ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.08.14р. Справа № 904/6283/14

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши
матеріали

за позовом Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України в особі Дніпропетровського
регіонального структурного підрозділу
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

Третя особа: Державна фінансова
інспекція України в особі Державної
фінансової інспекції України в
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 4 094,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Державне підприємство обслуговування
повітряного руху України в особі
Дніпропетровського регіонального
структурного підрозділу Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою № 24.11-8-682 від
13.08.2014 р. (зареєстрована господарським
судом Дніпропетровської області 20.08.2014
р. за № 6149/14) до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4 094,59
грн. матеріальної шкоди (збитків) у
вигляді завищення вартості наданих
послуг.

Суд вважає за необхідне повернути
позовну заяву № 24.11-8-682 від 13.08.2014 р. і
додані до неї документи без розгляду з
наступних підстав:

Пунктом 2 частини другої ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зокрема, найменування,
місцезнаходження, ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб).

Всупереч вказаних вимог, позивачем не
вказано ідентифікаційний код
відповідача, як того вимагають
положення статті 54 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №
18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п.
3.5, де зазначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

На підтвердження надіслання
відповідачу та Державній фінансовій
інспекції України в Дніпропетровській
області (третій особі в особі) копії
позовної заяви та доданих до неї
документів листом з описом вкладення,
позивач залучив до позовної заяви
поштові квитанції № 6545, № 6540 від 19.08.2014
р. з описами вкладення 19.08.2014 р.

Натомість, суд звертає увагу, що в
описах вкладення від 19.08.2014 р.
зазначено: "Копія Позовної заяви про
стягнення матеріальної шкоди на суму
4094,59 грн. з додатками", однак при цьому
перелік додатків в описах вкладення не
наводиться, що позбавляє суд
можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
стосовно його обов'язку надіслати
відповідачу та Державній фінансовій
інспекції України в Дніпропетровській
області (третій особі в особі) копії
позовної заяви та всіх доданих до неї
документів. В той же час, до позовної
заяви додані вказані в ній додатки
(стор. 3 позовної заяви - додатки №№ 1 -
15), направлення яких відповідачу та
Державній фінансовій інспекції
України в Дніпропетровській області
(третій особі в особі) фактично
позивачем не підтверджується.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати поштові квитанції № 6545, № 6540
від 19.08.2014 р. з описами вкладення 19.08.2014
р. в якості виконання позивачем вимог ч.
1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Окрім того, у позовних матеріалах
відсутні жодні докази надсилання
позивачем на адресу третьої особи -
Державної фінансової інспекції
України копії позовної заяви і доданих
до неї документів, що є порушенням
вимог ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

Згідно ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються суду в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Відповідно до п.5.27 Національного
стандарту України "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.03р. № 55, відмітку про
засвідчення копії документа складають
із слів "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вимог, позивачем надано
ксерокопії документів, що не можуть
бути доказами,
оскільки належним чином не засвідчені.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Вказана обставина є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст.ст. 54, 56, 57, п.п. 2, 6
ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатками на
109 аркушах, у тому числі платіжне
доручення № 3126 від 08.07.2014 р. про сплату
судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Суддя І.А. Рудовська