ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 р.
Справа № 914/2297/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М. розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Миколаївської комунальної
центральної районної лікарні,
м.Миколаїв Львівської області

до відповідача Львівської
геологорозвідувальної експедиції
Дочірнього підприємства національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Західукргеологія", м.Львів

про відшкодування коштів за завищення
вартості робіт та матеріалів у сумі 15
779,55 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Шийка В.Г. - представник
(довіреність б/н від 19.08.2013р.)

від відповідача Неліна І.Г. -
представник (довіреність № 01-2449/13 від
10.06.2014р.), Кусень Я.М. представник
(довіреність № 01-2448/13 від 10.06.2014р.)

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено
Миколаївською комунальною центральною
районною лікарнею до відповідача
Львівської геологорозвідувальної
експедиції Дочірнього підприємства
національної акціонерної компанії
"Надра України" "Західукргеологія" про
відшкодування коштів за завищення
вартості робіт та матеріалів у сумі 15
779,55 грн.

Ухвалою суду від 27.06.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 16.07.2014р. В
судовому засіданні 16.07.2014р. оголошено
перерву до 06.08.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вомоги підтримав
повністю, просив позов задоволити
повністю з підстав викладених у
позовній заяві

Представники відповідача проти позову
заперечили, в задоволенні позовних
вимог просили відмовити з підстав
викладених у поданому відзиві на
позовну заяву (вх.№30477/14 від 15.07.2014р.).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши доводи та
заперечення представників сторін, суд,-

встановив:

15.12.2009р. між Дочірним підприємством НАК
"Надра України" "Західукргеологія"
(надалі - підрядник), від імені та
інтересах якого діє Львівська
геологорозвідувальна експедиція та
Миколаївською комунальною центральною
районною лікарнею (надалі - замовник)
укладено договір №162/09/346 на виконання
геологорозвідувальних робіт,
відповідно до умов якого підрядник
зобов'язується за завданням замовника,
в порядку та на умовах, визначених в
цьому договорі здійснити буріння
розвідувально-експлуатаційної
свердловини глибиною 70м. у м.Миколаєві
Львівської області, а замовник
зобов'язується прийняти виконані
підрядником роботи та оплатити їх на
умовах договору.

Відповідно до п.2.1. договору кошторисна
вартість робіт становить 102 792,00 грн., в
тому числі 17 132,00 грн.

Згідно з п.2.2. договору вартість робіт
може переглядатись у випадку зміни
обсягів та складу робіт і цін на
матеріали та (або) прийняття нових
(внесення змін до діючих) нормативних
актів, що впливають на вартість робіт
за цим договором.

Зміна вартості робіт оформляється
шляхом укладання додаткової угоди до
даного договору (п.2.3. Договору).

Додатковою угодою № 1 від 06.08.2010р. до
договору № 162/09 на виконання
геологорозвідувальних робіт від
15.12.2009р. сторони дійшли згоди п.2.1.
договору викласти у наступній
редакції: "Кошторисна вартість робіт за
цим договором становить 102 792,28 грн. в
т.ч. ПДВ - 17132,05 грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що
документом, що підтверджує факт
виконання робіт є акт виконаних робіт.

Відповідно до п.4.2. договору кінцевий
акт виконаних робіт підписується
сторонами протягом 10-ти календарних
днів з моменту фактичного завершення
робіт. Якщо замовник не підписує акт
виконаних робіт протягом зазначеного
строку та не надає письмово
мотивованих зауважень щодо робіт,
роботи вважаються прийнятими без
зауважень і підлягають оплаті.

Згідно із п.4.3. договору акт виконаних
робіт підписує зі сторони замовника
його керівник, а зі сторони підрядника
начальник Львівської
геологорозвідувальної експедиції.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що
наявність недоліків і строки їх
усунення фіксуються двостороннім
актом підрядника і замовника.

Позивачем та відповідачем умови
договору були виконані в повному
обсязі, зокрема відповідач виконав
роботи передбачені договором, а
позивач здійснив оплату за виконані
роботи в сумі, що підтверджується актом
приймання виконаних робіт за листопад
2010 року на суму 30 837,60 грн. та актом
приймання виконаних робіт за листопад
2010 року на суму 71 814,00 грн.

Згідно довідки про вартість виконаних
робіт за листопад 2010р., підписаної
сторонами, загальна вартість виконаних
робіт в поточних цінах станом на
01.12.2010р. складає 102 651,60 грн.

Як зазначено у позовній заяві,
зустрічною звіркою Держфінінспекції у
Львівській області, яку було проведено
з 24 по 29 березня 2013 року у Львівській
геологорозвідувальній експедиції
Дочірнього підприємства НАК «Надра
України» «Західукргеологія»,
зафіксовано порушення зі сторони
Підрядника - завищення вартості робіт
(послуг) та матеріалів. У зв'язку з чим
головним державним фінансовим
інспектором Держфінінспекції у
Львівській області А.Я. Туреком було
складено Довідку зустрічної звірки в
Львівській геологорозвідувальній
експедиції Дочірнього підприємства
НАК «Надра України»
«Західукргеологія» щодо підтвердження
виду, обсягу та якості робіт і
розрахунків з Миколаївською
комунальною центральною районною
лікарнею за період з 01.11.2010 по 28.02.2013 р. р.
№06-01-35/а від 29.03.2013 р. в якій висвітлено в
наданні яких саме послуг було завищено
вартість робіт та загальну суму
заборгованості, що виникла внаслідок
цього станом на 29.03.2013 р. і склала - 15 779,55
грн.

Ідентичний примірник довідки було
надано і Львівській
геологорозвідувальній експедиції, про
що зроблено відповідні записи.

На основі даних проведеної звірки,
Миколаївською КЦРЛ надіслано на адрес
Підрядника Повідомлення № 67 від 15.04.2013
р. щодо відшкодування (повернення)
заборгованої суми, що виникла
внаслідок завищення робіт. Проте зі
сторони Львівської
геологорозвідувальної експедиції не
було вжито відповідних заходів.

На неодноразові Претензії Замовника №
494 від 26.04.2013 р. та № 111 від 18.06.2013 р. про
погашення виявленої заборгованості, що
виникла внаслідок завищення вартості
виконаних робіт, відповіді від
Підрядника не одержано. На думку
позивача відповідач навмисно
ухиляється від виконання зобов'язань
згідно чинного законодавства
(обов'язковість виконання вимог
Держфінінспекції України), порушуючи
таким чином вимоги ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 15
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні».

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до господарського суду
Львівської області та просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
в розмірі 15 779,55 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши доводи та
заперечення представників сторін, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. За умовами ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ст.837 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи
15.12.2009р. між сторонами укладено договір
№162/09/346 на виконання
геологорозвідувальних робіт,
відповідно до умов якого підрядник
зобов'язується за завданням замовника,
в порядку та на умовах, визначених в
цьому договорі здійснити буріння
розвідувально-експлуатаційної
свердловини глибиною 70м. у м.Миколаєві
Львівської області, а замовник
зобов'язується прийняти виконані
підрядником роботи та оплатити їх на
умовах договору.

Факт виконання відповідачем робіт
визначених договором підтверджується
актом приймання виконаних робіт за
листопад 2010 року на суму 30 837,60 грн. та
актом приймання виконаних робіт за
листопад 2010 року на суму 71 814,00 грн.
Тобто згідно вказаних актів
відповідачем виконано роботи на
загальну суму 102 651,60 грн.

Позивачем було сплачено вищезазначену
суму відповідачу. Факт сплати вказаної
суми сторони не заперечують.

Позивач як на підставу стягнення з
відповідача вартості завищених робіт в
розмірі 15 779,55 грн. посилається на
довідку складену головним державним
фінансовим інспектором
Держфінінспекції у Львівській області,
відповідно до якої в результаті
зустрічної звірки в Львівській
геологорозвідувальній експедиції
Дочірнього підприємства НАК «Надра
України» «Західукргеологія» щодо
підтвердження виду, обсягу та якості
робіт і розрахунків з Миколаївською
комунальною центральною районною
лікарнею за період з 01.11.2010 по 28.02.2013 р. р.
№06-01-35/а від 29.03.2013 р. зазначено про
завищення вартості робіт на суму 15 779,55
грн.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до господарського суду
Львівської області та просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
в розмірі 15 779,55 грн.

Суд звертає увагу позивача, що
підставою виникнення у сторін прав та
обов'язків є укладений між сторонами
договір №162/09/346 від 15.12.2009р. на
виконання геологорозвідувальних
робіт.

Відповідно до п.2.1. договору сторони
визначили кошторисну вартість робіт
яка становить 102 792,00 грн., в тому числі 17
132,00 грн.

Пунктом 2.2. договору сторони
передбачили, що вартість робіт може
переглядатись у випадку зміни обсягів
та складу робіт і цін на матеріали та
(або) прийняття нових (внесення змін до
діючих) нормативних актів, що впливають
на вартість робіт за цим договором.

Також сторони передбачили, що така
зміна вартості робіт оформляється
шляхом укладання додаткової угоди до
даного договору (п.2.3. Договору).

Так, додатковою угодою № 1 від 06.08.2010р.
до договору № 162/09 на виконання
геологорозвідувальних робіт від
15.12.2009р. сторони дійшли згоди п.2.1.
договору викласти у наступній
редакції: "Кошторисна вартість робіт за
цим договором становить 102 792,28 грн. в
т.ч. ПДВ - 17132,05 грн.

Як зазначено вище, згідно актів
приймання виконаних робіт за листопад
2010 року відповідачем виконано роботи
на загальну суму 102 651,60 грн.

Вартість робіт, що зазначена в актах,
також підтверджується довідкою про
вартість виконаних робіт за листопад
2010р., в якій зазначено, що загальна
вартість виконаних робіт в поточних
цінах станом на 01.12.2010р. складає 102 651,60
грн.

Дана довідка, як і акти виконаних робіт,
підписана повноважними представниками
сторін.

Отже з огляду на викладене, підписавши
акти виконаних робіт та здійснивши
оплату, позивач не тільки підтвердив
виконання відповідачем робіт у повному
обсязі але й схвалив вартість
виконання геологорозвідувальних
робіт, зазначену в актах виконаних
робіт.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Таким чином, позивач, вимагаючи
повернення частини виконаного за
договором фактично вимагає перегляду
ціни договору після його виконання, що
є порушенням вказаних вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 853 ЦК України
встановлено, що замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до ст. 852 ЦК України,
якщо підрядник відступив від умов
договору підряду, що погіршило роботу,
або допустив інші недоліки в роботі,
замовник має право за своїм вибором
вимагати безоплатного виправлення цих
недоліків у розумний строк або
виправити їх за свій рахунок з правом
на відшкодування своїх витрат на
виправлення недоліків чи відповідного
зменшення плати за роботу, якщо інше не
встановлено договором.

Згідно ст. 858 ЦК України, якщо робота
виконана підрядником з відступами від
умов договору підряду, які погіршили
роботу, або з іншими недоліками, які
роблять її непридатною для
використання відповідно до договору
або для звичайного використання роботи
такого характеру, замовник має право,
якщо інше не встановлено договором або
законом, за своїм вибором вимагати від
підрядника: 1) безоплатного усунення
недоліків у роботі в розумний строк; 2)
пропорційного зменшення ціни роботи; 3)
відшкодування своїх витрат на усунення
недоліків, якщо право замовника
усувати їх встановлено договором.
Підрядник має право замість усунення
недоліків роботи, за які він
відповідає, безоплатно виконати роботу
заново з відшкодуванням замовникові
збитків, завданих простроченням
виконання. У цьому разі замовник
зобов'язаний повернути раніше передану
йому роботу підрядникові, якщо за
характером роботи таке повернення
можливе. Якщо відступи у роботі від
умов договору підряду або інші
недоліки у роботі є істотними та
такими, що не можуть бути усунені, або
не були усунені у встановлений
замовником розумний строк, замовник
має

право відмовитися від договору та
вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, відповідальність
підрядника за неналежну якість роботи
визначена спеціальними нормами, які
регулюють відносини за договорами
підряду.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази наявності будь-яких зауважень
чи заперечень з боку позивача щодо
обсягів, якості та вартості виконаних
відповідачем робіт.

Проте як вбачається зі змісту
позовних вимог, позивач просить
стягнути з відповідача 15779,55 грн. суми
основної заборгованості за договором
№162/09/346 від 15.12.2009р. на виконання
геологорозвідувальних робіт, при цьому
не наводячи доказів порушення
відповідачем зобов'язань по договору
лише посилається на Довідку зустрічної
звірки Державної фінансової інспекції
в Львівській геологорозвідувальній
експедиції Дочірнього підприємства
НАК «Надра України»
«Західукрегеологія» щодо
підтвердження виду, обсягу та якості
робіт і розрахунків з Миколаївською
комунальною центральною районною
лікарнею за період з 01.11.2010 по 28.02.2013р. в
якій зазначено про завищення вартості
робіт виконаних відповідачем на суму 15
779,55 грн.

Відповідно до п. 2.5. постанови Пленуму
Вищого господарського суду № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Наприклад, чинним
законодавством, що регулює відносини
за договором перевезення вантажу,
встановлено перелік
документів-доказів, які є підставою для
покладення на перевізника
відповідальності за втрату, псування,
пошкодження або недостачу вантажу.
Отже, ніякі інші документи не можуть
підтверджувати обставини, що є
підставою для покладення на
перевізника відповідальності за
незбереження вантажу.

Як вбачається з положень статті 611 ЦК
України, на яку позивач посилається у
позовній заяві, саме у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема зміна умов
зобов'язання чи відшкодування збитків.

Слід зазначити, що позивачем не
наведено жодних обставин
підтверджених доказами які свідчать
про порушення відповідачем умов
договору чи його невиконання, які
могли б бути підставою для зміни умов
договору чи відшкодуванню збитків.
Сама довідка державної фінансової
інспекції не може бути належним і
допустимим доказом порушення
відповідачем договірних зобов'язань
або підставою для зміни ціни договору
№162/09/346 від 15.12.2009р., тим більше після
його виконання. Дана довідка державної
фінансової інспекції може оцінюватись
судом у сукупності з іншими доказами
які б підтверджували порушення
відповідачем умов договору чи його
невиконання, і таке порушення повинен
був довести позивач.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку у задоволенні позову
відмовити повністю.

Відповідно до ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата позивачем судового збору
підтверджується платіжними
дорученнями №2952 від 16.09.2013р. на суму
1720,00 грн., № 1024 від 20.03.2014р. на суму 106,50
грн. та № 115 від 24.01.2014р. на суму 0,50 грн.
які відповідно до ст.49 ГПК України слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 11.08.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.