ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.14р. Справа № 904/4841/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область

до Комунального закладу "Середня
загальноосвітня школа №44 м.
Дніпродзержинська" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

про стягнення 38147грн.35коп.

Представники:

Від позивача:Старовойтова Я.В. дов. №
00.01.0123 від 14.11.13р.

Від відповідача: Загородня Л.І.,
керівник

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа"
звернулось до Комунального закладу
"Середня загальноосвітня школа №44 м.
Дніпродзержинська" Дніпродзержинської
міської ради з позовом про стягнення
суми основного боргу за договором
постачання теплової енергії в розмірі
37193грн.56коп. та пені в розмірі
953грн.79коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на договір №319Л
про закупівлю послуги з постачання
водяної пари і гарячої води за державні
кошти від 14.01.2013р., додаткову угоду від
01.02.2013р до договору, акт №А.12-8154 про
постачання теплової енергії за грудень
2013р. та акт звіряння взаємних
розрахунків станом на 24.01.2014р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.07.2014р.
було порушено провадження у справі.
Справа призначалась до розгляду в
судових засіданнях на 29.07.2014р. та
20.08.2014р.

Представник позивача в судових
засіданнях підтримав правову позицію
викладену в позовній заяві, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні від 20.08.2014р. надав відзив на
позовну заяву, в якому визнає
заборгованість за договором №319Л про
закупівлю послуги з постачання водяної
пари і гарячої води за державні кошти
від 14.01.2013р. в розмірі 37193грн.56коп. та
просить не стягувати з відповідача
пеню та судовий збір.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін господарський суд встановив.

14.01.2013р. між Комунальним підприємством
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" (далі -
учасник) та Комунальним закладом
"Середня загальноосвітня школа №44 м.
Дніпродзержинська" Дніпродзержинської
міської ради (далі - замовник)
підписаний договір №319Л про закупівлю
послуги з постачання водяної пари і
гарячої води за державні кошти (далі -
договір). Згідно з умовами зазначеного
договору, предметом договору є надання
послуги з постачання водяної пари і
гарячої води за державні кошти для
потреб опалення, вентиляції та
гарячого водопостачання в кількості, у
строки та на інших умовах, що зазначені
в цьому договорі.

Ціна договору становить 693787грн.00ко. (з
ПДВ) відповідно до пункту 3.1 договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору
замовник на протязі розрахункового
періоду сплачує учаснику вартість
зазначеної в договорі місячної
кількості теплової енергії, з
урахуванням залишкової суми
розрахунків на початок місяця.
Остаточний розрахунок проводиться до 20
числа наступного за розрахунковим
місяця.

За несвоєчасне виконання розрахунків
за теплову енергію нараховується пеня
в розмірі 1% належної до сплати суми за
кожен день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ.
Нарахування пені проводиться
учасником, після 20 числа наступного за
розрахунковим місяця, при наявності
заборгованості у замовника.

Замовник щомісячно зобов'язаний
проводить звірку розрахунку за теплову
енергію в бухгалтерії учасника, у разі
невиконання звірки на протязі кварталу
сума боргу нараховується в безспірному
порядку.

Згідно з положеннями пункту 4.2 договору
всі розрахунки за цим договором
виконуються на підставі платіжних
вимог та двостороннього акту про
постачання теплової енергії, що
виписує учасник замовнику.

Постачання водяної пари та гарячої
води для потреб опалення, вентиляції
та гарячого водопостачання
здійснюється учасником на об'єкт
замовника розволожений за адресою вул.
Інтернаціоналістів, 7а згідно приладу
обліку.

Додатковою угодою від 01.02.2013р. було
змінено порядок розрахунків. Сторони
зазначили, що оплата за послуги на
відпуск теплової енергії здійснюється
в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом на 2013р., на
загальну суму 568203грн.60коп.

Згідно з актом №А.12-8154 про постачання
теплової енергії позивач поставив
відповідачу за грудень місяць 2013р.
теплову енергію на суму 107193грн.56коп.
Зазначений акт підписаний та
скріплений печатками сторін без
зауважень та заперечень до нього.

Відповідач розрахувався за поставлену
теплову енергію частково, перерахував
позивачу 30.12.2013р. суму в розмірі
70000грн.00коп. Таким чином, несплаченою
залишилась заборгованість за
поставлену згідно договором теплову
енергію в грудні місяці 2013р. в розмірі
37193грн.56коп. Існування зазначеної
заборгованості підтверджується актом
звіряння взаємних розрахунків станом
на 24.01.2014р., підписаним та скріпленим
печатками сторін без зауважень та
заперечень до нього.

Докази належного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав
для ухилення від виконання обов'язку з
оплати суми боргу за договором №319Л про
закупівлю послуги з постачання водяної
пари і гарячої води за державні кошти
від 14.01.2013р. в розмірі 37193грн.56коп.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 37193грн.56коп., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в цій
частині.

Крім того, згідно з умовами пункту 4.1
договору позивач нарахував та просить
стягнути з відповідача пеню в розмірі
953грн.79коп. за період з 21.01.2014р. по
02.04.2014р.

Перевіривши розрахунки, надані
позивачем, суд дійшов висновку, що вони
відповідають вимогам чинного
законодавства, зокрема, положенням
пункту 6 статті 232 Господарського
кодексу України.

Вказана сума є заходом
відповідальності за неналежне
виконання зобов'язання відповідачем.
Наявність статусу неприбуткової
організації не звільняє від несення
відповідальності, але разом з тим може
бути підставою для зменшення розміру
штрафних санкцій на підставі пункту 3
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України.

За приписами пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України суд при винесенні рішення має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін. У тому числі, і те, що
відповідач не являється організацією,
створеною з метою отримання прибутку. А
заборгованість виникла, внаслідок
недостатнього бюджетного фінансування
виділеного відповідачу.

За власною ініціативою суд зменшує
розмір штрафних санкцій, а саме - пені з
953грн.79коп. до 100грн.00коп.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що стягненню з Комунального
закладу "Середня загальноосвітня школа
№44 м. Дніпродзержинська"
Дніпродзержинської міської ради на
користь Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа"
підлягає сума основного боргу за
договором постачання теплової енергії
в розмірі 37193грн.56коп. та пеня в розмірі
100грн.00коп.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, у разі коли господарський
суд на підставі пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84,
85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" до
Комунального закладу "Середня
загальноосвітня школа №44 м.
Дніпродзержинська" Дніпродзержинської
міської ради про стягнення суми
основного боргу за договором
постачання теплової енергії в розмірі
37193грн.56коп. та пені в розмірі
953грн.79коп. частково.

Зменшити розмір пені з 953грн.79коп. до
100грн.00коп.

Стягнути з Комунального закладу
"Середня загальноосвітня школа №44 м.
Дніпродзержинська" Дніпродзержинської
міської ради (;
Місцезнаходження: 51928,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул.
Інтернаціоналістів, 7а) на користь
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" (; Місцезнаходження: 51914,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168)
суму основного боргу за договором
постачання теплової енергії в розмірі
37193грн.56коп., пеню в розмірі 100рн.00коп. та
суму сплаченого судового збору в
розмірі 1827грн.00коп.

Видати накази після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 20.08.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 26.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова