ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.08.14р. Справа № 904/4304/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Волошинові Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Житлово-будівельного кооперативу
"АВТОМОБІЛІСТ-2", м. Кривий Ріг

про стягнення 83 520,07 грн.

Представники:

Прокурор: Масенко А.О., посв. № 024234 від
24.01.14р.

Від позивача - 1:не з`явився;

Від позивача - 2: Нофенко Л.В., дов. №110/01
від 13.01.2014р

Від відповідача: Німець Ю.С., дов.№ б/н
від 04.08.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Довгинцівського
району м. Кривого Рогу звернувся в
інтересах держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
м. Київ в особі Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" м. Кривий
Ріг до Житлово-будівельного
кооперативу "Автомобіліст-2" м. Кривий
Ріг з позовом про стягнення
заборгованості в розмірі 72192грн.88коп.,
інфляційних витрат 3037грн.55коп., 3%
річних в розмірі 527грн.20коп., пені в
розмірі 2708грн.98коп., 7% штрафу в розмірі
5053грн.46коп.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор та позивачі посилаються на
неналежне виконання відповідачем
обов'язків за договором
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді №548 від 07.10.2013р.; акти
прийому-передачі послуг (надання
послуг) №20 від 31.10.2013р., №454 від 30.11.2013р.,
№456 від 30.11.2013р., №1199 від 31.12.2013р., №1200
від 31.12.2013р., №110 від 31.01.2014р., №112 від
31.01.2014р., №1352 від 28.02.2014р., №1353 від
28.02.2014р., №2666 від 31.03.2014р., №2663 від
31.03.2014р.; положення Цивільного кодексу
України.

Прокурор та позивачі зазначають, що за
період з 01.10.2013р. по 31.03.2014р. відповідачу
було поставлено теплову енергію на
загальну суму 72192грн.88коп. Відповідачем
не було сплачено вартість спожитої
теплової енергії в повному обсязі,
внаслідок чого виникла заборгованість
у згаданому розмірі з 01.10.2013р. по 31.03.2014р.

На підставі положень пункту 7.2.7
договору купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді №548 від 07.10.2013р.
було нараховано та заявлено до
стягнення суми пені в розмірі
2708грн.98коп. та 7% штрафу в розмірі
5053грн.46коп. за період з 21.11.2013р. по
22.05.2014р.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу
України також нараховані суми
інфляційних витрат 3037грн.55коп., 3%
річних в розмірі 527грн.20коп.

Ухвалою господарського суду
дніпропетровської області від 19.06.2014р.
було порушено провадження у справі та
призначене судове засідання.

В судовому засіданні від 15.07.2014р.
представник позивача 2 підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив,
в якому визнав позовні вимоги в повному
обсязі, а також заявив клопотання про
зменшення штрафних санкцій на 50% через
статус неприбуткової організації.
Судом досліджено повноваження особи,
що підписала відзив та з'ясовано, що
визнання вимог не суперечить чинному
законодавству та не порушує права.

В судове засідання від 05.08.2014р.
представником відповідача на
підтвердження обставин, щодо наявності
підстав для зменшення розміру штрафних
санкцій, надано документи.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача 1, відповідача та прокурора,
господарський суд встановив наступне.

Державним підприємством "Криворізька
теплоцентраль" (далі - теплопостачальна
організація, продавець) та
Житлово-будівельним кооперативом
"Автомобіліст-2" (далі - споживач,
покупець) був підписаний договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді №548 від 07.10.2013р., згідно з
яким, теплопостачальна організація
бере на себе зобов'язання постачати
споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язується оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в строки,
передбачені цим договором.

Вказаний договір підписаний
повноваженими представниками сторін
без зауважень та заперечень, доказів
визнання його недійсним суду не надано.

В розділі 2 цього договору сторони
визначили, що теплова енергія
постачається в обсягах згідно з
додатком 1 до цього договору в гарячій
воді на такі потреби: опалення та
вентиляцію - в період опалювального
сезону, гаряче водопостачання -
протягом року. Вказаний додаток був
долучений до матеріалів справи разом з
договором.

Як вбачається з дислокації об'єктів до
договору купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді №548 від 07.10.2013р.,
підписаної відповідачем теплова
енергія поставлялась до житлового
будинку, розташованого по вул.
Незалежності України, 4.

Рішенням Виконавчого комітету
Криворізької міської ради №301 від
11.09.2013р. було встановлено розпочати
опалювальний сезон 2013р.-2014р. у разі
стійкого зниження температури
(тривання протягом 3 діб
середньодобової температури повітря
не вище +8С та забезпечити подачу
теплоносія на житлові будинки та іншим
споживачам теплової енергії не пізніше
07.10.2013р.

Наказом Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" №152 від
25.03.2014р. було визначено припинити
опалювальний сезон 2013-2014років з 25.03.2014р.

Згідно з матеріалами справи та
положеннями розділу 5 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді №548 від
07.10.2013р., облік споживання теплової
енергії проводиться окремо на опалення
та гаряче водопостачання. Облік обсягу
споживання теплової енергії на
опалення проводиться за комерційним
приладом обліку встановленим на межі
балансової належності теплових мереж
теплопостачальної організації та
споживача. Кількість теплової енергії
на опалення, спожитої у звітному
місяці, підтверджується двосторонніми
актами.

Згідно з приписами пункту 5.8 договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді №548 від 07.10.2013р. у разі
відсутності, пошкодження та/або
неправильної роботи приладів
комерційного обліку оплата
здійснюється відповідно до визначених
у договорі навантажень з опалення та
гарячого водопостачання з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури повітря та кількості годин
роботи тепловикористального
обладнання в розрахунковому періоді.

Нарахування теплової енергії на гаряче
водопостачання включає - нарахування
за спожиту холодну воду для підігріву
(за нормою м3/чол., за встановленими
засобами обліку м3/кв.); витрати
теплової енергії на підігрів (за нормою
Гкал/чол., за встановленими засобами
обліку Гкал/м3)

Нарахування здійснювалось на кожне
помешкання з урахуванням встановлених
засобів обліку. Якщо в квартирі
відсутні засоби обліку на гаряче
водопостачання, нарахування теплової
енергії на гаряче водопостачання
проводилось залежно від кількості
прописаних осіб, норми водоспоживання
на одного мешканця та витрат теплової
енергії на підігрів холодної води на
одного мешканця).

Позивачем належним чином виконані
обов'язки за договором. До позову
долучені акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №20 від 31.10.2013р., №454 від
30.11.2013р., №456 від 30.11.2013р., №1199 від
31.12.2013р., №1200 від 31.12.2013р., №110 від
31.01.2014р., №112 від 31.01.2014р., №1352 від
28.02.2014р., №1353 від 28.02.2014р., №2666 від
31.03.2014р., №2663 від 31.03.2014р., підписані
представниками сторін без зауважень та
заперечень. Вказані акти містять
інформацію про обсяги спожитої
теплової енергії протягом
розрахункового періоду та її вартість.

В розділі 6 договору купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді №548 від
07.10.2013р. сторони узгодили, що оплата за
теплову енергію здійснюється
споживачем виключно грошовими коштами
відповідно до встановлених тарифів
шляхом 30% попередньої оплати вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії за 5 днів до початку здійснення
споживання. Решта вартості планових
обсягів споживання теплової енергії
сплачується споживачем протягом м'ясця
споживання теплової енергії.
Остаточний розрахунок за фактичну
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20 числа місяця, наступного за
місяцем споживання теплової енергії.

Докази належного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав
для ухилення від виконання обов'язку
виконати зобов'язання з оплати суми
боргу в розмірі 72192грн.88коп. за період з
жовтня 2013р. по березень 2014р. включно

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 72192грн.88коп., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в
повному обсязі.

Крім того, на підставі положень 7.2.7
договору купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді №548 від 07.10.2013р.
було нараховано та заявлено до
стягнення суми пені в пені в розмірі
2708грн.98коп., 7% штрафу в розмірі
5053грн.46коп.

Перевіривши розрахунки, надані
позивачем, суд дійшов висновку, що вони
відповідають вимогам чинного
законодавства, зокрема, положенням
пункту 6 статті 232 Господарського
кодексу України.

Відповідачем було заявлено клопотання
про зменшення розміру штрафних санкцій
(пені та штрафу) на 50% у зв'язку з
неприбутковістю юридичної особи.

За приписами пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України суд при винесенні рішення має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін. У тому числі, і те, що
відповідач не являється організацією,
створеною з метою отримання прибутку. А
заборгованість виникла, внаслідок
несплати вартості спожитої теплової
енергії мешканцями житлового будинку.

Відповідач просить зменшити штрафні
санкції на 50%. Втім, суд вважає, що в
даному випадку буде дотриманий баланс
інтересів сторін зменшивши розмір пені
з 2708грн.98коп. до 2000грн., суму 7% штрафу з
5053грн.46коп. до 3500грн. Таким чином,
присудженню до стягнення з відповідача
підлягають суми пені в розмірі 2000грн.
та 7% штрафу в розмірі 3500грн.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України прокурором
та позивачами обґрунтовано заявлено до
стягнення суму інфляційних витрат
3037грн.55коп. і 3% річних в розмірі
527грн.20коп.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, у разі коли господарський
суд на підставі пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 78, 82, 83,
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора
Довгинцівського району м. Кривого Рогу
в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості м. Київ в особі
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" м. Кривий Ріг до
Житлово-будівельного кооперативу
"Автомобіліст-2" м. Кривий Ріг про
стягнення заборгованості 72192грн.88коп.,
інфляційних витрат 3037грн.55коп., 3%
річних в розмірі 527грн.20коп., пені в
розмірі 2708грн.98коп., 7% штрафу в розмірі
5053грн.46коп. - задовольнити частково.

Зменшити розмір штрафних санкцій, які
підлягають стягненню, а саме - пені з
2708грн.98коп. до 2000грн., суму 7% штрафу з
5053грн.46коп. до 3500грн.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Автомобіліст-2" м. Кривий
Ріг (Ідентифікаційний код 23024730,
місцезнаходження: 50093, м. Кривий Ріг,
вул. Незалежності України, 4) на користь
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" м. Кривий Ріг
(Ідентифікаційний код 00130850,
місцезнаходження 50014, м. Кривий Ріг, вул.
Електрична, буд. 1) суму заборгованості
72192грн.88коп., інфляційних витрат
3037грн.55коп., 3% річних в розмірі
527грн.20коп., пені в розмірі 2000грн., 7%
штрафу в розмірі 3500грн.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Автомобіліст-2" м. Кривий
Ріг (Ідентифікаційний код 23024730,
місцезнаходження: 50093, м. Кривий Ріг,
вул. Незалежності України, 4) в дохід
Державного бюджету суму судового збору
в розмірі 1827грн.00коп.

Видати накази після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 05.08.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 11.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова