ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року Справа № 914/4717/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого Г.
Коробенко Л. Рогач за участю
представників:позивачаМанівська Л.Р. -
довіреність від 20.01.2014
р.відповідачаГарбузюк Р.О. -
довіреність від 08.01.2014 р.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз"на постановувід 10.06.2014 р.
Львівського апеляційного
господарського судуу справі№ 914/4717/13
господарського суду Львівської
областіза позовомПублічного
акціонерного товариства "Іскра"до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз"треті особи- Львівське міське
комунальне підприємство
"Львівтеплоенерго"; - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Львівська
ізоляторна компанія" провнесення змін
у договір оренди газопроводу за
зустрічним позовомПублічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз"доПублічного акціонерного
товариства "Іскра"провнесення змін у
договір оренди газопроводуУхвалою
Вищого господарського суду України від
21.07.2014 р. у складі колегії суддів:
Дроботової Т.Б. - головуючого, суддів:
Волковицької Н.О., Рогач Л.І. касаційна
скарга ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Львівгаз" на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 р. у
даній справі прийнята до розгляду та
призначена на 05.08.2014 р.

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України № 03-05/1217 від 04.08.2014 р. у
зв'язку із перебуванням судді
Волковицької Н.О. у відпустці, для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Дроботова Т.Б., судді: Коробенко
Г.П., Рогач Л.І., про що повідомлено
присутніх у судовому засіданні
представників сторін. Відводів складу
суду не заявлено.

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 р. ПАТ "Іскра" звернулось до
господарського суду Львівської
області з позовом до ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" про внесення змін до
договору оренди газопроводу № 0102111/8104
від 01.01.2011 р. про викладення в частині
пункту 3.1 цього договору, який викласти
у наступній редакції: "Даний договір
діє з 01.01.2011 р. по 15.04.2014 р., але не раніше
ніж до закінчення зимово-весняного
опалювального періоду у 2014 р. Термін
дії договору може бути продовжений за
згодою сторін" (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги, з посиланням на приписи
статті 651 Цивільного кодексу України,
статті 179, 187, 188 Господарського кодексу
України та положення Закону України
"Про засади функціонування ринку
природного газу" обґрунтовані тим, що
за умовами укладеного між сторонами
договору оренди газопроводу від 01.01.2011
р., відповідачу було передано в оренду
газопровід, по якому відповідачем на
підставі окремо укладених договорів
здійснюється постачання та розподіл
природного газу для потреб ПАТ "Іскра",
Львівського міського комунального
підприємства "Львівтеплоенерго", ТОВ
"Львівська ізоляторна компанія" та для
фізичних осіб, і оскільки строк дії
договору у спірному пункті 3.1
встановлений до 31.12.2013 р., у відповідача
не буде правових підстав для
подальшого постачання та розподілу
газу даним газопроводом.

Позивач зазначав, що виходячи з
положень Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу"
оскільки через газопровід високого
тиску ГРС "Винники" - ВАТ "Іскра", що
належить позивачу на праві власності
та переданий відповідачу в оренду,
розподіляється природний газ як для
позивача, так і для інших споживачів,
вказаний газопровід відноситься до
газорозподільних мереж та є складовою
Єдиної газотранспортної системи
України.

Відповідно до пунктів 4 та 5 статті 71
Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу"
власники складових Єдиної
газотранспортної системи України
зобов'язані забезпечити надійну та
безпечну експлуатацію Єдиної
газотранспортної системи України
згідно з вимогами законодавства та
правилами технічної експлуатації. У
разі невиконання зазначених вимог
власники складових Єдиної
газотранспортної системи України
зобов'язані передати належні їм
складові Єдиної газотранспортної
системи України у власність,
господарське відання чи користування
газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових. Експлуатація Єдиної
газотранспортної системи України
здійснюється виключно
газотранспортними або
газорозподільними підприємствами.

Проте, позивач зазначав, що оскільки
ліцензії на провадження господарської
діяльності з розподілу природного
газу, нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ у позивача відсутня,
позивач позбавлений можливості
здійснювати розподіл природного газу
власним газопроводом, що призведе до
припинення газопостачання для
споживачів - позивача, Львівського
міського комунального підприємства
"Львівтеплоенерго", ТОВ "Львівська
ізоляторна компанія", після закінчення
строку дії договору, який встановлений
у спірному пункті 3.1 до 31.12.2013 р., у
зв'язку з чим позивач вважає можливим
вимагати від відповідача продовження
строку договору.

При цьому, позивач зазначав, що ПАТ
"Львівгаз" звернувся до господарського
суду Львівської області (справа №
914/4125/13) з позовом про розірвання
договору оренди газопроводу № 0102111/8104
від 01.01.2011 р., що свідчить про
відсутність згоди відповідача на
продовження строку дії договору, а лист
ПАТ "Іскра" з відповідними пропозиціями
залишено без задоволення.

У запереченнях на позовну заяву ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" простило відмовити у її
задоволенні.

У січні 2014 р. ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Львівгаз" подало до
господарського суду Львівської
області зустрічну позовну заяву, у якій
просило визнати укладеною додаткову
угоду № 2 від 11.12.2013 р. до договору
оренди газопроводу № 0102111/8104 від 01.01.2011
р. в редакції, викладеній у зустрічній
позовні заяві (том 1 а.с. 48-54).

Зустрічна позовна заява мотивована
тими ж обставинами, що і заперечення на
первісний позов ТОВ "Іскра", зокрема, з
посиланням на те, що оскільки через
газові мережі ПАТ "Іскра" природний газ
розподіляється іншим споживачам,
газопровід ГРС "Винники" - ПАТ "Іскра"
відноситься до газорозподільчих мереж
та є складовою Єдиної газотранспортної
системи України, що, виходячи зі змісту
Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
на який посилається позивач,
унеможливлює продовження
правовідносин сторін на підставі
договору оренди газопроводу.

У зв'язку з невідповідністю договору
оренди газопроводу приписам чинного
законодавства, ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Львівгаз" звернулось
до ПАТ "Іскра" з пропозицією про
розірвання договору оренди
газопроводу та приведення
правовідносин сторін у відповідність
до вимог Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
зокрема, статті 71 цього Закону, і через
неможливість врегулювання даного
питання у досудовому порядку, ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" звернувся з позовом до
господарського суду Львівської
області з позовом про розірвання
договору оренди газопроводу, за яким
порушено провадження у справі № 914/4125/13.

23.12.2013 р. ПАТ "Львівгаз" було отримано
лист від ПАТ "Іскра" про продовження
терміну дії договору з додатковою
угодою № 2 від 11.12.2013 р., яку ПАТ
"Львівгаз" було підписано з протоколом
розбіжностей щодо викладення договору
в редакції постанови НКЕР № 227, проте,
відповіді від позивача отримано не
було, тобто, враховуючи викладене,
відсутні правові підстави для внесення
змін до договору оренди газопроводу.

В той же час, позивач за зустрічним
позовом вказував на те, що у зв'язку із
вступом з 01.01.2013 р. змін до Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу", зокрема, щодо
зобов'язання власників складових
Єдиної газотранспортної системи
здійснити передачу належних їх
складових у власність, господарське
відання чи користування
газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з такими підприємствами
договір про експлуатацію таких
складових, ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Львівгаз" звернувся до
суду з вимогою про визнання укладеною
додаткової угоди № 2 від 11.12.2013 р. до
договору оренди № 0102111/8104 від 01.01.2011 р. в
редакції, яка відповідає вимогам
Постанови НКРЕ від 07.03.2013 р. № 227 про
затвердження Типового договору на
користування складовими Єдиної
газотранспортної системи України (між
власниками та газотранспортними або
газорозподільними підприємствами).

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 21.01.2014 р.
зустрічний позов ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Львівгаз" прийнято до
розгляду спільно з первісним позовом у
справі.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 21.01.2014 р.
залучені до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Львівське міське комунальне
підприємство "Львівтеплоенерго" та ТОВ
"Львівська ізоляторна компанія".

Рішенням господарського суду
Львівської області від 17.03.2014 р. (суддя:
Яворський Б.І.) у задоволенні
первісного позову відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Мотивуючи рішення в частині відмови у
задоволенні первісного позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
чинне законодавство не передбачає для
ПАТ "Львівгаз" обов'язкового отримання
газопроводу на умовах оренди, як вважає
ПАТ "Іскра", оскільки стаття 71 Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу" надає
відповідним суб'єктам можливість права
вибору, зокрема, власники складових
ЄГТСУ зобов'язані передати належні їм
складові ЄГТСУ у власність,
господарське відання чи користування
газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових, тобто до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню положення статті 179
Господарського кодексу України щодо
обов'язковості укладення договору в
силу закону, а оскільки орендар не
погоджується на внесення змін у
договір оренди щодо продовження строку
дії договору, первісний позов не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції зазначив
про встановлення чинним
законодавством можливості внесення
змін та звернення до суду з вимогою про
внесення таких змін тільки у діючий
договір, а оскільки із закінченням
строку дія договору припиняється,
вносити зміни до нього уже неможливо і
можливим є тільки укладення нового
договору, у зв'язку з чим дійшов
висновку, що оскільки зустрічний позов
про внесення змін до договору оренди
поданий ПАТ "Львівгаз" після закінчення
строку дії такого договору, зустрічний
позов не підлягає задоволенню.

За апеляційною скаргою ПАТ "Іскра"
Львівський апеляційний господарський
суд (судді: Костів Т.С., Якімець Г.Г.,
Желік М.Б.), переглянувши рішення
господарського суду Львівської
області від 17.03.2014 р. а апеляційному
порядку, постановою від 10.06.2014 р.
скасував його в частині відмови у
задоволенні первісного позову, і в цій
частині прийняв нове рішення, яким
позов ПАТ "Іскра" задовольнив, вніс
зміни в договір № 0102111/8104 оренди
газопроводу ГРС "Винники" - ВАТ "Іскра"
від 01.01.2011 р., укладений між ПАТ "Іскра"
(орендодавець) та ПАТ "Львівгаз"
(орендар), а саме, виклавши пункт 3.1
договору у наступній редакції: "Даний
договір діє з 01.01.2011 р. по 15.04.2014 р. Термін
дії договору може бути продовжений за
згодою сторін".

В решті рішення залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що враховуючи фактичне і
документально підтверджене погодження
сторін щодо продовження договірних
відносин у межах строку, про який
просить позивач, про що свідчать,
зокрема, акти приймання - передачі
природного газу, підписані НАК
"Нафтогаз України", ПАТ "Іскра" та ПАТ
"Львівгаз", суд першої інстанції
прийняв помилкове рішення про відмову
у первісному позові. При цьому, суд
апеляційної інстанції визнав
правомірним висновок місцевого суду
про відмову у задоволенні зустрічного
позову з підстав подання зустрічного
позову про внесення змін до договору
після закінчення строку дії такого
договору.

ПАТ "Львівгаз" подало до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду апеляційної інстанції в
частині задоволення позовних вимог та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи доводи
касаційної скарги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає про безпідставне
прийняття судом апеляційної інстанції
доказів, які виникли після
постановлення господарським судом
першої інстанції рішення, без
обґрунтування неможливості подання
таких доказів до місцевого суду до
прийняття ним рішення, чим порушено
приписи статті 101 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, на думку скаржника,
помилково застосувавши норми
матеріального права, надавши оцінку
актам приймання - передачі природного
газу, судом апеляційної інстанції
залишено поза увагою, що вказані акти
приймання - передачі природного гаду за
своєю правовою природою є доказами про
обсяг газу, який був переданий
постачальником споживачам, і ніяким
чином не підтверджують наявність
правовідносин щодо оренди газопроводу.

Крім того, в порушення статті 43
Господарського процесуального кодексу
України, судом не було в враховано, що
листом від 03.01.2014 р. № 07/4-0 ПАТ "Львівгаз"
у зв'язку з припиненням договору оренди
направив ПАТ "Іскра" акт прийому -
передачі об'єкта з оренди та акт
перевірки герметичності газопроводу,
проте, у зв'язку з ухиленням
орендодавця від оформлення вказаних
актів, рішенням господарського суду
Львівської області від 06.05.2014 р. у
справі № 914/622/14 ПАТ "Іскра" було
зобов'язано прийняти від орендаря
об'єкт оренди, що спростовує висновки
суду апеляційної інстанції, покладені
в основу оскаржуваної постанови.

Скаржник зазначає, що в порушення
статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України,
позивачем по первісному позову не було
доведено його право власності чи
іншого майнового права на об'єкт
оренди, в той час, як у справі № 5015/7005/11
між тими ж сторонами Львівським
апеляційним господарським судом
витребовувались відповідні докази, які
не були надані ПАТ "Іскра", що стало
підставою для залишення позову ПАТ
"Іскра" без розгляду.

Заявник касаційної скарги наголошує,
що продовження договору оренди
суперечить пункту 4 статті 71 Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу", яким не
передбачено можливості передачі
газопроводу в оренду на довільно
визначених сторонами умовах,
враховуючи наявність затверджених
умов Типових договорів, які є
обов'язковими.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ
"Іскра" просить залишити постанову суду
апеляційної інстанції без змін, а
касаційну скаргу без задоволення
вказуючи на правомірність висновків
суду стосовно продовження
користування ПАТ "Львівгаз"
газопроводом та наявності підстав для
внесення змін до договору в редакції
позивача за первісним позовом.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, 01.01.2011 р. між ПАТ
"Іскра" (орендодавець) та ПАТ "Львівгаз"
(орендар) укладено договір № 0102111/8104
оренди газопроводу, відповідно до
пункту 1.1 якого орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування (оренду) газопровід
високого тиску ГРС "Винники" - ВАТ
"Іскра" та катодні станції - 4 штуки, які
належать орендодавцю на праві
власності.

У пункті 1.3 договору сторони погодили,
що об'єкт оренди буде
використовуватися орендарем для
передачі природного газу споживачам по
газопроводу.

Договір укладається терміном на 3 роки
і діє з 01.01.2011 р. до 31.12.2013р. Термін дії
договору може бути продовжений за
згодою сторін (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору, зміни
та доповнення до договору погоджуються
сторонами та оформляються окремими
додатковими угодами (п.3.3 договору).

Договір припиняє свою дію, зокрема, у
випадку закінчення терміну дії
договору (пункт 3.5 договору).

Судами під час розгляд справи
встановлено, що 18.05.2013 р. ПАТ "Львівгаз"
звернулося до ПАТ "Іскра" із листом про
розірвання договору оренди, оскільки з
01.01.2013 р. вступили в дію зміни до Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу", згідно яких
експлуатація складових Єдиної
газотранспортної системи України
здійснюється виключно
газорозподільними або
газотранспортними підприємствами.
Власники складових ЄГТСУ зобов'язані
передати належні їм складові ЄГТСУ у
власність, господарське відання чи
користування газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових, у зв'язку з чим орендар
просив ПАТ "Іскра" обрати один із
зазначених способів для врегулювання
взаємовідносин, але орендодавець
відмовився.

В свою чергу, 16.12.2013 р. ПАТ "Іскра"
звернулося до ПАТ "Львівгаз" із заявою
про продовження терміну дії договору
оренди, у якій вказувало про те, що
31.12.2013 р. закінчується термін дії
договору оренди, а ПАТ "Іскра" не має
ліцензії на розподіл природного газу, у
зв'язку з чим просило внести зміни до
пункту 3.1 договору продовживши його дію
до 15.04.2014 р., надавши проект відповідної
додаткової угоди.

03.01.2014 р. ПАТ "Львівгаз" направило ПАТ
"Іскра" один примірник підписаної з
протоколом розбіжностей додаткової
угоди та просило орендодавця підписати
такий протокол, у якому орендар
пропонував викласти договір оренди у
редакції Типового договору на
користування складовими Єдиної
газотранспортної системи України.
Згода сторонами досягнута не була.

Предметом спору у даній справі за
первісним позовом були вимоги ПАТ
"Іскра" про внесення змін до договору
оренди газопроводу в частині пункту 3.1
щодо строку дії цього договору на
підставі статті 651 Цивільного кодексу
України, статті 179, 187, 188 Господарського
кодексу України та положення Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу".

Відповідно до статті 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Договір найму укладається на строк,
встановлений договором (стаття 763
вказаного Кодексу).

Статтею 764 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

За приписами частини 1 статті 284
Господарського кодексу України,
істотними умовами договору оренди є:
об'єкт оренди (склад і вартість майна з
урахуванням її індексації); строк, на
який укладається договір оренди;
орендна плата з урахуванням її
індексації; порядок використання
амортизаційних відрахувань;
відновлення орендованого майна та
умови його повернення або викупу.

Частиною 4 вказаної норми унормовано,
що строк договору оренди визначається
за погодженням сторін. У разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення строку дії договору він
вважається продовженим на такий самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Згідно з частиною другою статті 43 та
статтею 33 Господарського кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Якщо подані сторонами та
іншими учасниками судового процесу
докази є недостатніми, господарський
суд може за їх клопотанням чи за
власною ініціативою витребувати в
порядку підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово (стаття 32 цього
Кодексу).

За приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами процесуального
законодавства, рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: - чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; - чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; - яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до статті 43 цього Кодексу
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи
спростовуючи подані стороною докази,
господарські суди повинні у
мотивувальній частині рішення навести
правове обґрунтування і ті доведені
фактичні обставини, з огляду на які ці
доводи або докази не взято до уваги
судом. Викладення у рішенні лише
доводів та доказів сторони, на користь
якої приймається рішення, є порушенням
вимог статті 42 Господарського
процесуального кодексу України щодо
рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Проте, здійснюючи судовий розгляд
справи, встановивши обставини щодо
звернення 18.05.2013 р. ПАТ "Львігаз" до ПАТ
"Іскра" із листом про розірвання
договору оренди з підстав набрання
чинності змін до Закону України "Про
засади функціонування ринку
природного газу", судами першої та
апеляційної інстанції залишені поза
увагою доводи ПАТ "Львівгаз", викладені
ним у запереченнях на первісну позовну
заяву щодо розгляду господарським
судом Львівської області справи №
914/4125/13 за позовом ПАТ "Львівгаз" до ПАТ"
Іскра" про розірвання договору оренди
газопроводу № 0102111/8104 від 01.01.2011 р.

Крім того, пунктом 4.4.11 договору оренди
газопроводу сторонами було
встановлено, що у термін, зазначений у
даному договорі орендар зобов'язується
повернути об'єкт оренди орендарю у
випадку припинення дії договору з
підписанням акта про повернення
об'єкту оренди, акта перевірки
герметичності газопроводу та
повернути за актом приймання - передачі
технічну документацію на зовнішній
газопровід високого тиску ГРС "Винники
- ВАТ "Іскра".

Проте, судами під час розгляду справи
були залишені поза увагою та не
перевірені доводи ПАТ "Львівгаз"
стосовно направлення листа від 03.01.2014 р.
№ 07/4-0 ПАТ "Іскра" та акта прийому -
передачі об'єкта з оренди, акта
перевірки герметичності газопроводу, у
зв'язку з припиненням договору оренди
газопроводу та звернення ПАТ "Львівгаз"
до суду з позовом про зобов'язання
орендодавця прийняти від орендаря
об'єкт оренди, за яким господарським
судом Львівської області здійснюється
розгляд справи № 914/622/14.

Крім того, спірні правовідносини між
ПАТ "Іскра" та ПАТ "Львівгаз" були
предметом розгляду господарського
суду Львівської області в межах справи
№ 914/314/14, проте, вказане також не було
досліджено судами.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що як вбачається
зі змісту зустрічної позовної заяви
ПАТ "Львівгаз", позивач просив суд
визнати укладеною додаткову угоду до
договору оренди газопроводу, в той час,
як судами першої та апеляційної
інстанції у судових рішеннях зазначено
про відсутність правових підстав для
задоволення зустрічного позову про
внесення змін, проте, не взявши до
уваги, що за своєю правовою природою,
нормативною та доказовою базою вказані
вимоги є відмінними.

Оскільки в силу статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, судові рішення у даній справі
підлягають направленню на новий
розгляд до господарського суду
Львівської області.

При новому розгляді справи судам
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, і в залежності від встановлених
обставин вирішити спір у відповідності
з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3
статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 р. у
справі № 914/4717/13 та рішення
господарського суду Львівської
області від 17.03.2014 р скасувати, справу
направити на новий розгляд до
господарського суду Львівської
області.

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

Судді:
Г. Коробенко

Л. Рогач