РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 4/56-Б

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

суддя
Демидюк О.О. ,

суддя
Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання
Опанасюк Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 26.06.2014 року у справі № 4/56-Б
(суддя Омельян О.С.)

за заявою Державного підприємства
"Коростишівський спиртовий комбінат"

до Державного підприємства
"Коростишівський спиртовий комбінат"

про визнання банкрутом

за участю представників:

ОСОБА_1 - ОСОБА_2, за довіреністю

прокуратури - Білера І.В.

В судовому засіданні 19.08.2014 року
відповідно до ст.ст. 85, 99 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину постанови

ВСТАНОВИВ:

04.11.2009 року до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
гр. ОСОБА_1 від 02.11.2009 року з вимогами до
боржника на суму 1500000,00 грн., за змістом
якої вимоги кредитора виникли на
підставі простих векселів серії АА
№№0814 від 13.09.2007, виданих
боржником ТзОВ "Акварус", які у
подальшому товариством було продано
громадянину ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 26.06.2014 року у
справі № 4/56-Б, серед іншого, відхилено
вимоги гр. ОСОБА_1 до боржника на суму
1500000,00 грн. Затверджено реєстр вимог
кредиторів ДП "Коростишівський
спиртовий комбінат" з віднесенням сум
заборгованості до відповідних черг
задоволення вимог кредиторів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, відповідно до
якої останній просить скасувати ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 26.06.2014 року у справі № 4/56-Б в
частині відхилення вимог гр. ОСОБА_1 до
боржника на суму 1500000,00 грн. та прийняти
в цій частині нову ухвалу, заяву гр.
ОСОБА_1 з вимогами до боржника на суму
1500000,00 грн. задоволити, визнати та
включити вказані вимоги до реєстру
вимог кредиторів в розмірі 1500000,00 грн. -
четверта черга, 125,00 грн. - перша черга,
зобов'язати розпорядника майна
включити вказані вимоги до реєстру
вимог кредиторів. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначає про те, що боржником
визнавалась заборгованість по
вказаних векселях, товарність векселів
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, а саме відповідними
договорами, накладними, зазначені
цінні папери містять усі необхідні
реквізити, відтак відсутні підстави
для відмови у визнанні кредиторських
вимог.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі та просив суд
задоволити останню.

Прокурор проти таких доводів апелянта
заперечив, оскільки вважає оскаржувану
ухвалу суду законною та обґрунтованою,
прийнятою у повній відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, відтак просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
зазначену ухвалу суду - без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Статуту (нової
редакції) Державне підприємство
"Коростишівський спиртовий комбінат"
засновано на основі державної
власності і входить до складу
Державного концерну спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості та
входить до сфери управління
Міністерства аграрної політики
України і є підзвітним йому.
Підприємство є правонаступником
майнових прав і обов'язків
реорганізованих державних підприємств
"Андрушівський спиртовий завод" та
"Коростишівський спиртовий завод".

27.02.2006 року між ТзОВ "Акварус"
(продавець) та Державним підприємством
"Андрушівський спиртовий завод"
(покупець/боржник) був укладений
договір постачання № 27/02-1МБ на умовах
якого постачальник зобов'язується
поставляти покупцю передбачену
договором продукцію, а покупець
зобов'язується приймати і оплачувати
таку продукцію: меляса бурякова ДСТУ
3696-98 (ГОСТ 30561-98) "Меляса бурякова.
Технічні умови", одиниця виміру ТН, в
обсязі за роками: 2006 р. - 80000,00; 2007 р. -
80000,00; 2008 р. - 80000,00; всього - 240000,00 (п. 1
договору). Згідно п. 3 договору
кількість і розгорнута номенклатура
(асортимент) продукції, що є предметом
цього договору, її ціна, строки та місце
поставки визначаються в специфікаціях,
які погоджуються сторонами і є
невід'ємною частиною цього договору.

Як вірно встановлено судом,
специфікації, передбачені договором
постачання № 27/02-1МБ від 27.02.2006 року, між
сторонами договору не оформлялись.

Водночас, наданими до справи 01.10.2010 року
видатковими накладними РН-0000002 від
03.01.2007 року на суму 737396,10 грн., РН-0000003 від
15.06.2007 року на суму 236616,00 грн., РН-0000005 від
13.07.2007 року на суму 229915,20 грн., РН-0000006 від
07.08.2007 року на суму 395020,80 грн., РН-0000008 від
03.09.2007 року на суму 349996,80 грн., РН-0000009 від
02.10.2007 року на суму 242294,40 грн.
підтверджується, що на виконання
вищевказаного договору постачання від
27.02.2006 року, ТзОВ "Акварус" було
відпущено боржнику 5631,57 тонн меляси
бурякової на загальну суму 2715624,26 грн.,
яка, за даними акту позапланової
ревізії ДП "Коростишівський спиртовий
комбінат" № 06-07-09/039 від 20.07.2007 року, була
оприбуткована згідно даних
бухгалтерського обліку по дільниці № 2
(ДП "Андрушівський спиртзавод") і
використана на виробництво спирту.
Дані щодо поставки продукції також
були відображені в документах
фінансової звітності ТзОВ "Акварус"
станом на 31.12.2006 року.

Проведеною контрольно-ревізійним
управлінням в Житомирській області
суцільною ревізією повноти
розрахунків за отриману від ТзОВ
"Акварус" вищевказану мелясу бурякову
за період з 01.07.2005 року по 05.06.2007 року
встановлено, що згідно даних
бухгалтерського обліку підприємством
боржника було проведено розрахунки за
отриману продукцію в сумі 483776,43 грн.
Тобто станом на 01.06.2007 року по дільниці
№ 2 (ДП "Андрушівський спиртзавод")
перед ТзОВ "Акварус" рахувалася
кредиторська заборгованість за
поставлену мелясу в сумі 2231847,83 грн.
(2715624,26 грн. - 483776,43 грн.).

Відповідно до п. 8 договору постачання
від 27.02.2006 року сторони домовилися, що
за погодженням сторін покупець може
проводити розрахунки з продавцем
шляхом вексельних платежів. Погодження
щодо форми проведення розрахунків
оформляється додатковою угодою за
підписами повноважних представників
сторін.

10.09.2007 року між ТзОВ "Акварус" та ДП
"Коростишівський спиртовий завод" було
укладено Додаткову угоду до договору
купівлі-продажу № 27/02-1МБ від 27.02.2006 року
згідно якої сторони дійшли згоди у
відповідності до п. 8 договору
купівлі-продажу № 27/02-1МБ від 27.02.2006
провести розрахунки за поставлену
партію товару (меляси бурякової) на
суму 1500000,00 грн. у вексельній формі
шляхом видачі покупцем постачальнику
простих безвідсоткових векселів зі
сплатою по пред'явленню на суму, що
дорівнює загальній заборгованості
покупця за поставлену партію товару на
суму 1500000,00 грн. Також сторони погодили,
що покупець зобов'язується видати
прості векселі протягом 3 банківських
днів після підписання та скріплення
печатками даної додаткової угоди. Ця
додаткова угода є невід'ємною частиною
договору купівлі-продажу № 27/02-1МБ від
27.02.2006 року.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено, що ураховуючи предмет
договору та характер відносин, що
склалися на момент підписання угоди,
посилання сторін під час укладання
додаткової угоди від 10.09.2007 року до
договору № 27/02-ІМБ від 27.02.2006 року на
його назву "купівлі-продажу", а не
"постачання" є технічною помилкою, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції.

13.09.2007 року за актом приймання-передачі
векселів ДП "Коростишівський спиртовий
комбінат" видало, а ТзОВ "Акварус"
прийняло прості векселі серії АА,
зазначені в реєстрі, серед яких:
вексель № 0386805 від 13.09.2007 року, № 0386806
від 13.09.2007 року, № 0386807 від 13.09.2007 року, №
0386808 від 13.09.2007 року, № 0386809 від 13.09.2007
року, № 0386810 від 13.09.2007 року, № 0386811 від
13.09.2007 року, № 0386812 від 13.09.2007 року, № 0386813
від 13.09.2007 року, № 0386814 від 13.09.2007 року.
Усього по акту передано 10 векселів
загальною номінальною вартістю 1500000,00
грн., строк платежу по векселям згідно з
актом "по пред'явленню".

17.09.2007 року між ТзОВ "Акварус" та гр.
ОСОБА_1 при посередництві ВАТ Банк
"Олімпійська Україна", який діяв на
підставі договору доручення № Д-20/07 від
17.09.2007 року з ТзОВ "Акварус", було
підписано договір купівлі-продажу
цінних паперів № Т-104/07, предметом якого
була купівля та оплата гр. ОСОБА_1
цінних паперів (векселів серії АА №№
0814 від 13.09.2007 року загальною
номінальною вартістю 1500000,00 грн. по
150000,00 грн. кожний зі строком платежу - по
пред'явленню) за договірною ціною 1512000,00
грн.

Передача цінних паперів згідно цього
договору була здійснена за актом
прийому-передачі від 17.09.2007 року на
підставі п. 2.4 договору купівлі-продажу
цінних паперів № Т-104/07 від 17.09.2007 року.

Вважаючи себе належним
векселедержателем 10 цінних паперів
серії АА №№0814 від 13.09.2007 року по
відношенню до боржника, 19.10.2009 року гр.
ОСОБА_1 було направлено заяву до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про вчинення виконавчих написів на
векселях, емітованих векселедавцем - ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат".

19.10.2009 року нотаріусом було направлено
лист за вих. № 254 до ДП "Коростишівський
спиртовий комбінат" з пропозицією
сплатити за векселями не пізніше 27.10.2009
року.

Листом від 29.10.2009 року за вих. № 667
боржник-векселедавець повідомив
нотаріуса про намір розрахуватися із
векселедержателем - гр. ОСОБА_1 до 30.11.2009
року.

У зв'язку з несплатою ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат"
коштів за пред'явленими векселями в
строк до 30.11.2009 року, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 було
вчинено протести про неоплату
векселів.

Приписами статті 8 Закону України "Про
обіг векселів в Україні" вексель,
опротестований нотаріусом у
встановленому законом порядку, є
виконавчим документом (крім векселя,
опротестованого у недатуванні
акцепту).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
безспірні вимоги кредиторів - вимоги
кредиторів, визнані боржником, інші
вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

У зв'язку із вчиненням протестів про
неоплату векселів та вважаючи свої
вимоги безспірними, ОСОБА_1 звернувся
із заявою до господарського суду про
визнання кредиторських вимог.

Розглядаючи спір, пов'язанний із обігом
векселів, суди мають перевіряти, чи
відповідає документ формальним
вимогам, що дозволяють розглядати його
як цінний папір (вексель).

Відповідно до ст. 194 ЦК цінним папером є
документ установленої форми з
відповідними реквізитами, що посвідчує
грошове або інше майнове право і
визначає взаємовідносини між особою,
яка його розмістила (видала), і
власником та передбачає виконання
зобов'язань згідно з умовами його
розміщення, а також можливість
передачі прав, що випливають з цього
документа, іншим особам. Виходячи з
цього визначення здійснення або
передача посвідчених цінним папером
прав можливі тільки за умови його
пред'явлення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 4 Закону
України "Про цінні папери та фондовий
ринок" вексель - цінний папір, який
посвідчує безумовне грошове
зобов'язання векселедавця або його
наказ третій особі сплатити після
настання строку платежу визначену суму
власнику векселя (векселедержателю).
Векселі можуть бути прості або
переказні та існують виключно у
документарній формі. Особливості
видачі та обігу векселів, здійснення
операцій з векселями, погашення
вексельних зобов'язань та стягнення за
векселями визначаються законом.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про обіг
векселів в Україні" законодавство
України про обіг векселів складається
із Женевської конвенції 1930 року, якою
запроваджено Уніфікований закон про
переказні векселі та прості векселі
(далі - Уніфікований закон), з
урахуванням застережень, обумовлених
додатком II до цієї Конвенції, та із
Женевської конвенції 1930 року про
врегулювання деяких колізій законів
про переказні векселі та прості
векселі, Женевської конвенції 1930 року
про гербовий збір стосовно переказних
векселів і простих векселів, Закону
України "Про цінні папери і фондову
біржу", Закону України "Про приєднання
України до Женевської конвенції 1930
року, якою запроваджено Уніфікований
закон про переказні векселі та прості
векселі", Закону України "Про
приєднання України до Женевської
конвенції 1930 року про врегулювання
деяких колізій законів про переказні
векселі та прості векселі", Закону
України "Про приєднання України до
Женевської конвенції 1930 року про
гербовий збір стосовно переказних
векселів і простих векселів", цього
Закону та інших прийнятих згідно з ними
актів законодавства України.

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості
векселі (далі - Уніфікований закон), до
простих векселів застосовуються такі ж
положення, що стосуються переказних
векселів, тією ж мірою, якою вони є
сумісними з природою цих документів, а
саме щодо: індосаменту (статті 11 - 20);
строку платежу (статті 33 - 37); платежу
(статті 38 - 42); права регресу у разі
неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у
порядку посередництва (статті 55, 59 - 63);
копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69);
позовної давності (статті 70 і 71) та
неробочих днів, обчислення строків і
заборони пільгових строків (статті 72, 73
і 74).

Перелік обов'язкових реквізитів для
переказного векселя наведено у ст. 1, а
простого - у ст. 75 Уніфікованого закону.

Ст. 75 Уніфікованого Закону про
переказні векселі та прості векселі,
передбачено, що простий вексель
містить: 1) назву "простий вексель", яка
включена в текст документа і
висловлена тією мовою, якою цей
документ складений; 2) безумовне
зобов'язання сплатити визначену суму
грошей; 3) зазначення строку платежу; 4)
зазначення місця, в якому повинен бути
здійснений платіж; 5) найменування
особи, якій або наказу якої повинен
бути здійснений платіж; 6) зазначення
дати і місця складання простого
векселя; 7) підпис особи, яка видає
документ (векселедавець).

Як вбачається з оригіналів векселів
серії АА №№ 0814, виданих ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат"
13.09.2007 року, строк платежу по останніх -
12.10.2009 року. Колегія суддів при цьому
бере до уваги суперечності між текстом
Додаткової угоди від 10.09.2007 року до
договору купівлі-продажу №27/02-1 МБ від
27.02.2006 року, акту приймання-передачі
цінних паперів від 13.09.2007 року та
реєстру виданих (переданих) та
отриманих векселів ДП "Коростишівський
спиртовий комбінат" за період з 01.01.2005
року по 31.03.2008 року, в яких зазначається,
що строк платежу заборгованості по
векселях серії АА №0814 від 13.09.2007
року вказується "по пред'явленню" та
інформацією, що міститься в самих
векселях та враховуючи висновки
наявних у справі судових експертиз. З
огляду на вказане суд зазначає, що саме
цінні папери - векселі серії АА №№
0814 є доказами, якими ОСОБА_1
обґрунтовує свої кредиторські вимоги,
відтак останні є первинними доказами, а
тому відсутні підстави вважати строк
платежу по векселях серії АА №№
0814 - "по пред'явленню".

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 196 ЦК України
і статей 2, 76 Уніфікованого закону
документ, який не містить обов'язкових
реквізитів, перелічених у вказаних
статтях Уніфікованого закону, не є
цінним папером (векселем), а може мати
силу простої боргової розписки, за
винятком випадків, прямо зазначених в
абзацах 2-4 ст. 2, абзацах 2-4 ст. 76
Уніфікованого закону. Вимога
векселедержателя про виконання
вексельного зобов'язання, пред'явлена
на підставі документа, що не відповідає
формі та не містить обов'язкових
реквізитів, підлягає відхиленню судом
незалежно від пред'явлення позову про
визнання векселя таким, що не має
вексельної сили.

При вирішення питання про наявність
вексельних зобов'язань слід звертати
увагу на додержання вимог вексельного
законодавства щодо підписів
зобов'язаних за векселем осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про
обіг векселів в Україні" вексель
підписується від імені юридичних осіб
власноручно керівником та головним
бухгалтером (якщо така посада
передбачена штатним розписом
юридичної особи) чи уповноваженими
ними особами. Підписи скріплюються
печаткою.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про деякі питання
практики розгляду спорів, пов'язаних з
обігом векселів" від 08.06.2007 року № 5
передбачено, що за відсутності
зазначених реквізитів підпису
юридичної останній слід вважати
відсутнім, а сам вексель - таким, що
виданий з дефектом форми і не має
вексельної сили (ст. 2 Уніфікованого
закону.

Як вбачається із наявних в матеріалах
справи векселів серії АА №№0814
від 13.09.2007 року останні підписані лише
директором ДП "Коростишівський
спиртовий комбінат" ОСОБА_6

Щодо тверджень апелянта про те, що на
момент видачі векселів на ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат"
не було призначено головного
бухгалтера та уповноваженої ним особи,
у зв'язку з чим векселі були підписані
власноручно тільки керівником
боржника, то останні колегією суддів до
уваги не беруться, оскільки актом
перевірки № 171/23/01-13/00374634 від 08.08.2008 року
з питань дотримання ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат"
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, проведеної
Коростишівською МДПІ за період з 01.01.2007
року по 31.03.2008 року та довідкою ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат"
від 24.09.2010 року № 700 підтверджується, що
за період з 24.02.2006 року по 10.07.2007 року
посаду головного бухгалтера ДП
"Коростишівський спиртовий комбінат"
обіймав ОСОБА_7; згідно із штатним
розписом відповідно до наказу № 380-к
від 11.07.2007 року на підприємстві
боржника станом на 13.09.2007 року (дата
видачі векселів) на посаді в.о.
головного бухгалтера дільниці № 1 була
ОСОБА_8, на посаді в.о. головного
бухгалтера дільниці № 2 була ОСОБА_9
Зазначені докази також було вірно
оцінено судом першої інстанції про що
вказано в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, господарський суд
Житомирської області дійшов законного
та обґрунтованого висновку, що за
відсутності на простому векселі,
емітентом якого є юридична особа,
підпису двох осіб - директора та
головного бухгалтера, або
уповноваженої особи, вексель
вважається виданим з дефектом форми і
не має вексельної сили, тому такий
документ не є цінним папером та може
мати силу простої боргової розписки,
відтак векселі серії АА №№ 0814
від 13.09.2007 року, видані боржником та
придбані гр. ОСОБА_1 у ТзОВ "Акварус" на
підставі договору купівлі-продажу
цінних паперів № Т-104/07 від 17.09.2007 року,
не містять обов'язкового реквізиту,
зазначеного у вказаних статтях
Уніфікованого закону, а саме: підпису
особи, яка видає документ
(векселедавця), а отже не є цінними
паперами (векселями) та, за своєю
правовою природою, не засвідчують
право гр. ОСОБА_1 на безумовне грошове
зобов'язання, що міститься у векселях
по відношенню до ДП "Коростишівський
спиртовий комбінат".

Виходячи з вказаних норм законодавства
та встановлених обставин справи,
зокрема того, що прості векселі серії
АА №№ 0814 від 13.09.2007 року видані з
дефектом форми, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, що
ОСОБА_1 не доведена безспірність його
вимог до боржника.

Враховуючи висновки судів про те, що
прості векселі серії АА №№ 0814
від 13.09.2007 року не є цінними паперами та
можуть мати силу простої боргової
розписки, колегія суддів вважає, що
апелянтом не надано доказів наявності
права звернення до суду з вимогами по
даних боргових розписках.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи наведені ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі не можуть бути підставою для
скасування ухвали господарського суду
Житомирської області судом
апеляційної інстанції.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив обставини
справи, дав їм належну правову оцінку,
дійшов правильних висновків щодо прав
та обов'язків сторін, які ґрунтуються
на належних та допустимих доказах, й
постановив ухвалу з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому у суду апеляційної інстанції
відсутні підстави для її скасування чи
зміни та задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105,
106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 26.06.2014 року у справі № 4/56-Б в
частині відхилення вимог гр. ОСОБА_1 до
боржника на суму 1500000,00 грн. - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Василишин А.Р.