ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.
Справа № 922/2534/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Черленяк М.І., суддя Бондаренко
В.П. , суддя Ільїн О.В.

при секретарі Вороні В.С.,

за участю представників :

позивача - Пушкарьов І.О.

відповідача - Тітов І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.
№1647Х/1-12) на рішення господарського
суду Харківської області від 26 травня
2014 року у справі №922/2534/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз", м. Харків,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олімпійський
спортивний клуб "Темп", м. Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Харківміськгаз" звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олімпійський
спортивний клуб "Темп", в якій, з
урахуванням заяв про уточнення
позовних вимог від 15.07.2014 р., 06.05.14 р. та
20.05.2014 р., просило стягнути з
відповідача на користь позивача суму
заборгованості в розмірі 1763878,75 грн. та
36044,02 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 26 травня 2014
року у справі №922/2534/13 (суддя Лаврова
Л.С.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олімпійський
спортивний клуб "Темп" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Харківміськгаз" суму боргу 1763878,75 грн.
та судовий збір у сумі 36044,02 грн.

Відповідач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
подав до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду Харківської області від 26 травня
2014 року у справі №922/2534/13 скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
рішення суду першої інстанції прийнято
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, з порушенням
норм матеріального права, а висновки,
викладені, в оскаржуваному рішенні, не
відповідають обставинам справи. Крім
того, з урахування письмових пояснень
від 18.08.2014 року, зазначає, що факт
незаконного та несанкціонованого
втручання відповідача у
газотранспортну мережу позивачем не
доведено. Також вказує на те, що позивач
не довів жодного з складових
цивільно-правової відповідальності. До
того ж, нез'ясована технічна складова
виявленої позивачем врізки, що не
дозволяє вести мову про обсяги
можливого несанкціонованого
споживання природного газу.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу відповідача, в якому зазначає,
що оскаржуване рішення вважає
обґрунтованим та прийнятим у
відповідності до норм процесуального
та матеріального права. Посилається на
те, що факт незаконного втручання до
газотранспортної мережі зафіксовано в
актах обстеження. Позивач просить
рішення господарського суду
Харківської області від 26 травня 2014
року у справі №922/2534/13 залишити без
змін, а апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 22 липня 2014 року
у справі №922/2534/13 відкладено розгляд
справи на 14 серпня 2014 року.

Колегія суддів в судовому засіданні 14
серпня 2014 року, у відповідності до ч. 3
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України, оголосила перерву до 18
серпня 2014 року.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню,
зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 20
грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством
"Харківміськгаз" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Олімпійський спортивний клуб "Темп"
було укладено договір №2013/ТП-ПР-1748 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом, відповідно до
умов якого позивач протягом 2013 року
зобов'язався здійснювати відповідачу
постачання природного газу в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб відповідача, який
оплачує вартість газу у розмірах,
строках, порядку та на умовах,
передбачених договором (т.І а.с.13-16).

Крім того, сторони 20 грудня 2012 року
уклали також договір №2013/Т-ПР-1748 на
розподіл природного газу, згідно у мов
якого відповідач зобов'язався надати
позивачу послугу з транспортування
природного газу газорозподільними
мережами до межі балансової вартості
об'єктів відповідача або його
споживачів відповідно до актів
розмежування балансової належності
газопроводів та експлуатаційної
діяльності сторін (т.І а.с.17-19).

Згідно із п. 5.2.2. договору №2013/ТП-ПР-1748
на постачання природного газу за
регульованим тарифом від 20.12.2012 року
позивач має право безперешкодного
доступу до газоспоживного обладнання,
газопроводів та вузлів обліку газу на
території відповідача.

Відповідно до п. 6.2.4. договору
№2013/Т-ПР-1748 на розподіл природного газу
від 20.12.2012 року позивач має право
перевіряти роботу комерційних вузлів
обліку, установлених на об'єктах
відповідача або його споживачів.

18 березня 2013 року представником
позивача було проведено перевірку
підприємства відповідача у
присутності його представника, за
результатами якої було складено акт
обстеження №19142/13 р., в якому
встановлено, що претензій до
опломбування вузла обліку немає,
пломби, встановлені раніше, не
порушені, обладнання відповідає
акту-розрахуку. Даний акт підписано
представником відповідача (т.І а.с.21).

Крім того, 18 березня 2013 року було
складено ще один акт без номера, який
представником відповідача не
підписано. В даному акті зазначено, що
представником позивача було проведено
перевірку системи газопостачання за
адресою вул. Батумська, 16 та виявлено
перемичку, яка є обвідною лінією в
обхід вузла обліку. Врізка виконана з
відмикаючими пристроями в спеціальній
камері-колодязі (т.І а.с.22).

В подальшому, позивач направив
відповідачу претензію №06/1196 від 04.04.2013
року, відповідно до якої просив
відповідача сплатити на його рахунок
1763809,40 грн. (т.І а.с.34).

Як стверджує позивач, відповідач суму
збитків, завданих внаслідок
несанкціонованого втручання у
газотранспортну мережу, не
відшкодував, що й стало підставою для
звернення до суду з відповідним
позовом.

Місцевий господарський суд при
прийнятті рішення дійшов висновку, що
факт незаконного втручання до
газотранспортної мережі
підтверджується актами обстеження, в
зв'язку з чим, позовна вимога про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості в розмірі
1763878,75 грн. є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вищевикладеними висновками місцевого
господарського суду та вважає їх
такими, що не відповідають фактичним
обставинам та матеріалам справи, а
також нормам чинного законодавства, їм
не надана правильна та належна правова
оцінка. Такий висновок суду
апеляційної інстанції ґрунтується на
наступному.

З матеріалів справи вбачається, що в
своїй позовній заяві ПАТ
"Харківміськгаз" просило суд стягнути з
ТОВ "ОСК "Темп" заборгованість, яка
складає 1802200,87 грн.

В заяві про уточнення позовних вимог
від 15.07.2013 р. позивач просив стягнути
суму завданих збитків в розмірі 1802200,87
грн. (а.с.84-85).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Колегія суддів звертає увагу, що
предмет позову - це певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача. Зміна предмета позову
означає зміну вимоги, з якою позивач
звернувся до відповідача. В свою чергу,
зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Таким чином, позивачем в заяві про
уточнення позовних вимог від 15.07.2014 р.
було змінено підстави позову.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 липня 2013 року
у справі №922/2534/13 дана заява була
прийнята судом першої інстанції до
розгляду (т.І а.с.99-101).

В заяві про уточнення позовних вимог
від 06.05.2014 р. (повторно подана 20.05.2014 р.)
позивач зазначив, що змінює предмет
позову, в зв'язку з чим просив стягнути
суму заборгованості в розмірі 1763878,75
грн. (т.ІІ а.с.56-57).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06 травня 2014
року у справі №922/2534/13 дана заява була
прийнята судом першої інстанції до
розгляду (т.І а.с.117-119).

Проте, колегія суддів вважає, що
позивач в заяві про уточнення позовних
вимог від 06.05.2014 р. змінив не лише
предмет позову, а і його підстави,
оскільки змінив обставини, на яких
ґрунтувалася вимога позивача, із
завдання відповідачем збитків
позивачу на заборгованість
відповідача перед позивачем.

Колегія суддів зазначає, що за змістом
статті 22 ГПК зміна позивачем підстав і
предмету позову може мати місце лише
альтернативно, тому одночасна їх зміна
неможлива. Отже, у разі подання
позивачем клопотання (заяви),
направленого на одночасну зміну
предмета і підстави позову,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин повинен відмовити
в задоволенні такого клопотання
(заяви).

Аналогічної правової позиції
дотримується й Вищий господарський суд
України, про що зазначав у пункті 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
р. №01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році».

Однак, з оскаржуваного рішення
вбачається, що суд першої інстанції
розглядав предмет і підстави позову, що
було зазначені в заяві про уточнення
позовних вимог від 06.05.2014 р. (повторно
подана 20.05.2014 р.), тобто стосовно
стягнення з відповідача суми
заборгованості.

Колегія суддів, враховуючи, що
одночасна зміна і предмета, і підстав
позову не допускається, вважає, що суд
першої інстанції мав розглядати
позовну вимогу про стягнення суми
завданих збитків.

Згідно із ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки) та доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 224
Господарського кодексу України під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Колегія суддів звертає увагу, що
підставою для відшкодування збитків є
наявність усіх елементів складу
цивільно-правового правопорушення, а
саме: протиправної поведінки особи,
збитків, причинного зв'язку між
протиправною поведінкою особи та
збитками, вини особи, яка заподіяла
збитки. Відсутність хоча б однієї з
зазначених складових, виключає склад
правопорушення взагалі, а з ним
відповідно і правові підстави
відшкодування збитків.

Позивач зазначає, що відповідач
незаконно втрутився до
газотранспортної мережі. В
підтвердження даного факту
посилається на акти обстеження від
18.03.2013 року.

З акту обстеження №19142/13 р. від 18.03.2014
року не вбачається, що при перевірці
підприємства відповідача було
встановлено факт незаконно втручання
до газотранспортної мережі. Навпаки
представником позивача зазначено, що
претензій до опломбування вузла обліку
немає, пломби, встановлені раніше, не
порушені, обладнання відповідає
акту-розрахуку.

В акті обстеження б/н від 18.03.2014 року
представник позивача, провівши
перевірку системи газопостачання за
адресою вул. Батумська, 16, виявив
перемичку, яка є обвідною лінією в
обхід вузла обліку та зазначив, що
врізка виконана з відмикаючими
пристроями в спеціальній
камері-колодязі.

Однак, про те, що ця врізка була
виконана саме відповідачем в акті
обстеження не йдеться. До того ж, даний
акт складено на 2 хвилини раніше акту
обстеження №19142/13 р., яким встановлено,
що обладнання відповідає
акту-розрахуку. Крім того, акт
обстеження б/н від 18.03.2014 року не було
підписано представником відповідача.

В зв'язку з наведеним, колегія суддів
приходить до висновку, що акт
обстеження б/н від 18.03.2014 року не може
вважатися належним та допустимим
доказом втручання саме відповідача до
газотранспортної мережі.

Посилання позивача на те, що вказана
врізка була з'єднана з
газотранспортною мережею за адресою
вул. Батумська, 16, тому саме
відповідачем здійснювався
несанкціонований відбір природного
газу, є безпідставними, оскільки
матеріалами справи підтверджується, що
за вказаною адресо знаходяться й інші
підприємства, зокрема, ПП «Спортивний
клуб «Олімп», який є власником частини
нежитлової будівлі по вул. Батумська, 16.

Також необґрунтованим є розрахунок
суми коштів, здійснений на підставі
Методик визначення питомих втрат та
виробничо-технологічних витрат
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 30 травня 2003 року №264, які,
на думку позивача, підлягають
стягненню з відповідача.

Оскільки за основу розрахунку взято
період з 26.04.2012 року по 18.03.2013 року, тобто
з моменту закінчення будівництва
газопроводу до виявлення в ньому
врізки. Проте, матеріалами справи не
підтверджується, що представниками
позивача протягом як майже року не було
здійснено жодної перевірки
газопроводу по вул. Батумській, 16, яка
могла б виявити таку врізку. Позивач
вважає, що за вказаний період
відповідач безпідставно спожив 374349,6
куб.м. газу без врахування показань
лічильника. Однак, належних та
допустимих доказів того, що саме
відповідачем було спожито саме такий
обсяг газу не надав.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звертався до правоохоронних органів з
метою встановлення особи, винної у
здійсненні робіт по виконанню врізки в
обхід вузла обліку, але процесуальних
документів, які підтверджували б вину
відповідача чи будь-якої іншої особи,
за результатами такого звернення
уповноваженими органами винесено не
було.

На підставі аналізу наявних матеріалів
справи у сукупності з вимогами
зазначених норм чинного законодавства,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивач не довів спричинення йому
збитків внаслідок винних дій
відповідача саме в розмірі заявлених
позовних вимог, оскільки не надав суду
належних доказів на підтвердження
цього факту, тому відмовляє у
задоволенні позову в повному обсязі за
його необґрунтованістю та
безпідставністю.

До того ж, колегія суддів не вбачає
правових підстав й для стягнення
заборгованості, яку, у відповідності до
заяви про уточнення позовних вимог від
06.05.2014 р. (повторно поданої 20.05.2014 р.),
просив стягнути позивач. Оскільки,
заборгованість може виникати із
договірних відносин сторін, але ні
умовами договору №2013/ТП-ПР-1748 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом від 20.12.2012 року, ні
умовами договору №2013/Т-ПР-1748 на
розподіл природного газу від 20.12.2012
року не передбачено обов'язку
відповідача сплатити вартість
природного газу, спожитого внаслідок
незаконного втручання до
газотранспортної мережі.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду
Харківської області від 26 травня 2014
року у справі №922/2534/13 підлягає
скасуванню, оскільки судом першої
інстанції неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, а висновки, викладені у рішенні
місцевого господарського суду, не
відповідають обставинам справи.

Стаття 49 Господарського
процесуального кодексу України
визначає порядок розподілу
господарських витрат, відповідно до
якого судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Відповідно до статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 4.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог; при задоволенні позову
в повному обсязі відшкодування витрат
позивача, що пов'язані зі сплатою
судового збору, покладається на
відповідача; в разі відмови у позові
повністю ці витрати покладаються на
позивача. Такі правила розподілу
судового збору застосовуються у спорах
як майнового, так і немайнового
характеру.

З урахуванням того, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з позивача
на користь відповідача підлягає
стягненню 18022,01 грн. витрат по сплаті
судового збору за розгляд скарги в суді
апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 2
статті 103, пунктами 3 та 4 частини 1
статті 104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 26 травня 2014
року у справі №922/2534/13 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз" (61004, м.
Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Олімпійський спортивний клуб "Темп"
(61070, м. Харків, вул. Батумська, 16, ) 18022,01 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Повна постанова складена 22 серпня 2014
року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Ільїн О.В.