м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/14740/14 07.08.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Сегмент
ЛТД"доДержавного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна
залізниця"простягнення грошових
коштівСуддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

Від позивача:Солона А.А.Від
відповідача: Солов'янчук В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сегмент ЛТД" (надалі -
"Товариство") звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" (надалі -
"Об'єднання") про стягнення 4 529 155,98
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору №ПЗ/ДН-6-1335 від
23.10.2013 р. позивач виконав роботи з
ремонту будівлі гуртожитку за адресою:
м. Київ, просп. Червонозоряний, 98, а
відповідач належним чином грошове
зобов'язання по оплаті виконаних робіт
не виконав, в зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 4 529 155,98 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.07.2014 р. порушено провадження
у справі №910/14740/14 та призначено її до
розгляду на 31.07.2014 р.

29.07.2014 р. до канцелярії суду надійшла
заява Товариства про збільшення
розміру позовних вимог, в якій позивач
просив стягнути з відповідача
додатково суму заборгованості в
розмірі 508 478,64 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.07.2014 р. відкладено розгляд
справи на 07.08.2014 р. у зв'язку з неявкою
представника позивача.

06.08.2014 р. до канцелярії суду надійшла
заява Товариства, в якій позивач просив
зменшити позовні вимоги до Об'єднання
на суму у розмірі 508 478,64 грн.

В судове засідання 07.08.2014 р. представник
позивача з'явилась, вимоги ухвали суду
виконала, заяву про зменшення позовних
вимог підтримала, просила задовольнити
позов у повному обсязі та стягнути з
Об'єднання заборгованість у розмірі 4 529
155,98 грн.

Представник відповідача в судове
засідання 07.08.2014 р. з'явилась, проти
задоволення позову заперечувала,
вказувала, що у Об'єднання відсутні
кошти на оплату та що строк оплати за
виконані роботи не настав, а тому
просила відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2013 р. між Товариством (підрядник) та
Об'єднанням (замовник) було укладено
договір №ПЗ/ДН-6-1335 (надалі - "Договір"),
відповідно до п. 1.1 якого підрядник бере
на себе зобов'язання своїми силами і
засобами, на власний ризик виконати
роботи з ремонту будівлі гуртожитку за
адресою: м. Київ, проспект
Червонозоряний, 98 (об'єкт), за рахунок
коштів замовника, згідно з наданою
замовником проектно-кошторисною
документацією, та в обумовлений цим
договором термін. Замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
вартість фактично виконаних робіт.

У відповідності до п.п. 2.1, 2.2 Договору та
Протоколом погодження договірної ціни
сторонами погоджено, що вартість
виконаних робіт складає 9 800 000,00 грн.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що на
придбання матеріальних ресурсів
замовник перераховує підряднику аванс
у розмірі до 30% договірної ціни у строк
не пізніше 15-ти банківських днів з дня
підписання цього Договору шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок підрядника.

Згідно пункту 2.7 Договору (з
урахуванням змін, внесених Додатковою
угодою №1 до Договору від 22.11.2013 р.)
замовник за банківськими реквізитами
підрядника сплачує 70% вартості
фактично виконаних та прийнятих робіт
на підставі оформлених сторонами актів
за формою КБ-2В та довідки за формою КБ-3
протягом 15 банківських днів з дати
підписання оформлених актів. 30%
вартості фактично виконаних та
прийнятих робіт зараховуються
підряднику як погашення одержаного
авансу за Договором.

У пункті 7.3 Договору встановлено, що
роботи вважаються завершеними після
оформлення сторонами акту
здачі-приймання робіт, а також надання
підрядником замовнику усієї
необхідної технічної та виконавчої
документації, що відповідає видам
робіт, що виконуються за Договором.

Сторонами погоджено у п.п. 7.4 та 7.5
Договору, що підрядник не пізніше 25
числа звітного місяця передає
замовнику акт здачі-приймання
виконаних підрядних робіт (форма КБ-2В)
та довідки про вартість виконаних
підрядних робіт та витрати (форма КБ-3).
Акти виконаних робіт складаються
підрядником, підписуються
представниками сторін, датуються та
скріплюються печатками сторін.

На виконання умов Договору позивачем
було виконано, а відповідачем прийнято,
роботи загальною вартістю 9 782 538,91 грн.,
що підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт (форма
КБ-2В), довідками про вартість виконаних
будівельних робіт (форма КБ-3) та
підсумковими відомостями ресурсів.

Замовником на виконання п. 2.7 Договору
було в жовтні 2013 року перераховано
аванс у розмірі 2 900 000,00 грн. та у
січні-лютому 2014 року оплачено прийняті
роботи у розмірі 2 353 382,93 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
невиконанням, на думку позивача,
відповідачем зобов'язання по оплаті
виконаних на підставі Договору
підрядних робіт на суму 4
529 155,98 грн.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України визначено, що
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Договір згідно ст. 629 Цивільного
кодексу України є обов'язковим для
виконання сторонами та згідно ст. ст. 173,
174, 175 Господарського кодексу України,
ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України є підставою для виникнення у
його сторін господарських зобов'язань.

Договір є договором підряду, а тому
права та обов'язки сторін визначаються
в тому числі положеннями глави 61
Цивільного кодексу України.

Пункт 1 статті 837 Цивільного кодексу
України визначає, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується
виконання позивачем підрядних робіт на
загальну суму 9 782 538,91 грн. - акти (за
формою №КБ-2В) приймання виконаних
підрядних робіт №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ,9, які
підписано представниками та скріплено
печатками сторін без зауважень, а також
довідками (за формою КБ-3) про вартість
виконаних підрядних робіт, зокрема, за
липень 2014 року, яка підписана
представниками та скріплена печатками
сторін 16.07.2014 р.

Представник Товариства в судовому
засіданні стверджував, а представником
Об'єднання такі твердження не
спростовувались, що відповідачем було
перераховано позивачу 2 900
000,00 грн. авансу та сплачено 2 353 382,93 грн.
за прийняті виконанні роботи, що разом
становить 5 253 382,93 грн., а тому у
Об'єднання наявна заборгованість перед
позивачем з оплати виконаних за
Договором робіт у розмірі 4 529 155,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного
кодексу України якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У пункті 2.7 Договору (з урахуванням
змін, внесених Додатковою угодою №1 до
Договору від 22.11.2013 р.) сторонами було
встановлено, що замовник за
банківськими реквізитами підрядника
сплачує 70% вартості фактично виконаних
та прийнятих робіт на підставі
оформлених сторонами актів за формою
КБ-2В та довідки за формою КБ-3 протягом
15 банківських днів з дати підписання
оформлених актів. 30% вартості фактично
виконаних та прийнятих робіт
зараховуються підряднику як погашення
одержаного авансу за Договором.

Керуючись приписами наведеної статті
та п. 2.7 Договору (зі змінами, внесеними
Додатковою угодою №1) суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
був сплатити кошти за виконані роботи
до 06.08.2014 р., а на дату розгляду даної
справи Об'єднання є таким, що
прострочило виконання своїх грошових
зобов'язань за Договором, відтак
твердження представника відповідача в
судовому засіданні про ненастання
строку оплати виконаних робіт є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсності.

Відповідачем вартість виконаних
підрядних робіт не заперечується,
проте Об'єднання вказує на відсутність
у нього коштів на їх оплату.

Щодо такого твердження відповідача,
слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 96
Цивільного кодексу України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України і ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Таким чином, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, а тому посилання
відповідача на відсутність коштів як
на підставу невиконання своїх грошових
зобов'язань є безпідставними та
необгунтованими.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
заборгованість відповідача у розмірі
4 529 155,98 грн., а
встановлені судом обставини свідчать,
що на дату розгляду справи строк
виконання грошового зобов'язання
настав. Доказів оплати вказаної
заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, відповідач є таким,
що порушив зобов'язання по сплаті на
користь позивача 4 529 155,98 грн. за
виконані згідно Договору підрядні
роботи, а відтак позовні вимоги в
частині стягнення даної
заборгованості визнаються судом
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сегмент
ЛТД" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" (01034, м.
Київ, вул. Лисенка, 6; ідентифікаційний
код 04713033) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сегмент
ЛТД" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18;
ідентифікаційний код 37883141)
заборгованість у розмірі 4 529 155 (чотири
мільйони п'ятсот двадцять дев'ять тисяч
сто п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп. та
судовий збір у розмірі 70 080 (сімдесят
тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.08.2014 р.

Суддя
Р.В.Бойко