ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Справа № 906/1937/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді
Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М.,
Студенця В.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційні скарги
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Коменерго-Житомир" на рішення
Господарського суду Житомирської
області від 11 березня 2014 року та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 27 травня 2014
року у справі № 906/1937/13 за позовом
виконавчого комітету Житомирської
міської ради до Житомирського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
треті особи: комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13", комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16", Управління житлового
господарства Житомирської міської
ради, товариство з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Коменерго-Житомир", приватне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", про визнання недійсним рішення та
за зустрічним позовом про виконання
рішення адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,

УСТАНОВИВ: У грудні 2013 року виконавчий
комітет Житомирської міської ради
звернувся до Господарського суду
Житомирської області з позовом до
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним (скасування)
рішення адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" від 4 листопада 2013 року № 1.16/-86р
у справі № 4.7.7.-83/2013 з підстав
невідповідності закону.

Житомирське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України позов не визнало та подало
зустрічний позов про зобов'язання
виконавчого комітету Житомирської
міської ради припинити порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, зазначене в пункті 1
рішення, шляхом скасування рішення
виконкому від 10 вересня 2013 року № 436
"Про визначення виконавців послуг за
результатами проведеного конкурсу на
право надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій у житловому фонді
комунальної власності" у частині
визначення виконавцями послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по лотах №№ 3,
10, 13 - комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13" і комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16" відповідно.

Виконавчий комітет Житомирської
міської ради зустрічний позов не
визнав.

Ухвалами Господарського суду від 12
лютого 2014 року та 3 березня 2014 року до
участі у справі третіми особами були
залучені приватне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4" і товариство з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Коменерго-Житомир", які проти доводів
первісного позову заперечували і
вимоги зустрічного позову підтримали,
а також комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13", комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16" та Управління житлового
господарства Житомирської міської
ради, які вимоги за первісним позовом
підтримали, а проти доводів
зустрічного позову заперечували.

Рішенням Господарського суду
Житомирської області від 11 березня 2014
року (суддя Л. Соловей) первісний позов
задоволено; у задоволенні зустрічного
позову відмовлено з мотивів
безпідставності вимог.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 27 травня 2014
року рішення скасовано в частині
задоволення первісного позову та
прийнято в цій частині нове рішення,
яким визнано недійсним пункт 2 рішення
адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" від 4 листопада 2013 року № 1.16/-86р
у справі № 4.7.7.-83/2013, у
решті первісного позову відмовлено. В
іншій частині судове рішення залишено
без змін.

Житомирське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України просить рішення та постанову
скасувати з підстав неправильного
застосування господарськими судами
статей 17, 48 і 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" та
прийняти нове рішення, яким зустрічний
позов задовольнити, а в задоволенні
первісного позову відмовити.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Коменерго-Житомир" просить постанову в
частині часткового задоволення
первісного позову скасувати з підстав
неправильного застосування
апеляційним господарським судом
статей частини 2 статті 4, частини 1
статті 48 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
зустрічні позовні вимоги.

Виконавчий комітет Житомирської
міської ради та комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13" проти доводів касаційних скарг
заперечили і просять залишити їх без
задоволення.

Сторони належним чином були
повідомлені про час і місце судового
засідання, проте їхні представники у
судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів вважає, що касаційні
скарги підлягають задоволенню
частково.

Господарськими судами встановлено, що
Управлінням житлового господарства
міської ради організовано конкурс на
право надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій в житлових будинках
комунальної власності міста Житомира",
переможцями яких визнані, зокрема, по
лоту № 3 - комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4"; по лоту № 10 - комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13", по лоту № 13 - комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16". Житомирська міська рада та
зазначені переможці конкурсу 6 вересня
2013 року уклали договори на виконання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. Виконавчим
комітетом Житомирської міської ради 10
вересня 2013 року прийнято рішення № 436,
яким визначено виконавців послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в житловому
фонді комунальної власності, зокрема:
комунальне підприємство "Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство № 4", комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13" і комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16", а також затверджені укладені з
цими суб'єктами господарювання
договори.

Перевіркою Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету було
встановлено, що комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13" і комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16" подали комісії недостовірну
інформацію, яка вплинула на результати
конкурсу.

Адміністративною колегією
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету 4 листопада
2013 року прийнято рішення №1.16/-86р, яким:

- визнано дії виконавчого комітету
Житомирської міської ради, що
полягають у прийнятті рішення від 10
вересня 2013 року № 436, яким виконавцями
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій за
результатами конкурсу, проведеного з
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, по лоту № 3
визначено комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", по лоту № 10 визначено комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13", по лоту № 13 - комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16", порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді вчинення дій,
заборонених статтею 17 цього Закону, що
полягають у легітимації порушень
Управлінням житлового господарства
Житомирської міської ради
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- зобов'язано виконавчий комітет
Житомирської міської ради до 4 грудня
2013 року припинити порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, зазначене в пункті 1 цього
рішення, шляхом скасування рішення від
10 вересня 2013 року № 436 "Про визначення
виконавців послуг за результатами
проведеного конкурсу на право надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в житловому
фонді комунальної власності" у частині
визначення виконавцями послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по лотах №№ 3,
10, 13 комунальне підприємство "Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство № 4", комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13" і комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16" відповідно.

Задовольняючи первісний позов,
господарський суд виходив з того, що не
досліджує ймовірні порушення
законодавства під час проведення
конкурсу або підписанні угод; рішення
від 10 вересня 2013 року № 436 прийнято в
межах повноважень виконавчого
комітету Житомирської міської ради та
ґрунтується на вимогах Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" і його
скасування не призведе до відновлення
порушеного права; ці обставини
виключають задоволення зустрічного
позову, крім того обов'язок виконавчого
комітету зупиняється у зв'язку з
оскарженням рішення територіального
відділення Антимонопольного комітету
України.

Переглядаючи рішення в частині
первісного позову, апеляційний
господарський суд дійшов висновків про
те, що Житомирським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
встановлені факти проведення конкурсу
по лотам №№ 3, 10 і 13 з порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, а відтак прийняття
виконавчим комітетом Житомирської
міської ради рішення від 10 вересня 2013
року № 436, яким виконавцями послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по лоту № 3
визначено комунальне підприємство
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 4", по лоту № 10 - комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 13", по лоту № 13 - комунальне
підприємство "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 16", є порушенням пункту 7 статті 50 і
статті 17 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
легітимації порушень Управлінням
житлового господарства Житомирської
міської ради законодавства про захист
економічної конкуренції.

За цих обставин господарський суд
апеляційної інстанції правомірно
відмовив у задоволенні первісного
позову в цій частині.

Задовольняючи первісний позов в
частині визнання недійсним пункту 2
рішення адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
апеляційний господарський суд виходив
з того, що така вимога суперечить
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову, господарський суд виходив з
того, що часткове задоволення
первісного позову виключає
задоволення зустрічного.

Колегія суддів вважає, що таких
висновків господарські суди дійшли без
урахування всіх обставин справи та
вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" державна політика у сфері
житлово-комунальних послуг базується
на принципі створення та підтримання
конкурентного середовища при
виробленні та наданні
житлово-комунальних послуг. Згідно
пункту 4 статті 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
зокрема визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства. За
змістом статті 27 Закону укладання
договорів на надання
житлово-комунальних послуг для
об'єктів комунальної власності
здійснюється за результатами конкурсу.

Відповідно до статті 15 і пункту 3 статті
50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції є антиконкурентні дії
органів місцевого самоврядування у
вигляді прийняття будь-яких актів (у
тому числі рішень), які призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення, обмеження чи спотворення
конкуренції та надання окремим
суб'єктам господарювання пільг чи
інших переваг, які ставлять їх у
привілейоване становище стосовно
конкурентів, що призводить або може
призвести до недопущення, усунення,
обмеження чи спотворення конкуренції.
За змістом статті 17 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
забороняються дії чи бездіяльність
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю (колегіального
органу чи посадової особи), що
полягають у схиленні суб'єктів
господарювання, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю до порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції, створенні умов для
вчинення таких порушень чи їх
легітимації.

Виконавчий комітет Житомирської
міської ради прийняв рішення від 10
вересня 2013 року № 436 за результатами
конкурсу, проведеного з порушенням
законодавства у сфері надання
житлово-комунальних послуг і про
захист економічної конкуренції.
Статтею 48 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" встановлено,
за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, зокрема, про
припинення порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;
зобов'язання органу місцевого
самоврядування скасувати прийняте ним
рішення чи розірвати угоди, визнані
антиконкурентними діями органів
місцевого самоврядування.

Таким чином, вимога пункту 2 рішення
адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету, що
оспорюється, ґрунтується на законі.

Частиною першою статті 59 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" встановлено, що
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на викладене підстави для
визнання недійсним (скасування)
рішення адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" від 4 листопада 2013 року № 1.16/-86р
у справі № 4.7.7.-83/2013 відсутні.

Отже неправильне застосування
господарськими судами до спірних
правовідносин статті 48 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
зумовлюють скасування постанови в
даній справі в частині задоволення
позовних вимог щодо визнання недійсним
пункту 2 рішення адміністративної
колегії Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" від 4 листопада 2013 року № 1.16/-86р
у справі № 4.7.7.-83/2013 та прийняття в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Частиною другою статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарські суди дійшли
необґрунтованого висновку про те, що
задоволення первісних позовних вимог
виключає можливість задоволення
зустрічних позовних вимог, що, в свою
чергу, призвело до того, що зустрічні
позовні вимоги фактично не були
розглянуті.

Отже, усупереч вимогам статті 43
Господарського процесуального кодексу
України місцевим і апеляційним
господарськими судами при розгляді
зустрічного позову не надано належної
оцінки всім доказам в їх сукупності і
колегія суддів дійшла висновку про
неповне встановлення обставин справи
та обумовлену цим неможливість надання
їм належної юридичної оцінки, у зв'язку
з чим рішення та постанови в частині
зустрічного позову в даній справі
підлягають скасуванню, а справа
передачі на новий розгляд, при якому
суду слід урахувати викладене, вжити
всіх передбачених законом заходів до
всебічного, повного й об'єктивного
з'ясування обставин справи, дійсних
прав та обов'язків сторін і залежно від
установленого ухвалити відповідне
рішення.

Згідно з пунктом 11 частини першої
статті 11111 Господарського
процесуального кодексу України у разі
скасування чи зміни рішення у
постанові має бути зазначений новий
розподіл судових витрат. Відповідно до
частини четвертої статті 49 цього
Кодексу стороні, на користь якої
відбулося рішення, господарський суд
відшкодовує мито за рахунок другої
сторони і в тому разі, коли друга
сторона звільнена від сплати судового
збору.

У зв'язку з тим, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково, рішення
і постанова скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні первісних позовних вимог
та направлення справи на новий розгляд
у частині зустрічних позовних вимог,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1 147 грн за розгляд справи в суді першої
інстанції та витрати зі сплати
судового збору в сумі 573 грн 50 коп. за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції (які було стягнуто з
відповідача на користь позивача, про що
було видано судові накази), підлягають
стягненню з виконавчого комітету
Житомирської міської ради на користь
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України.

На підставі пункту 12 статті 5 Закону
України "Про судовий збір"
Антимонопольний комітет України та
його територіальні відділення у
справах, що вирішуються на підставі
законодавства про захист економічної
конкуренції звільнені від сплати
судового збору за подання касаційної
скарги і судовий збір у частині
задоволених вимог Житомирського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
підлягає стягненню з виконавчого
комітету Житомирської міської ради в
доход Державного бюджету України.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ: Касаційні скарги
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Коменерго-Житомир" задовольнити
частково.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 27 травня 2014
року у справі № 906/1937/13 у частині
задоволення первісного позову про
визнання недійсним пункту 2 рішення
адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" від 4 листопада 2013 року № 1.16/-86р
у справі № 4.7.7.-83/2013 скасувати. У позові
в цій частині відмовити.

У решті постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від 27
травня 2014 року в частині первісного
позову залишити без змін.

Рішення Господарського суду
Житомирської області від 11 березня 2014
року та постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від 27
травня 2014 року у справі № 906/1937/13 в
частині відмови в задоволенні
зустрічного позову скасувати, справу в
цій частині передати на новий розгляд
до Господарського суду Житомирської
області.

Стягнути з виконавчого комітету
Житомирської міської ради на користь
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України 1 147
грн витрат зі сплати судового збору за
розгляд справи в суді першої інстанції,
573 грн 50 коп. витрат зі сплати судового
збору за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції.

Стягнути з виконавчого комітету
Житомирської міської ради в дохід
Державного бюджету України 852 грн 60 коп.
судового збору за подання касаційної
скарги.

Стягнути з виконавчого комітету
Житомирської міської ради на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Коменерго-Житомир" 852 грн 60 коп.
судового збору за подання касаційної
скарги.

Видати накази.

Доручити видати накази господарському
суду Житомирської області.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко Суддя
І. М. Васищак Суддя В. І. Студенець