ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.Справа № 5017/2008/2012Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Воронюка О.Л., Таран С.В.

(Склад колегії суддів змінено на
підставі розпорядження голови суду №518
від 21.08.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Прійма А.В., за
довіреністю № 1002/2-1 від 10.02.2014р.

Інші представники сторін по справі в
судове засідання не з'явилися. Про час і
місце його проведення повідомлені
належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий Дім "Світ СР"

на рішення господарського суду
Одеської області від 16 червня 2014 року

по справі № 5017/2008/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий Дім "Світ СР"

до Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району

за участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Приватне
підприємство "БК-ВІВАТ"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Головне
квартирно-експлуатаційне управління
Збройних сил України

про стягнення 342 727,00 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК
України здійснювалась фіксація
судового процесу технічними засобами.

Встановила:

У липні 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Світ СР"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району про стягнення вартості
використаного вугілля кам'яного марки
АС 6-13 в сумі 397 560,10 грн. та 3% річних у
сумі 3 690, 50 грн.

В обґрунтування позовних вимог сторона
посилається на те, що на виконання умов
договору постачання вугільної
продукції № 2411/1 від 24.11.2010р. він отримав
від ПП "БК-Віват" за актами
приймання-передачі вугілля від 10.12.2010р.
№№ 1012/3, 1012/4 вугілля антрацит у
кількості 281 т у вагонах №№ 67918144, 67892729,
65048010, 60401411 за залізничними накладними
від 10.12.2010р. №№ 52955585, 52955586, 52955590, 52955594
відповідно. Зазначене вугілля
позивачем було поставлено відповідачу
згідно з актами приймання вугілля від
15.12.2010р. № 2 та від 16.12.2010р. № 3. За
залізничними накладними №№52955590, 52955594,
52955585, 52955586 від 10.12.2010р. відправником
вугілля був ФОП ОСОБА_2, який надав
експедиційні послуги по навантаженню
вугілля ПП „БК-ВІВАТ". Той факт, що під
час навантаження вугілля було
власністю ПП „БК-ВІВАТ", засвідчується
відміткою відправника на залізничних
накладних №№ 52955590, 52955594.

Між тим, за ствердженнями позивача, ФОП
ОСОБА_2 згодом надав листа № 1/12 від
30.12.2010 р., яким засвідчує, що
відвантажене вугілля є власністю ТОВ
„Світ СР". Відповідач прийняв вугілля,
що надійшло на його адресу по
залізничних накладних №№ 52955590, 52955594,
52955585, 52955586 від 10.12.2010 р. у кількості 281
тон, та здійснив його розвантаження.
Однак, згодом дане вугілля було
використане військовими частинами.

Так, позивач вказує, що вищезазначені
обставини були встановленні рішенням
господарського суду Одеської власті
від 06 лютого 2012 року по справі №
16/17-3992-2011 за позовом ТзОВ „Світ СР" до
Білгород-Дністровської КЕЧ про
стягнення 391 826,40 за договором поставки
та постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 08 травня у
вказаній справі.

Таким чином, позивач стверджує, що
Білгород-Дністровська КЕЧ без
достатньої правової підстави набула
вугілля марки антрацит, що надійшло на
її адресу по залізничним накладним №№
52955590, 52955594, 52955585, 52955586 від 10.12.2010р. у
кількості 281 тон (безпідставно набуте
майно).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 03.09.2012р. (суддя Петров В.С.) в
позові відмовлено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 29.01.2013р. (суддя
Ліпчанська Н.В., Мацюра П.Ф., Разюк Г.П.)
зазначене судове рішення скасоване,
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ СР" -
задоволений повністю, стягнуто з
Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Світ СР"
вартість вугілля кам'яного в сумі 393 869,60
грн.; 3% річних в сумі 3 690,50 грн. та 11 928,00
грн. - судового збору.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.04.2013 року касаційну
скаргу Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району задоволено частково, рішення
господарського суду Одеської області
від 03.09.2012р. та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
29.01.2013р. скасовано, а справу № 5017/2008/2012
передано на новий розгляд до
господарського суду Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 25.07.2013 (суддя Степанова Л.В.)
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.10.2013р. (судді: Журавльов О.О. -
головуючий, Савицький Я.Ф., Ярош А.І.), у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.02.2014р. постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.10.2013р. та рішення
господарського суду Одеської області
від 25.07.2013р. у справі №5017/2008/2012
скасовано. Справу №5017/2008/2012 передано на
новий розгляд до господарського суду.

Суд касаційної інстанції у постанові
зазначив, що судами попередніх
інстанцій не досліджено зв`язок між
встановленими обставинами та їх
наслідками для позивача, не вивчено
питання щодо його порушеного права та
інтересів, не досліджено належним
чином факт наявності чи відсутності
спірного вугілля у відповідача та
можливості його повернення в натурі.

У травні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю Торговий Дім "Світ СР"
звернулося до суду з заявою про
зменшення ціни позову, в якій просить
стягнути з Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району вартість поставленого та
прийнятого товару в сумі 314 158 грн.,
вартість витрат на транспортування в
сумі 28 569 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16.06.2014р. (суддя Панченко О.Л.)
в позові відмовлено в повному обсязі.

Мотивуючи рішення суд послався на
недоведеність того, що позивач є
потерпілою особою в розумінні ст.ст.1212,
1213 ЦК України, від якої відповідач
отримав спірне майно.

Не погодившись із вищезазначеним
судовим рішенням, Товариство з
обмеженою відповідальністю Торговий
Дім "Світ СР" звернулось з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати рішення
господарського суду Одеської області
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю. Крім
того, позивач просить залучити до
участі у справі Приватне підприємство
«БК-ВІВАТ» в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача.

В апеляційній скарзі позивач
наполягає на тому, що внаслідок
недобросовісності відповідача,
вугілля кам'яне було використане
(спожите), а його вартість власнику не
відшкодовувалась.

Більш детальніше доводи вказані у
скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

Представники Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району, ПП "БК-ВІВАТ" та Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних сил України у судове
засідання не з'явились, не скористались
наданим їм ст. 22 ГПК України правом та
повноважних представників не
направили.

Сторони про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином. Причини неявки повноважних
представників суду не відомі.

Апеляційною інстанцією також
враховано, що явка представників
сторін не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про
достатність у матеріалах справи
документальних доказів для вирішення
спору по суті за відсутності
вищезазначених представників сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши юридичну повноту
встановлених судом першої інстанції
обставин справи, судова колегія вважає
апеляційну скаргу обґрунтованою та
підлягаючою задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи,
24.11.2010р. між Приватним підприємством
"БК-Віват" (надалі - "Постачальник") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Світ СР",
правонаступником якого є позивач,
(надалі - "Покупець") був укладений
договір постачання вугільної
продукції № 2411/1, за умовами якого
Постачальник зобов'язується поставити
(передати у власність), а Покупець
прийняти і оплатити поставлене кам'яне
вугілля марки АС6-13, в порядку згідно з
даним договором, в кількості 1 725 т за
ціною 1 300 грн. з урахуванням ПДВ за 1 т,
загальна вартість вугілля - 2 242 500 грн. з
урахуванням ПДВ. Постачання товару
здійснюється до 31.12.2010р. (т.1 а.с. 13-14)

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.6 Договору
постачання вугільної продукції
постачальник поставляє товар на адресу
покупця у відповідності до вимог
міжнародних правил щодо тлумачення
термінів „ІНКОТЕРМС" (в редакції 2000
року), які застосовуються із
урахуванням особливостей, пов'язаних з
умовами цього договору. Постачальник
може за власні кошти провести
розрахунки з вантажоперевізником по
поставці товару до місця призначення,
при цьому покупець відшкодовує
постачальнику усі транспортні витрати,
пов'язані з доставкою товару. Товар
поставляється щотижня відповідно по
заявці покупця. Датою поставки
вважається дата штемпеля станції
відправлення в залізничній накладній.
Постачальник, що поставив товар,
повідомляє покупця про проведення
відвантаження протягом 10 днів від дати
поставки, надає зокрема наступні
документи: оригінал рахунку на товар;
сертифікат (посвідчення) якості;
видаткову накладну на товар, акт
прийому-передання товару.

При цьому, згідно з п. 3.8 Договору, право
власності на товар переходить від
постачальника до покупця у момент
поставки товару.

Як було з'ясовано судами, 15 та 16 грудня
2010р. ТОВ „Світ СР" поставило на адресу
КЕВ м. Білгород-Дністровської КЕЧ 281
тонн вугілля кам'яного марки АС 6-13. Факт
прийняття товару, згідно чинного
законодавства та звичаїв ділового
обороту, підтверджуються підписаним
відповідачем актом прийому вугілля № 2
від 15.12.2010р. (а.с. 7) та актом
прийому-передачі вугілля № 3 від 16.12.2010
р. (а.с. 8).

Відвантажене вугілля належало ТОВ
„Світ СР" та було придбане у ПП
„БК-Віват" на підставі договору № 2411/1
від 24.11.2010 р., при цьому що факт передачі
товару підтверджується видатковими
накладними №1012/1 (а.с. 11) та №1012/2 від
10.12.2010 р. (а.с.9), актами прийому-передачі
вугілля №1012/3 (а.с. 10) та №1012/4 від 10.12.2010
р. (а.с. 12) та копіями виписок з
банківських рахунків, які
підтверджують оплату товару по даному
договору (а.с. 26-35).

Тобто, позивач набув право власності на
спірне вугілля з моменту його
фактичної поставки Одержувачу до місця
призначення.

Як вбачається із залізничних накладних
№№ 52955590, 52955594, 52955585, 52955586 від 10.12.2010р.,
відправником вугілля був ФОП ОСОБА_2,
який надав експедиційні послуги по
навантаженню вугілля ПП „БК-ВІВАТ" на
підставі договору надання
транспортних послуг № 10-2 від 04 жовтня
2010 року укладеного ним з ПП „БК-ВІВАТ"
для виконання договору постачання
вугільної продукції № 2411/1.

Наразі той факт, що під час
навантаження вугілля було власністю ПП
„БК-ВІВАТ" засвідчується відміткою
відправника на залізничних накладних
№№ 52955590, 52955594. (т.1 а.с. 18-21)

Крім того, листом від 30 грудня 2010р. № 1/12
ФОП ОСОБА_2 повідомив начальника ГКЕУ
Збройних сил України, що вугілля марки
АС (6-13) є власністю ТОВ "Світ СР".

Позивач, посилаючись на те, що
Білгород-Дністровська
квартирно-експлуатаційна частина
району набула вугілля безпідставно,
тому просить суд стягнути з
відповідача його вартість в сумі 314 158
грн. та вартість витрат на
транспортування в сумі 28 569 грн.

Відповідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

У лютому 2012 року ТОВ „Світ СР"
звернулось до начальника
Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району з вимогою № 2902/1 про повернення
або оплати відвантаженого вугілля,
згідно з якою просило повернути 281
тонну вугілля кам'яного марки АС (6-13) на
загальну суму 391 826,40 грн., однак у
відповідь позивачем було отримано лист
про те, що вимога не буде розглядатися
до вирішення справи Одеським
апеляційним господарським судом.

В подальшому позивачем було надіслано
відповідачу претензію №2205/3 від 22
травня 2012р. з вимогою відшкодування
вартості використаного вугілля.

Вказана претензія була залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач заперечував наявність
будь-яких господарських відносин з
позивачем, а існування усної
домовленості не визнає, посилаючись на
те, що вугілля, яке є предметом спору,
отримало від ФОП ОСОБА_2, а власником
поставленого товару начебто є ТОВ
«Донбас Регіон Трейд».

Однак, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази наявності
господарських відносин відповідача з
зазначеним товариством та/або оплати
відповідачем поставленого вугілля.

У статті 47 Статуту залізниць України
встановлено, що у разі прибуття вантажу
на адресу одержувача, поставка якого
йому не передбачена планом (договором,
контрактом, замовленням, нарядом та
ін.), останній зобов'язаний прийняти
такий вантаж від станції на
відповідальне зберігання.

У серпні 2012 року позивачем було
направлено свого представника до
Білгород-Дністровської КЕЧ р-ну для
встановлення факту наявності вугілля.
Разом з представниками відповідача,
зокрема начальником паливної групи
Білгород-Дністровської КЕЧ р-ну та
представником незалежної експертної
організації було оглянуто вугілля, що
зберігалось на гарнізонному складі
відповідача та відібрано проби для
встановлення його якості.

Згідно висновку експертної
організації „ССІ" № UA 1556/3.2/2012/2.1 від
17.08.2012 р., вугілля, що знаходиться на
складі Білгород-Дністровської КЕЧ має
показники золи - 29 %, вологи - 6,6 %. (т.1 а.с.
98).

Згідно якісних посвідчень № 67 та 66
вугілля, що було поставлено 15 та 16
грудня 2010 р. ТОВ „Світ СР"
Білгород-Дністровській КЕЧ відповідно
до залізничних накладних №№ 52955590, 52955594
у вагонах №№65948010,60401411 та залізничних
накладних №№ 52955585, 52955586 у вагонах
№№67892729, 67918144, мало показники золи 19,5 %
та 19,8 % відповідно, показники вологи 5,3%
та 5,6% відповідно.

Враховуючи зазначене, позивач
зазначає, що поставлене відповідачу
вугілля у 2010 році, яке зберігається на
території складу
Білгород-Дністровської КЕЧ має значно
гірші якісні показники (близько 50%
погіршення), що в свою чергу впливає на
фізико-механічні властивості вугілля
та на його вартість яка зменшиться на
25-30%. Тому таке вугілля не може бути
належною заміною вугіллю, що було
поставлено відповідачу згідно
залізничних накладних №№ 52955590, 52955594 у
вагонах №№65948010,60401411 та залізничних
накладних №№ 52955585, 52955586 у вагонах
№№67892729,67918144.

Листом Південно - територіального
квартирно - експлуатаційного
управління від 20.12.2012р., в якому ТОВ
„Світ СР" було повідомлено, що станом
на 20 грудня 2012 року вугілля марки АС 6-13
на гарнізонному паливному складі
Білгород-Дністровської КЕЧ району (м.
Б-Дністровський) - відсутнє.

Крім того, ухвалами господарського
суду Одеської області від 26.05.2014р. та
05.05.2014 року було зобов'язано
відповідача надати докази (складську
довідку) наявності чи відсутності на
складі вугілля марки АС 6-13 в кількості
281.

Однак всупереч вимогам суду першої
інстанції, відповідач жодних належних
доказів або пояснень з цього приводу не
надав.

Згідно приписам статті 387 Цивільного
кодексу України, власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 950 ЦК України, за
втрату (нестачу) або пошкодження речі,
прийнятої на зберігання, зберігач
відповідає на загальних підставах.

Статтею 951 ЦК України передбачено, що
збитки, завдані поклажодавцеві втратою
(нестачею) або пошкодженням речі,
відшкодовуються зберігачем у разі
втрати (нестачі) речі - у розмірі її
вартості.

Отже, всупереч законодавчим
положенням, отримавши без достатньої
правової підстави майно, відповідач
вугілля кам'яне не повернув та
використав, а вартість поставленого
товару не оплатив.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги на
підставі приписів ст. 1213 ЦК та стягнути
з Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району вартість поставленого та
прийнятого товару в сумі 314 158 грн.,
вартість витрат на транспортування в
сумі 28 569 грн.

Оскільки висновки суду першої
інстанції суперечать обставинам
справи та не відповідають вимогам
законодавства, рішення господарського
суду Одеської області підлягає
скасуванню, апеляційна скарга -
задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на
Білгород-Дністровську
квартирно-експлуатаційну частину
району, а тому з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума
судового збору сплачена при подачі
позовної заяви у сумі 7 952,00 грн. та
апеляційної скарги у розмірі 3 427,29 грн.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 п.2, 104 ч.1
п.3, 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В
И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Торговий
Дім "Світ СР" - задовольнити.

Рішення господарського суду
Одеської області від 16 червня 2014 року
по справі № 5017/2008/2012 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий Дім "Світ СР"
- задовольнити повністю.

Стягнути з
Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю Торговий
Дім "Світ СР" вартість поставленого та
прийнятого товару в сумі 314 158 грн.,
вартість витрат на транспортування в
сумі 28 569 грн. та 11 379,29 грн. - судового
збору.

Господарському суду Одеської області
доручити видати відповідні накази із
зазначенням всіх необхідних
реквізитів.

Постанова відповідно до вимог ст.105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
27.08.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
О.Л. Воронюк

Суддя
С.В. Таран