м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2128/14 11.08.14
За позовомПершого заступника
прокурора Дарницького району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції в
місті КиєвідоТовариства з обмеженою
«Інтерциклон+»простягнення 851 606,10
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:не з'явивсявід
відповідача:Гаспарова
Л.В.прокурор:Гаркавий І.С.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Перший заступник прокурора
Дарницького району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції в місті Києві
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерциклон+» (надалі - «Товариство»)
про стягнення 851 606,10 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем здійснено забір води за
відсутності дозволу на спеціальне
водокористування, у зв'язку з чим
державі було завдано шкоду у розмірі 851
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.02.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.03.2014 р. відкладено розгляд
справи до 02.04.2014 р. у зв'язку із неявкою
відповідача в судове засідання та
неподанням ним витребуваних доказів.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 р. зупинено провадження
у справі №910/2128/14 до вирішення Окружним
адміністративним судом міста Києва
справи №826/1283/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерциклон+» до Державної
екологічної інспекції в місті Києві
про визнання неправомірними дій та
скасування розрахунку.
25.07.2014 р. від представника відповідача
до канцелярії суду надійшла заява про
поновлення провадження у справі у
зв'язку з винесенням Окружним
адміністративним судом міста Києва
постанови від 30.04.2014 р. у справі №826/1283/14,
залишеної без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.07.2014 р. поновлено
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 11.08.2014 р.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №30485673.
В судове засідання представник
відповідача з'явилася, на виконання
вимогу хвали суду надала пояснення по
суті спору, проти задоволення позовних
вимог заперечувала з огляду на
скасування в судовому порядку
розрахунку збитків, на підставі якого
прокурором був заявлений даний позов.
Прокурор в судове засідання з'явився,
вимоги ухвали суду виконав, позовні
вимоги підтримав повністю.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у
місті Києві у період з 18.11.2013 р. по 29.11.2013
р. було проведено перевірку дотримання
Товариством вимог природоохоронного
законодавства, за наслідками якої
складено акт перевірки дотримання
природоохоронного законодавства.

Вказаним актом встановлено, що
Товариством: було перевищено ліміт
забору води з артезіанської
свердловини, не здійснюється контроль
за ефективністю роботи очисних споруд,
а також не надано пакету документів на
продовження (отримання нового дозволу)
на спеціальне водокористування.

29.11.2013 р. Державною екологічною
інспекцією у місті Києві області було
складено протокол про адміністративне
правопорушення №003852 відносно
керівника Товариства, та винесено
постанову про накладення
адміністративного стягнення №003853 у
зв'язку з перевищенням ліміту забору
води з артезіанської свердловини у
розмірі 85,00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
перевищенням, на думку прокурора,
відповідачем лімітів забору води, у
зв'язку з чим прокурор вказує на
заподіяння шкоди державі на загальну
суму 851 606,10 грн.

За змістом п. 1 Положення про Державну
екологічну інспекцію України, яке
затверджено Указом №454/2011 від 13.04.2011р.
Президента України, Держекоінспекція
України входить до системи органів
виконавчої влади та утворюється для
забезпечення реалізації державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Згідно з п. 4 вказаного Положення
Держекоінспекція України відповідно
до покладених завдань здійснює
державний нагляд (контроль) за
додержанням центральними органами
виконавчої влади та їх територіальними
органами, місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування в частині здійснення
делегованих їм повноважень органів
виконавчої влади, підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форми власності і господарювання
вимог законодавства про охорону і
раціональне використання вод та
відтворення водних ресурсів щодо
наявності та дотримання умов виданих
дозволів, установлених нормативів
гранично допустимого скидання
забруднюючих речовин, лімітів забору і
використання води та скидання
забруднюючих речовин.

Відповідно до п. 6 вказаного Положення
Держекоінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право проводити перевірки з питань,
що належать до її компетенції, видавати
за їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження,
перевіряти документи на право
спеціального використання природних
ресурсів (дозволи, ліцензії,
сертифікати, висновки, рішення, ліміти,
квоти, погодження, свідоцтва). Вказані
права також закріплені за Державними
екологічними інспекціями в областях у
п. 6.4 Наказу №429 від 04.11.2011р.
Міністерства екології та природних
ресурсів України «Про затвердження
положень про територіальні органи
Держекоінспекції України».

Як вбачається із матеріалів справи, у
період з 18.11.2013 р. по 29.11.2013 р. було
проведено перевірку дотримання
Товариством вимог природоохоронного
законодавства, за наслідками якої
складено акт перевірки дотримання
природоохоронного законодавства
№05/1951а.

За змістом вказаного акту під час
проведення перевірки інспектором було
встановлено порушення відповідачем
чинного законодавства України, а саме
встановлено факт перевищення ліміту
забору води з артезіанської
свердловини, не здійснення контролю за
ефективністю роботи очисних споруд, а
також відсутності пакету документів на
продовження (отримання нового дозволу)
на спеціальне водокористування.

29.11.2013 р. Державною екологічною
інспекцією у місті Києві області було
складено протокол про адміністративне
правопорушення №003852 відносно
керівника Товариства, та винесено
постанову про накладення
адміністративного стягнення №003853 у
зв'язку з перевищенням ліміту забору
води з артезіанської свердловини у
розмірі 85,00 грн.

Таким чином судом встановлено, що у
період з 2011 року по 2012 рік Товариством
було перевищено ліміт забору води з
артезіанської свердловими загальним
об'ємом 17 362 куб.м води.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» використання природних
ресурсів в Україні здійснюється в
порядку загального і спеціального
використання природних ресурсів. В
порядку спеціального використання
природних ресурсів громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям надаються у володіння,
користування або оренду природні
ресурси на підставі спеціальних
дозволів, зареєстрованих у
встановленому порядку, за плату для
здійснення виробничої та іншої
діяльності, а у випадках, передбачених
законодавством України, - на пільгових
умовах.

Статтею 1 Водного кодексу України
передбачено, що використання води -
процес вилучення води для використання
у виробництві з метою отримання
продукції та для господарсько-питних
потреб населення, а також без її
вилучення для потреб гідроенергетики,
рибництва, водного, повітряного
транспорту та інших потреб.

Згідно зі ст.ст. 46, 48 Водного кодексу
України водокористування може бути
двох видів - загальне та спеціальне.
Спеціальне водокористування - це забір
води з водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного
кодексу України спеціальне
водокористування здійснюється на
підставі дозволу.

У відповідності до приписів статей 68, 69
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
порушення законодавства України про
охорону навколишнього природного
середовища тягне за собою встановлену
цим Законом та іншим законодавством
України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршенням якості
природних ресурсів. Шкода, заподіяна
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, підлягає компенсації в
повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної
порушенням природоохоронного
законодавства, за своєю правовою
природою є відшкодуванням
позадоговірної шкоди, тобто деліктною
відповідальністю.

Загальне положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної шкоди
визначено у статті 1166 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності
є протиправне шкідливе винне діяння
особи, яка завдала шкоду. Для
відшкодування завданої шкоди
необхідно довести такі факти як
неправомірність поведінки особи; вина
завдавача шкоди; наявність шкоди;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування шкоди.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на
позивача покладається обов'язок
довести наявність шкоди,
протиправність (незаконність)
поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою, в свою чергу,
відповідач повинен довести, що в його
діях (діях його працівників) відсутня
вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Суд відзначає, що в якості належного
доказу заподіяння Товариством збитків
на загальну суму 851 606,10 грн. прокурором
наданий розрахунок плати за збитки,
заподіяні державі Товариством,
внаслідок самовільного забору
підземних вод без дозволу на
спеціальне використання надр за період
з 2011-2012 роки, складений Державною
екологічною інспекцією у місті Києві.

В той же час, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03.04.2014 р. у справі №826/1283/14, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.06.2014 р.,
дії Державної екологічної інспекції в
м. Києві по складанню розрахунку
збитків заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів визнано неправомірними, а сам
розрахунок, складений за результатами
перевірки Товариства, що проводилася у
період з 18.11.2013 р. по 29.11.2013 р., скасовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відтак, суд приходить до висновку, що
наданий прокурором у даній справі
розрахунок плати за збитки, заподіяні
державі Товариством, внаслідок
самовільного забору підземних вод без
дозволу на спеціальне використання
надр за період з 2011-2012 роки, складений
Державною екологічною інспекцією у
місті Києві, не може бути належним
доказом заподіяння Товариством
збитків державі на суму 851 606,10 грн.

Наведені обставини свідчать про
недоведеність прокурором наявності
витрат шкоди, заподіяної державі, у
розмірі 851 606,10 грн., що виключає
можливість задоволення позовних вимог
про стягнення з відповідача збитків.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог Першого заступника
прокурора Дарницького району міста
Києва в інтересах держави в особі
Держаної екологічної інспекції в місті
Києві необхідно відмовити повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд
відзначає наступне.

Частиною 3 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Згідно з п. 4.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» №7 від 21.02.2013 р.
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

З урахуванням того, що судом у
задоволенні позовних вимог Першого
заступника прокурора Дарницького
району міста Києва в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції в місті Києві відмовлено, а
Державна екологічна інспекція в місті
Києві не звільнена від сплати судового
збору у визначеному законом порядку,
відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Першого
заступника прокурора Дарницького
району міста Києва в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції в місті Києві відмовити
повністю.

2. Стягнути з Державної екологічної
інспекції в місті Києві (04071, м. Київ,
вул. Набережно-Лугова, 4;
ідентифікаційний код 37975277) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 17 032 (сімнадцять тисяч
тридцять дві) грн. 12 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.08.2014 р.

Суддя
В.П. Босий