, який за
кордоном діє як дипломатичний агент
або з інших підстав має імунітет від
місцевої юрисдикції, відповідно до
міжнародного договору не може бути
порушена за кордоном; 11) якщо у справі
про банкрутство боржник має місце
основних інтересів або основної
підприємницької діяльності на
території України; 12) в інших випадках,
визначених законом України та
міжнародним договором України.

При цьому, у відповідності до ст. 77
Закону України „Про міжнародне
приватне право" підсудність судам
України є виключною у таких справах з
іноземним елементом: 1) якщо нерухоме
майно, щодо якого виник спір,
знаходиться на території України; 2)
якщо у справі, яка стосується
правовідносин між дітьми та батьками,
обидві сторони мають місце проживання
в Україні; 3) якщо у справі про спадщину
спадкодавець - громадянин України і мав
в ній місце проживання; 4) якщо спір
пов'язаний з оформленням права
інтелектуальної власності, яке
потребує реєстрації чи видачі
свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо
спір пов'язаний з реєстрацією або
ліквідацією на території України
іноземних юридичних осіб, фізичних
осіб - підприємців; 6) якщо спір
стосується дійсності записів у
державному реєстрі, кадастрі України; 7)
якщо у справах про банкрутство боржник
був створений відповідно до
законодавства України; 8) якщо справа
стосується випуску або знищення цінних
паперів, оформлених в Україні; 9) справи,
що стосуються усиновлення, яке було
здійснено або здійснюється на
території України; 10) в інших випадках,
визначених законами України.

У п. 1 роз'яснення президії Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики розгляду справ
за участю іноземних підприємств і
організацій" від 31.05.2002 р. N 04-5/608 (з
наступними змінами та доповненнями)
наголошено наступне. Правовідносини,
пов'язані з усіма видами
зовнішньоекономічної діяльності в
Україні, регулюються положеннями
Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність", а
питання, що виникають у сфері
приватноправових відносин з іноземним
елементом (хоча б один учасник
правовідносин є іноземцем, особою без
громадянства або іноземною особою;
об'єкт правовідносин знаходиться на
території іноземної держави; юридичний
факт, який впливає на виникнення, зміну
або припинення правовідносин, мав чи
має місце на території іноземної
держави), у тому числі й питання
підсудності судам України справ з
іноземним елементом, вирішуються
згідно із Законом України "Про
міжнародне приватне право". Закон
України "Про міжнародне приватне право"
(пункт 1 частини 1 статті 1) визначає
приватноправові відносини як
відносини, які ґрунтуються на засадах
юридичної рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності,
суб'єктами яких є фізичні та юридичні
особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" спори,
що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності,
іноземними суб'єктами господарської
діяльності у процесі такої діяльності
можуть розглядатися судами України, а
також за згодою сторін спору
Міжнародним комерційним арбітражним
судом та Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
та іншими органами вирішення спору,
якщо це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними
договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про
міжнародне приватне право" суди можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом, зокрема у випадку, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків
виключної підсудності у справах з
іноземним елементом, передбачених у
статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили
своєю угодою підсудність справи з
іноземним елементом судам України,
крім випадків виключної підсудності
(пункт 1 частини 1 статті 76 Закону
України "Про міжнародне приватне
право") спір підлягає вирішенню в
господарських судах України з
урахуванням вимог розділу III ГПК.

У розгляді справ у спорах за участю
іноземних підприємств і організацій
господарським судам України слід
виходити із встановленої частиною
третьою статті 4 ГПК України
пріоритетності застосування правил
міжнародних договорів України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, щодо правил,
передбачених законодавством України.

За змістом статей 4 1, 12 - 17, 123 ГПК України
для іноземних суб'єктів господарської
діяльності передбачено національний
режим судового процесу для розгляду
справ, підвідомчих господарським
судам. Місцеві господарські суди
вправі вирішувати спори і у тих
випадках, коли міжнародним договором
передбачено можливість укладення
письмової пророгаційної угоди між
суб'єктом зовнішньоекономічної
діяльності України та іноземним
суб'єктом господарської діяльності
(угода про договірну підсудність).

Обираючи як орган вирішення спорів
місцевий господарський суд України,
сторони пророгаційної угоди повинні
дотримуватись вимог міжнародного
договору та статті 16 ГПК щодо виключної
компетенції господарських судів
України. Отже, у разі непідвідомчості
справи у спорі за участю іноземного
підприємства чи організації
господарський суд має відмовити у
прийнятті позовної заяви на підставі
пункту 1 частини першої статті 62 ГПК. З
цієї ж підстави господарський суд
повинен відмовити у прийнятті позовної
заяви, якщо у пророгаційній угоді
сторонами неправильно викладено назву
суду або зазначено суд, існування якого
не передбачено Законом України "Про
судоустрій і статус суддів".

Таким чином, компетенція господарських
судів щодо розгляду справ за участю
іноземних підприємств і організацій
має юридичну силу у прямо передбачених
законом, перелік яких наведений у ст.ст.
76, 77 Закону України „Про міжнародне
приватне право", а також може бути
передбачений окремим міжнародним
договором.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви, даний спір виник у зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
власних зобов'язань за укладеним між
сторонами договором купівлі-продажу
об'єкту нерухомого майна та
направлений на отримання задоволення
майнових вимог позивача в натурі
шляхом присудження до стягнення із
компанії „SMICOMPLEX UK LTD" заборгованості за
придбаний об'єкт нерухомості.
Вирішення такої категорії спорів, за
відсутності в угоді, на підставі якої
виникли спірні правовідносини,
застереження про вирішення спорів за
участю іноземного елементу
господарськими судами України, не
належить до компетенції господарських
судів України.

Проаналізувавши зміст договору
купівлі-продажу від 12.08.2013р., укладеного
між сторонами по справі, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 та зареєстровано в
реєстрі за № 3125, господарський суд
зазначає, що положеннями даної угоди не
передбачено вирішення спорів, які
виникають із цього правочину,
господарськими судами України, у
зв'язку з чим, спір за заявленими
підприємством з іноземними
інвестиціями „МІХАНІКИ УКРАЇНА"
вимогами непідвідомчий господарським
судам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України
суддя відмовляє у прийнятті позовної
заяви, якщо заява не підлягає розгляду
в господарських судах України.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги
підприємства з іноземними
інвестиціями „МІХАНІКИ УКРАЇНА"
базуються на правовідносинах із
іноземним елементом - компанією „SMICOMPLEX
UK LTD", і відповідно до положень ст.ст. 123,
124 ГПК України, ст.ст. 76, 77 Закону України
„Про міжнародне приватне право"
компетенція господарських судів
України не поширюється на вирішення
даного спору виходячи з
предметно-підставної характеристики
позову, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК
України господарський суд відмовляє
підприємству з іноземними
інвестиціями „МІХАНІКИ УКРАЇНА" до
компанії „SMICOMPLEX UK LTD" про стягнення
заборгованості в сумі 161 866,38 грн.

При цьому, сума судового збору в
розмірі 3 237,33 грн., сплачена до
державного бюджету України згідно з
платіжним дорученням № 172 від 05.08.2014р.,
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011р.
№ 3674-VI (з наступними змінами та
доповненнями) підлягає поверненню у
повному обсязі підприємству з
іноземними інвестиціями „МІХАНІКИ
УКРАЇНА" у зв'язку із відмовою у
прийнятті його позовної заяви (вх. №
3201/14 від 06.08.2014р.).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України,
п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий
збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними
змінами та доповненнями), суд, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви
відмовити.

2. Повернути з державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області
/місцезнаходження: м. Одеса, вул. Садова,
1а, / на користь
підприємству з іноземними
інвестиціями „МІХАНІКИ УКРАЇНА" /65007, м.
Одеса, Грецька площа, 3 / 4, оф. 35, р/р
2665 в ПАТ „ПУМБ", МФО 334851/,
сплачений згідно з платіжним
дорученням № 172 від 05.08.2014р.

Позовні матеріали разом із конвертом
повернути позивачу на 17 аркушах.

Відповідно до ч. 4 ст. 62, ст. 106, 111-13 ГПК
України ухвалу про відмову у прийнятті
позовної заяви може бути оскаржено в
апеляційному та касаційному порядку.

Суддя
С.П.
Желєзна