номер провадження справи 33/45/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2014
Справа № 908/2772/14

за позовом позивача-1 Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради (69105, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

позивача-2 - Міського комунального
підприємства "Основаніє" (69095,
м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.
29-А)

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення суми, розірвання
договору оренди та виселення

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача-1 : Кучерява В.Ф. -
довіреність № 90/01/01-10 від 29.07.2014 р.

від позивача-2 : Кучерява В.Ф. -
довіреність № 241 від 03.03.2014 р

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради
(позивач-1) та Міське комунальне
підприємство "Основаніє" (позивач-2)
звернулися в господарський суд
Запорізької області із позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 заборгованості по орендній
платі в сумі 4250,43грн.; розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення № 05-3-114 від 30.11.2001 р. та
звільнення нежитлового приміщення
загальною площею 39,0 кв.м. за адресою
АДРЕСА_2 шляхом виселення ФОП ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі посилаються на приписи ст. 173
Господарського кодексу України, ст.ст.
509, 526, 530, 651, 762 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 18, 19, 27 Закону України
"Про оренду державного і комунального
майна" та умови договору оренди
нежитлового приміщення № 05-3-114 від
30.11.2001 р. При цьому вказують, що за
період з 01.05.2013 р. по 01.07.2014 р., включно,
внаслідок неналежного виконання
відповідачем взятих на себе договірних
зобов'язань у останнього утворилася
заборгованість по орендній платі в
розмірі 4250,43 грн. Наведене, на думку
позивачів, є підставою для розірвання
договору оренди № 05-3-114 від 30.11.2001 р. та
повернення орендованого приміщення
шляхом виселення ФОП ОСОБА_2 із
зазначеного приміщення. Просять позов
задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 04.08.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2772/14,
розгляд якої призначено на 19.08.2014 р.

Відповідач - вимоги суду, викладені в
ухвалі від 04.08.2014 р., щодо надання
письмового відзиву та витребуваних
судом документів не виконав;
процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні не
скористався; про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвала
господарського суду від 04.08.2014 р. про
порушення провадження у справі та
призначення її до розгляду на 19.08.2014 р.
була направлена судом на адресу
відповідача: АДРЕСА_1, яка співпадає з
місцезнаходженням відповідача,
визначеним у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (оригінал Витягу з
ЄДР наявний в матеріалах справи).

Тобто, про час та місце слухання даної
справи відповідач був повідомлений
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№ 18 від 26.12.2011 р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документі
не надані.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними матеріалами
без участі представника відповідача.

За клопотанням присутнього у судовому
засіданні представника позивачів
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

До початку судового розгляду справи
від позивачів надійшла письмова заява
(вих. б/н та б/д), згідно якої, позивачі, в
порядку ст. 22 ГПК України збільшили
розмір позовних вимог, і остаточно
просять стягнути з відповідача
основний борг за Договором за період з
01.05.2013 р. по 01.08.2014 р. включно в загальній
сумі 4957,31грн. В іншій частині, позовні
вимоги залишені незмінними.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що вказана заява позивачів
не суперечать приписам статті 22 ГПК
України та подана у відповідності до
вимог ст. 57 ГПК України, заява про
збільшення розміру позовних вимог
приймається судом.

За таких обставин, предметом позову є
вимога про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
заборгованості по орендній платі в
сумі 4957,31грн., вимога про розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення № 05-3-114 від 30.11.2001 р. та
про звільнення нежитлового приміщення
загальною площею 39,0 кв.м. за адресою
АДРЕСА_2 шляхом виселення ФОП ОСОБА_2

В судовому засіданні 19.08.2014р.
представник позивачів в повному обсязі
підтримав вимоги, викладені у позові, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог, та підтвердив
наведені у позові обставини.

В судовому засіданні 19.08.2014 р. прийнято
і оголошено на підставі ст. 85 ГПК
України вступну і резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивачів, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову позивача-1 та
відмови у позові позивача-2.

Матеріали свідчать, що 30.11.2001 року між
Комунальним підприємством «ВРЕЖО
№ 5» (Орендодавцем) та ПП ОСОБА_2
(Орендарем, відповідачем у справі) було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення № 05-3-114 (надалі - Договір), за
умовами якого Орендодавець передає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування нежитлове приміщення
загальною площею 39,0 м2 по АДРЕСА_2, яке
знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО № 5»
для розміщення магазину з продажу
продовольчих товарів.

Відповідно до п. 3.1 Договору
приймання-передача нежитлового
приміщення здійснюється двосторонньою
комісією, що складається із
представників обох сторін та
оформлюється актом здачі-приймання.

Нежитлове приміщення вважається
переданим в оренду з моменту
підписання акту здачі-приймання (п. 3.2
Договору).

Пунктом 3.1 Договору Сторони узгодили,
що орендна плата визначається на
підставі рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 28.02.2006 р. №
63 та рішення Запорізької міської ради
від 06.04.2011р. № 47, постанови КМУ від 04.10.1995
р. № 786 і складає 27305,00 грн. на рік згідно
з розрахунком (Додаток № 1 до Договору).

Розмір орендної плати та порядок
розрахунків узгоджено Сторонами в
розділі 4 Договору.

Відповідно до п. 4.1 Орендар за
користування об'єктом оренди вносить
Орендодавцю орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Згідно із п. 6.2 Орендар зобов'язався
своєчасно і в повному обсязі вносити
Орендодавцю орендну плату.

Пунктом 6.11 Договору визначено у разі
припинення дії Договору оренди,
Орендар зобов'язаний повернути
Орендодавцю орендоване приміщення в
належному санітарно-технічному стані,
з урахуванням фізичного зносу.

Відповідно до п. 9.1 Договору
Орендодавець має право виступати з
ініціативою щодо внесення змін цього
Договору оренди або його розірвання в
разі погіршення стану орендованого
приміщення, внаслідок його неналежного
використання та експлуатації або
невиконання умов Договору.

Між Сторонами неодноразово укладалися
додаткові угоди щодо зміни ставки
орендної плати та порядку
перерахування орендарем орендної
плати до місцевого бюджету м.Запоріжжя,
щодо банківських реквізитів Орендаря
та продовження терміну дії договору.

Зокрема, Додатковою угодою від 01.12.2011 р.
до Договору продовжено строк дії
Договору до 30.11.2016 р. Також, встановлено,
що розмір орендної плати за грудень 2011
року складає 627,35 грн. Х індекс інфляції
за період з дати проведення експертної
оцінки до дати укладання додаткової
угоди Х індекс інфляції за листопад 2011
р.

В Додатковій угоді від 01.10.2002 р. до
Договору п. 4.3 Договору викладено в
такій редакції: «Орендна плата
перераховується на рахунок місцевого
бюджету Комунарського району у
відділенні Державного казначейства
Комунарського району в УДК в
Запорізькій області р/р № 0005,
, МФО 813015, код платежу 22080000
щомісячно, але не пізніше 5 числа
наступного місяця з урахуванням
індексу інфляції».

Також. в Додатковій угоді від 01.10.2002 р.
до Договору преамбулу Договору
викладено в такій редакції:
«Управління житлового господарства
Запорізької міської ради, в особі
начальника управління Крещука М.О., що
діє на підставі Положення у подальшому
Орендодавець». Також, преамбулу
Договору доповнено словами: «та КП
«ВРЕЖО № 5» в особі начальника Баздиря
В.Г., що діє на підставі Статуту у
подальшому Балансоутримувач».

Додатковою угодою від 16.01.2009 р. внесено
зміни до Договору в частині строків
сплати орендної плати до місцевого
бюджету, встановивши, що орендна плата
перераховується Орендарем не пізніше 10
числа наступного місяця.

Додатковою угодою від 30.04.2010 р. до
Договору замінено Балансоутримувача
на стороні Орендодавця КП «ВРЕЖО № 5»
на іншого Балансоутримувача КП «ВРЕЖО
№ 11».

Додатковою угодою від 01.06.2011 р. до
Договору замінено сторону в Договорі, а
саме замінено Орендодавця з управління
житлового господарства Запорізької
міської ради на Департамент
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради.

Таким чином суд зауважує, що за умовами
договору оренди № 05-3-114 від 30.11.2001р.( в
редакції Додаткової угоди від 01.06.2011р.)
Орендодавцем є Департамент
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради.

Згідно долученого до матеріалів справи
Акта прийому-передачі нежитлового
приміщення, об'єкт оренди по Договору
був переданий Орендодавцем у
користування Орендарю - 30.11.2001 р.

Як встановлено судом, з боку позивача-1
зобов'язання за Договором були
виконані належним чином. Так, в період з
01.05.2013 р. по 01.08.2014 р., відповідачу були
надані послуги з оренди нежитлового
приміщення на суму 9719,31 грн. При цьому,
сальдо станом на 01.05.2013 р. становило 1341,70
грн.

Проте, з боку відповідача умови п. 4.3
Договору (щодо здійснення орендних
платежів), належним чином та у повному
обсязі виконані не були. В якості
оплати за Договором, відповідачем було
перераховано позивачу 6103,70 грн. Решта
боргу залишилась несплаченою. У зв'язку
з чим, у відповідача утворився борг за
Договором в загальній сумі 4957,31 грн.

Направлені на адресу відповідача
Претензії (вих. № 78410/т від 13.06.2014 р.,
№ 5738/05 від 28.04.2014 р.) про
погашення заборгованості, були
залишені останнім без відповіді та
задоволення.

За твердженням позивачів, внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань щодо внесення
орендних платежів, у останнього
утворилась заборгованість за
Договором, яка підлягає стягненню, і
зазначене є достатньою підставою для
розірвання договору та повернення
майна.

Позовні вимоги про стягнення з ФОП
ОСОБА_2 заборгованості по орендній
платі в сумі 4957,31грн., розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення № 05-3-114 від 30.11.2001 р. та
звільнення нежитлового приміщення
загальною площею 39,0 кв.м. за адресою
АДРЕСА_2 шляхом виселення ФОП ОСОБА_2,
стали предметом судового розгляду у
даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини…
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. Аналогічні
положення містить ст. 174 Господарського
кодексу України, згідно з якою
господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Предметом оренди за договором № 05-3-114
від 30.11.2001 р. є комунальне майно, тому
правовідносини сторін щодо порядку
користування ним регулюються
приписами Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму... Плата
за користування майном може вноситься
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі... Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" встановлено, що орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із
кваліфікуючих ознак договору найму є
його оплатний характер, за
користування найманим майном з наймача
обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна").

З приписів п. 6.2 Договору вбачається,
Орендар зобов'язався своєчасно і в
повному обсязі вносити Орендодавцю
орендну плату.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
зобов'язання за Договором оренди щодо
передачі відповідачу нежитлового
приміщення в оренду виконано у повному
обсязі, що підтверджується актом
прийому-передачі від 30.11.2001 р., копія
якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, згідно із п. 4.3
Договору (в редакції Додаткової угоди
від 01.10.2002 р. та Додаткової угоди від
16.01.2009 р.) орендна плата перераховується
на рахунок місцевого бюджету
Комунарського району у відділенні
Державного казначейства Комунарського
району в УДК в Запорізькій області р/р
№ 0005, , МФО 813015, код
платежу 22080000 щомісячно, але не пізніше
10 числа наступного місяця з
урахуванням індексу інфляції.

Судом встановлено, що за період з 01.05.2013
р. по 01.08.2014 р. відповідачу було
нараховано 9719,31 грн. орендних платежів.
При цьому, станом на 01.05.2013 р. сальдо
складало 1341,70 грн. В якості оплати за
Договором у спірний період, позивачем
отримано від відповідача 6103,70 грн.

Разом з тим, враховуючи відсутність у
платіжних документах цільового
призначення платежу, а саме -
визначення періоду, за який
здійснюється платіж, грошові кошти,
сплачені відповідачем зараховувались
в оплату існуючої заборгованості за
попередні періоди в порядку
календарної черговості її виникнення.

Суд відзначає, що такі дії позивача не
суперечать приписам ані Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" ані Інструкції про
безготівкові розрахунки в
Україні в національній валюті, затв.
постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 р.

Так, відповідно до п. 8 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, яка регулює порядок
здійснення безготівкових
розрахунків, встановлено, що банки
перевіряють відповідність
заповнення реквізитів розрахункових
документів клієнтів на відповідність
вимогам пунктів 2.4 та 2.5 Інструкції та
додатку 8 до неї. Реквізит платіжного
доручення "Призначення платежу"
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України і відповідає за
дані, що зазначені в реквізиті
платіжного доручення "Призначення
платежу".

Отже, приймаючи платежі від
відповідача, у разі відсутності
чіткого визначення періоду платежу,
позивач цілком правомірно зараховував
грошові кошти в оплату існуючої
заборгованості за попередні періоди в
порядку календарної черговості.

Таким чином основний борг відповідача
за Договором з орендної плати складає
4957,31грн.

Внаслідок неналежного виконання
договірних зобов'язань, у відповідача
виникла заборгованість за Договором в
сумі 4957,31 грн. Доказів її погашення
відповідачем до суду надано не було.

Зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_2, в
порушення умов Договору та
вищенаведених норм ЦК України, свої
зобов'язання щодо своєчасної сплати
орендних платежів не виконав, суд
вважає вимогу Департаменту
комунальної власності та приватизації
ЗМР (позивача-1, Орендодавця) про
стягнення боргу в сумі 4957,31 грн. з
орендної плати законною і
обґрунтованою, а тому задовольняє її у
повному обсязі.

Умовами Договору, а саме пунктами 10.1, 9.1
та 11.8 передбачено, що за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань
згідно з договором оренди сторони
несуть відповідальність, передбачену
чинним законодавством. Орендодавець
має право виступати з ініціативою щодо
внесення змін цього Договору оренди
або його розірвання в разі погіршення
стану орендованого приміщення,
внаслідок його неналежного
використання та експлуатації або
невиконання умов Договору. Договір
може бути розірваним за угодою сторін
чи рішенням господарського суду.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку (ст.509
Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу
України передбачає, що господарські
зобов`язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст.759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Статтею 26 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
передбачено, що договір оренди може
бути достроково розірвано за рішенням
суду у разі невиконання сторонами
договірних зобов'язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Із змісту цієї норми слідує, що
визначення істотності порушення є
оціночним поняттям, яке повинно
вирішуватися з урахуванням усіх
обставин конкретної справи.

Згідно ст. 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна",
орендна плата, з урахуванням її
індексації та своєчасність її
внесення, віднесені до істотних умов
договору оренди.

Виходячи з ч.3 ст.18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі.

Істотне порушення орендарем (наймачем)
такої умови договору оренди державного
(комунального) майна, як внесення
орендної плати є достатньою правовою
підставою для дострокового розірвання
договору оренди в судовому порядку та
повернення орендованого майна
орендодавцю (наймодавцю).

За таких обставин, беручи до уваги, що
відповідач не надав суду доказів
належного виконання зобов'язань за
Договором стосовно здійснення повної
та своєчасної оплати за майно, що
орендується, позовна вимога
позивача-1(Орендодавця)ёв частині
розірвання договору оренди № 05-3-114 від
30.11.2001 р., підлягає задоволенню.

В свою чергу, ч.1 ст. 782 Цивільного
кодексу України передбачає, що
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Виходячи з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" обов'язок орендаря повернути
орендодавцеві об`єкт оренди на умовах,
зазначених в договорі, є правовим
наслідком розірвання договору оренди.

Пунктом 6.11 Договору передбачено, що у
разі припинення дії Договору оренди,
Орендар зобов'язаний повернути
Орендодавцю орендоване приміщення в
належному санітарно-технічному стані,
з урахуванням фізичного зносу.

З огляду на вищевикладене, оскільки
відповідач в період: червень 2013р.,
вересень - жовтень 2013р., січень - квітень
2014р. (тобто більше трьох місяців) не
вносив орендну плату, позовна вимога
позивача-1 (Орендодавця) про звільнення
нежитлового приміщення загальною
площею 39,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2
шляхом виселення ФОП ОСОБА_2, підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, суд констатує
наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача-1, які є
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 84 ГПК України
якщо у справі беруть участь кілька
позивачів, у рішенні вказується, як
вирішено спір щодо кожного з них.

При цьому, суд відмовляє в позові МКП
«Основаніє» (позивачу-2) з огляду на
наступні обставини.

По-перше, в силу ст.ст. 759, 762 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 18, 19 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», Орендар несе
обов'язок по сплаті орендної плати саме
перед Орендодавцем, а не перед
Балансоутримувачем майна.

Таким чином судовому захисту в силу
вимог ст. ст. 1, 21 ГПК України полягає
саме порушене майнове право
Орендодавця за договором, яким не є МКП
«Основаніє» за умовами договору № 05-3-114
від 30.11.2001р. Орендодавцем є Деартамент
комунальної власності та приватизації
ЗМР.

По-друге, позивачем-2 заявлена вимога
про стягнення з ФОП ОСОБА_2
заборгованості з орендної плати, яка
виникла за договором оренди
нежитлового приміщення № 05-3-114 від
30.11.2001 р., про розірвання договору та
звільнення приміщення.

Як встановлено судом в ході розгляду
цієї справи і вказане підтверджується
умовами договору оренди № 05-3-114 від
30.11.2001 р. з наданими суду додатковими
угодами до нього, МКП «Основаніє» не є
стороною спірного Договору. Всупереч
ст. 33 ГПК України будь-яких додаткових
угод до договору оренди, в яких
стороною було б визначено МКП
«Основаніє» та ФОП ОСОБА_2 до суду не
надано.

Посилання позивача-2 на те, що МКП
«Основаніє» є повним правонаступником
КП "ВРЕЖО № 11", а отже і є
Балансоутримувачем за спірним
договором судом не приймається до
уваги оскільки:

- будь-які докази на підтвердження
укладення між Департаментом
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради, КП "ВРЕЖО №
11", МКП «Основаніє» та ФОП ОСОБА_2
додаткової угоди до спірного договору
про заміну Балансоутримувача з КП
«ВРЕЖО № 11» на МКП «Основаніє», в
матеріалах справи відсутні;

- договором оренди № 05-3-114 від 30.11.2001 р.
прописані права та обов'язки лише
Орендодавця та Орендаря;

- за умовами договору оренди № 05-3-114 від
30.11.2001 р., Орендар несе відповідальність
за неналежне виконання зобов'язань
лише перед Орендодавцем.

- п. 6.11. договору оренди 05-3-114 від 30.11.2001 р.
сторони передбачили повернення
орендованого майна саме Орендодавцю,
тобто департаменту комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради;

- жодних доказів на підтвердження
укладення між Орендодавцем
(позивачем-1), Балансоутримувачем (КП
"ВРЕЖО № 11") та Орендарем (відповідачем)
додаткової угоди щодо повернення у
випадку розірвання договору оренди
орендованого не житлового приміщення
саме МКП "Основаніє,» в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином, оскільки МКП «Основаніє»
не є стороною договору оренди № 05-3-114
від 30.11.2001 р., а позивачем-2 не доведено
факту існування господарських
зобов'язань між відповідачем та
позивачем 2 стосовно предмету
заявлених позовних вимог, суд не вбачає
правових підстав для задоволення
позовних вимог МКП «Основаніє»,
оскільки МКП "Основаніє,» не являється
Орендодавцем за спірним договором.

За змістом ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

В даному випадку, права, або
охоронювані законом інтереси
позивача-2 відповідачем ніяким чином не
порушені. У зв'язку з чим, судом у
задоволенні позову позивача-2
відмовляється.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати судового збору (4263,00
грн.) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Міського комунального
підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя
відмовити.

Позов Департаменту комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради, м. Запоріжжя
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,
розрахункові рахунки в установах банку
не відомі) на користь на користь
місцевого бюджету Комунарського
району на рахунок: 0005 в ГУДКСУ в
Запорізькій області, ОКПО 38025435, МФО 813015,
призначення платежу: за оренду 22080401.
Стягувач: Департамент комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 206, код ЄДР 37573068) заборгованість
по орендній платі у розмірі 4957 (чотири
тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 31
коп. Видати наказ.

Розірвати договір оренди нежитлового
приміщення № 05-3-114 від 30.11.2001 р.,
укладений між Департаментом
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2.

Звільнити нежитлове приміщення
загальною площею 39,0 кв.м. за адресою
АДРЕСА_2 на користь
Департаменту комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради
(69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, код ЄДР
37573068) шляхом виселення Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) із заначеного приміщення.
Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,
розрахункові рахунки в установах банку
не відомі) на користь Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради (69105, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 206, код ЄДР 37573068,
р/р № 8540 в УДКСУ у
Запорізькій області, МФО 813015) суму 4263
(чотири тисячі двісті шістдесят три)
грн. 00 коп. судового збору. Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення оформлено у повному
обсязі та підписано згідно із вимогами
ст. 84 ГПК України 22.08.2014 р.

Суддя
М.В. Мірошниченко