ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" серпня 2014 р.Справа № 924/764/14
Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" м.
Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства
"Домобудівний комбінат" м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за період
з 01.11.2013р. по 01.05.14р. в сумі 5000,00 грн.

Представники сторін:

позивача: Прокопова Т.В. довіреність
№13/02 від 03.01.14р.

відповідача: Григоровська Л.В.
довіреність №126 від 27.06.14р.

Повне рішення складено 11.08.2014р.

Суть спору: позивач - ПАТ
"Хмельницьктеплокомуненерго" м.
Хмельницький звернувся з позовом до
господарського суду Хмельницької
області про стягнення заборгованості
за 01.11.2013р. по 01.05.14р. в сумі 10412,71 грн.,
нарахувань за встановленим індексом
інфляції в сумі 251,28 грн., 3% річних в сумі
60,86 грн. та пеню в сумі 287,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору №1972/550 від
19 червня 2008 року, укладеного між
сторонами, щодо оплати за спожиту
теплову енергію. Так, щомісячно
відповідачу виставлялись до оплати
рахунки за спожиту теплову енергію
згідно затверджених тарифів. Однак
оплату за спожиту теплову енергію
відповідач здійснює несвоєчасно та не
в повному обсязі, чим порушує вимоги
чинного законодавства та умови
укладеного договору.

Таким чином, станом на 01.05.2014 року
заборгованість відповідача за спожиту
теплову енергію за період з 01.11.2013 р. по
01.05.2014 р. становить 10412,71 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

Також відповідачу за весь період
прострочення виконання грошового
зобов'язання нараховано згідно
встановленого індексу інфляції 251,28
грн., 3% річних в сумі 60,86 грн. та пеню в
сумі 287,52 грн.

Отже, загальна сума боргу становить
11012,37 грн.

Представник позивача в судове
засідання з'явився та надав заяву про
зменшення позовних вимог, згідно якої
просить суд припинити провадження у
справі в частині стягнення основної
суми боргу, а у позовних вимогах щодо
стягнення 251,28 грн. - індексу інфляцій,
60,68 грн. - 3% річних та 287,52 грн. - пені
просить суд прийняти відмову від
позову, згідно п. 4 ст. 80 ГПК України.

Зокрема позивач зазначає, що
відповідачем 30.05.2014р. сплачено борг в
сумі 12315,96 грн. (яка зарахована в сумі
5996,87 грн. за послуги надані з 01.11.2013р. по
01.04.2014р., інша сума - 6319,09 грн. зарахована
за борг, який виник в період до 01.11.2013р.),
17.06.2014р. - в сумі 4415,84 грн.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився проти позову
заперечує, пояснюючи тим, що сума боргу
сплачена у повному об'ємі.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 11.08.2014р.
припинено провадження у справі в
частині стягнення 251,28 грн. - індексу
інфляцій, 60,68 грн. - 3% річних та 287,52 грн. -
пені, на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 11.08.2014р.
припинено провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 5412,72 грн.

Розглянувши матеріали справи судом
встановлено таке.

Згідно з свідоцтвом про державну
реєстрацію серії А01269394 Відкрите
акціонерне товариство "Домобудівний
комбінат" зареєстроване за адресою: м.
Хмельницький, вул. Курчатова, 118, код
01269394.

Згідно з Витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №407034 від 06.11.2012 р. КП
МКП "Хмельницьктеплокомуненерго"
зареєстровано як юридична особа за
адресою: м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5, код 03356571.

02.07.2008р. ВАТ "Домобудівний комбінат"
подало директору МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" заяву, у
якій просило зареєструвати абонентом
на послуги з теплопостачання будівлі
по вул. Володимирська, 109, опалювальна
площа складає 140 кв. метрів.

19.06.2008р. між міським комунальним
підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(Енергопостачальна організація) та ВАТ
"Домобудівний комбінат" (Споживач) був
укладений Договір на постачання
теплової енергії №1972/550. Відповідно до
п. 1.1 договору Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати Споживачеві теплову енергію
в потрібних йому обсягах, а Споживач
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами в терміни, передбачені цим
договором.

Кількість і обсяги теплової енергії
визначаються в Додатку №1 до договору,
який є невід'ємною частиною договору і
поновлюється в залежності від зміни
характеристики тепловикористовуючого
об'єкта, виробничої діяльності
споживача тощо (п. 2.1. договору).

Споживач теплової енергії
зобов'язується: виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором (п. 3.2.2. договору).

Енергопостачальна організація
зобов'язується забезпечувати
постачання теплової енергії Споживачу
в обсягах згідно з договором.
Повідомляти Споживача письмово або в
засобах масової інформації про зміну
тарифів (п. 4.2.1., п. 4.2.2 договору).

Розрахунок за теплову енергію, що
споживається, проводиться у грошовій
формі відповідно до встановлених
тарифів. Розрахунковим періодом є
календарний місяць. Оплата
використаної теплової енергії
здійснюється споживачем наступним
чином: попередня оплата в розмірі 50%
розрахункової місячної норми теплової
енергії до 15 числа поточного
(розрахункового) місяця; остаточні
розрахунки проводяться до 10 числа
місяця, наступного за розрахунковим (п.,
п. 6.1, 6.2, 6.3 договору).

За несвоєчасне виконання розрахунків
за теплову енергію нараховується пеня
в розмірі 0,5% належної до сплати суми за
кожен день прострочення (п. 7.2.3
договору).

Договір набуває чинності з 19.06.2008р. та
діє до 19.06.2009р. Договір припиняє свою
дію у випадку закінчення строку, на
який він був укладений Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (розділ 10 договору).

Договір підписано представниками та
скріплено печатками сторін.

Будь-яких заяв від сторін щодо
розірвання або необхідності перегляду
його умов від сторін не надходило.

Додатком №1 до договору сторонами
погоджено, що об'єкт розташований по
вул. Володимирській, 109 (будівля),
кількість -140 м2 , теплоенергія по
лічильнику.

З 01.10.2011 р. згідно постанови
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України №103
від 30.09.2011 р. визначено вартість одної
Гкал для другої групи споживачів (для
"інших споживачів") - 705,76 грн.

З 01.01.2014р. згідно Постанови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг №477 від 31.12.2013р. "Про
встановлення тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування, постачання для потреб
бюджетних установ та інших споживачів
(крім населення) МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго"
визначено вартість 1 Гкал. другої групи
споживачів (для "інших споживачів") в
сумі 665,88 грн. (без ПДВ), 799,06 грн. з ПДВ.

З 01.04.2014р. згідно Постанови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг №243 від 31.03.2014р. "Про
встановлення тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування, постачання для потреб
бюджетних установ та інших споживачів
(крім населення) МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго"
визначено вартість 1 Гкал. другої групи
споживачів (для "інших споживачів") в
сумі 805,17 грн. (без ПДВ), 966,20 грн. з ПДВ.

Щомісячно відповідачу виставлялись до
оплати рахунки за спожиту теплову
енергію з листопада 2013р. по травень 2014р.
згідно затверджених тарифів на
загальну суму 10412,71 грн. Зокрема,
рахунки №550 від 16.04.14 р. на суму 758,26 грн.,
від 19.03.14 р. на суму 1664,62 грн., від 14.02.14 р.
на суму 2383,25 грн., від 20.01.13 р. на суму 2236,26
грн., від 19.12.13 р. на суму 2138,76 грн., від
18.11.13 р. на суму 1231,56 грн.

Відповідач свої зобов'язання згідно
договору належним чином не виконав,
зокрема не здійснив оплату наданих
послуг своєчасно та в повному обсязі.
Відповідачем даного факту не
спростовано.

За таких обставин, позивач звернувся з
позовом, до суду про примусове
стягнення з відповідача 5000 грн.
основного боргу.

Досліджуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, суд бере до
уваги таке:

Підстава позову - це фактичні обставини
на яких ґрунтується вимога позивача.

Зі змісту позовної заяви та доданих до
неї доказів вбачається, що підставою
для стягнення заборгованості позивач
зазначає неналежне виконання
відповідачем обов'язку щодо сплати
боргу за спожиту теплову енергію
згідно договору від 19.06.2008 р. №1972/550 в
період з 01.11.2013 р. по 01.05.2014 р.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу
України закріплено принцип свободи
договору, який передбачає, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як зазначено в ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ст. 173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі,
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінського
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі, кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено приписами ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України
"Про теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Судом враховується, що згідно з п. п. 1, 2
ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

У разі зникнення потреби в отриманні
послуги або відмови споживача від
користування послугою
виконавця/виробника споживач має право
розірвати договір у порядку,
встановленому законом (ч.6 ст. 26 даного
Закону).

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Договір поставки може бути укладений
на один рік, на строк більше одного року
(довгостроковий договір) або на інший
строк, визначений угодою сторін (ч.1 ст.
267 ГК України).

Проаналізувавши наданий в матеріали
справи договір про надання послуг з
теплопостачання від 19.06.2008р., суд
приходить до висновку, що він має
ознаки договору постачання
енергетичними ресурсами.

Позивач під час розгляду справи надав
суду довідку про оплату за надані
послуги, з якої вбачається, що борг в
сумі 5000,00 грн. був сплачений
відповідачем 30.05.2014р., тобто до
звернення з позовом в суд. Вказаний
факт не заперечив як представник
позивача так і представник відповідача
в судовому засіданні, посилаючись при
цьому на банківську виписку від 30.05.2014
р.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. Припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне
за собою відмову в позові, а не
припинення провадження у справі.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищенаведене в задоволені
позову щодо стягнення основного боргу
в сумі 5000,00 грн. належить відмовити,
оскільки спір в цій частині був
відсутній до порушення провадження у
справі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача, у зв'язку із відмовою в
позові.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 11.08.2014 р.

Суддя
С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 -
позивачу, (м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5), 3 - відповідачу, (м.
Хмельницький, вул. Володимирська, буд.
109).