ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 5021/765/12

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Івакіна В.О., судді Бондаренко
В.П., Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача - Пейкова І.О. (дов. №2301-27/26 від
01.07.2014 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№1925С/1-8)
на рішення господарського суду
Сумської області від 18 березня 2014 року
у справі

за позовом Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради, м. Суми

до Сумської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта", м. Суми

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради,
звернувся до господарського суду
Сумської області з позовом, в якому
після остаточних уточнень просив суд
стягнути з відповідача заборгованість
по орендній платі за договорами оренди
№ФМ-348 від 30.01.1998 р., №ФМ-337 від 30.01.1998 р.,
№ФМ-321 від 30.01.1998 р. у розмірі 310571,68 грн.,
з яких 293672,97 грн. - заборгованість по
орендній платі, 16898,71 грн. - пеня.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 18.03.2014 р. у справі №5021/765/12
(суддя Зражевський Ю.О.) в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права.
Просить рішення господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити; судові
витрати покласти на відповідача.

Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта" у
відзиві проти задоволення апеляційної
скарги заперечує, вважає рішення
господарського суду законним та
обґрунтованим, прийнятим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема зазначає, що позовні
вимоги ґрунтуються на неукладених
правочинах. Просить частково змінити
підстави відмови в задоволенні позову,
врахувавши доводи відповідача, оцінити
надані докази та в силу ст. 83 ГПК
України визнати недійсними правочини,
пов'язані з предметом спору у зв'язку з:
визначенням в них розміру орендної
плати, що суперечить законодавчо
визначеному; укладанням правочинів
суб'єктом, що не мав правомочностей
власника (відсутність належних та
допустимих доказів про наявність у
позивача права власності до 2012 року).
Крім того, просить в задоволенні
апеляційної скарги відмовити повністю.

11.08.2014 р. від Сумської дирекції УДППЗ
"Укрпошта" надійшло клопотання про
відкладення розгляду скарги (вх. №6472), в
зв'язку з тим, що її представник не може
бути присутнім у судовому засіданні. До
клопотання відвідачем надані копії
ухвал Вищого господарського суду
України від 29.07.2014 р. та 30.07.2014 р. про
призначення розгляду касаційних скарг
на 12.08.2014 р., накази Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" №385 від 07.08.2014 р. та №1623
від 23.07.2014 р. При цьому належних доказів
в підтвердження неможливості
забезпечити явку в судове засідання
свого представника з поважних причин, а
також неможливості направити іншого
представника для участі в судовому
засіданні відповідач не надав.

Колегія суддів, розглянувши вказане
клопотання зазначає, що причини, на які
посилається відповідач в
обґрунтування клопотання не можуть
вважатись поважними, крім того
заявником не надано належних доказів в
підтвердження неможливості направити
іншого представника для участі в
судовому засіданні.

Враховуючи наведене, клопотання
Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" про
відкладення розгляду скарги не
підлягає задоволенню як безпідставне
та необґрунтоване.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в
судове засідання представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи, тому справа розглядається
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, вислухавши у
судовому засіданні пояснення
уповноваженого представника позивача,
перевіривши повноту встановлення
місцевим господарським судом обставин,
що мають значення для справи,
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог господарський суд Сумської
області дійшов до висновку про
відсутність підстав для позову та
підстав для нарахування і сплати
відповідачем орендної плати, в зв'язку
з нікчемністю змін до договорів оренди.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.01.1998 р. між Управлінням майна
комунальної власності Сумської
міської ради (орендодавець) та Сумським
поштамтом (правонаступником якого є -
Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта")
укладено договір №ФМ-348, згідно п. п. 1, 2
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв на умовах, визначених
договором, в оренду нежитлові
приміщення за адресою: м. Суми, вул.
Халтуріна, 6, загальною площею 89,8 кв. м
для розміщення 22-го відділення зв'язку
(т. 1 а. с. 14-15).

Протягом дії договору №ФМ-348 сторонами
укладались наступні зміни, якими
договір та додаток №3 до нього
викладались в новій редакції: №2 від
08.04.2008 р., №2 від 31.12.2009 р., №3 від 08.08.2011 р.
(т. 1 а. с. 16-18, 19, 20)

30.01.1998 р. між Управлінням майна
комунальної власності Сумської
міської ради (орендодавець) та Сумським
поштамтом (правонаступником якого є -
Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта")
укладено договір №ФМ-337, згідно п. п. 1, 2
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв на умовах, визначених
договором, в оренду нежитлові
приміщення за адресою: м. Суми, вул. 4-а
Продолна, 76, загальною площею 90,1 кв. м
для розміщення 13-го відділення зв'язку
(т. 1 а. с. 21-22).

Протягом дії договору №ФМ-337 сторонами
укладались наступні зміни, якими
договір та додаток №3 до нього
викладались в новій редакції: №1 від
28.08.2000 р., зміна до розрахунку орендної
плати від 28.08.2000 р., №2 від 08.08.2008 р., №2
від 31.12.2009 р.,№3 від 01.04.2011 р. (т. 1 а. с. 23-24,
25, 26-28, 29, 30).

30.01.1998 р. між Управлінням майна
комунальної власності Сумської
міської ради (орендодавець) та Сумським
поштамтом (правонаступником якого є
Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта")
укладено договір №ФМ-321, згідно п. п. 1, 2
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв на умовах, визначених
договором, в оренду нежитлові
приміщення за адресою: м. Суми, вул.
Некрасова, 2, загальною площею 43,6 кв. м
для розміщення 16-го відділення зв'язку
(т. 1 а. с. 31-32).

Строк дії договорів встановлений до
30.01.2018 р. (п. 8.1. договорів).

Протягом дії договору №ФМ-321 сторонами
укладались зміни, якими договір та
додаток №3 до нього викладались в новій
редакції: №1 від 28.08.2000 р., №2 від 08.08.2008
р., зміна до розрахунку орендної плати
від 31.12.2009 р., №4 від 01.04.2011 р. (т. 1 а. с. 33-34,
35-37, 38, 39).

В порушення умов зазначених договорів
орендар зобов'язання зі сплати
орендної плати не виконав, в зв'язку з
чим у останнього перед позивачем
виникла заборгованість , яка не була
погашена.

Вказані обставини стали підставою для
звернення Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради до господарського суду з
позовом про стягнення з відповідача за
договорами оренди №ФМ-348 від 30.01.1998 р.,
№ФМ-337 від 30.01.1998 р., №ФМ-321 від 30.01.1998 р.
310571,68 грн., з яких 293672,97 грн. -
заборгованість по орендній платі, 16898,71
грн. - пеня.

Колегія суддів не погоджується з
висновком господарського суду про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог з огляду на таке.

У відповідності до п. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
закріплено, що відповідно до статті 6
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628
Цивільного кодексу України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 638 Цивільного кодексу України,
яка кореспондується із нормами статті
180 Господарського кодексу України
унормовано, що договір вважається
укладеним, якщо між сторонами
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов (предмету, визначених
законом необхідних умов для договорів
даного виду та визначених за заявою
сторін умов).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно з вимогами ст. 209 Цивільного
кодексу України правочин, який
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

У відповідності до вимог ст. 654
Цивільного кодексу України, зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається.

Спірні договори оренди укладені в 1998
році, отже, на час їх укладення підлягає
застосуванню норми Цивільного кодексу
України 1963 року, в редакції від 03.12.1996 р.
та Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" в
редакції від 23.12.1997 р.

Так, згідно до ч. 2 ст. 257 Цивільного
кодексу України 1963 року, договір найму
майна державних, кооперативних та
інших громадських організацій повинен
бути укладений у письмовій формі, за
винятком випадків, передбачених
окремими правилами.

Згідно до ч. 1. ст. 12 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", договір оренди вважається
укладеним з моменту досягнення
домовленості з усіх істотних умов і
підписання сторонами тексту договору.

Приписами вищевказаного закону не
передбачено обов'язкового
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації договорів оренди.

Таким чином, спірні договори оренди
укладено в простій письмовій формі без
нотаріального посвідчення, у
відповідності нормам діючого на той
час законодавства.

При укладанні спірних договорів
сторони дійшли згоди з усіх істотних
умов, договори підписані за вільним
волевиявленням, при наявності у сторін
повного обсягу цивільної право- та
дієздатності. Докази на підтвердження
обставин недійсності правочинів,
зокрема: невідповідності змісту
правочину вимогам Цивільного кодексу
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; відсутності
право- та дієздатності сторін
правочину; відсутності свободи
волевиявлення учасників правочину та
невідповідності волевиявлення їх
внутрішній волі; не спрямованості
правочину на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним - відсутні.

При цьому, якщо договір оренди
державного чи комунального майна
строком більш ніж три роки нотаріально
не посвідчений та відсутня його
державна реєстрація, але виконується
сторонами протягом певного строку
(майно було передано за актом
приймання-передачі, частково
сплачується оренда плата, провадиться
поточний ремонт приміщень тощо), то він
не може вважатися неукладеним,
оскільки відповідно до положень ч. 8 ст.
181 Господарського кодексу України
договір вважається неукладеним (таким,
що не відбувся) лише у разі, якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
06.11.2009 р. за № 9 відповідно до частини
першої статті 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, що встановлені
статтею 203 Цивільного кодексу України,
саме на момент вчинення правочину.

Колегія суддів зазначає, що при
розгляді справи №5021/1287/12 за позовом
УДППЗ "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції УДППЗ "Укрпошта" до
Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради про
визнання розділів 2 змін до договорів
№ФМ-348, №ФМ-337 та №ФМ-321недійсними
господарські суди всіх інстанцій,
дійшли висновку що вказані правочини
не суперечать нормам чинного
законодавства, які передбачають такі
наслідки як визнання договору
недійсним у випадку невідповідності чи
суперечності положенням ст.ст. 203, 215
Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
унормовано: обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

У відповідності до ст. 654 Цивільного
кодексу України, в редакції, що діяла на
час укладення змін до договорів №ФМ-348,
№ФМ-337 та №ФМ-321, зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового оборогу.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
06.11.2009 р. за № 9 відповідно до частини
першої статті 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, що встановлені
статтею 203 Цивільного кодексу України,
саме на момент вчинення правочину.

З матеріалів справи вбачається, що
зміни до договорів №ФМ-348, №ФМ-337 та
№ФМ-321 були укладені у відповідності до
вимог чинного законодавства, що
підтверджено судовими рішенням всіх
інстанції по справі №5021/1287/12.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
безпідставно дійшов висновку щодо
нікчемності змін до договорів оренди
через відсутність їх нотаріального
посвідчення.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 4 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який нараховувалась
пеня.

Колегія суддів, беручи до уваги
дійсність правочинів, які є підставою
для нарахування орендної плати і пені,
відсутність доказів погашення
відповідачем заборгованості зі сплати
орендної плати, відповідність розміру
пені вимогам Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", а
також те, що розрахунки пені є вірними,
не суперечать вимогам чинного
законодавства та умовам договору,
вважає позовні вимоги про стягнення
293672,97 грн. заборгованості по орендній
платі та 16898,71 грн. пені обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів
зазначає, що господарський суд першої
інстанції дійшов безпідставного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду, вважає, що рішення
господарського суду Сумської області
від 18.03.2014 р. у справі №5021/765/12 прийняте
при неповному з'ясуванні всіх обставин
справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга позивача
задоволенню.

Керуючись статтями 22, 49, 84, 99, 101, 102, п. 2
статті 103, п. п. 1, 3, 4 ч.1 статті 104, статтею
105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача
задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської
області від 18.03.2014 р. у справі №5021/765/12
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити.

Стягнути з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
(40003, м. Суми, пл. Привокзальна, 5, код
22981300) на користь Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради (отримувач платежу: УК у м.
Сумах /м. Суми/ 22080401, , р/р
0002, банк: ГУ ДКСУ у Сумській
області, МФО: 837013, код бюджетної
класифікації доходів бюджету: 22080401
"Плата за оренду майнових комплексів та
іншого майна, що знаходиться у
комунальній власності територіальної
громади міста Суми") 293672,97 грн.
заборгованості по орендній платі, 16898,71
грн. пені.

Стягнути з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
(40003, м. Суми, пл. Привокзальна, 5, код
22981300) на користь Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради (отримувач платежу:
Управління майна комунальної
власності СМР, , р/р
2186, банк: ГУ ДКСУ у Сумській
області, МФО: 837013, призначення платежу:
КФКВ 250404, КЕКВ 0) витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1756,00 грн. за
подання позову та 3106,00 грн. за подання
апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської
області видати накази.

Повна постанова складена 18.08.2014 р.

Головуючий суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Тихий П.В.