ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.Справа № 922/2936/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ " Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" м. Харків до
ТОВ "Еталон - К", м. Харків про
стягнення 2 842,32грн. за участю
представників сторін:

позивача - Чуменко М.М., дов. № 049 від
23.01.14р.;

відповідач - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просив стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 2 662,03грн., пеню в розмірі 211,64грн.
за неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором № 4Э від
01.01.14р., а також покласти на відповідача
понесені витрати зі сплати судового
збору.

13.08.14р. позивач надав до суду заяву про
зменшення розміру позовних вимог в
частині стягнення пені, у зв'язку з чим
просить суд стягнути з відповідача
суму основного боргу в розмірі 2
662,03грн., пеню в розмірі 180,29грн. за
неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором № 4Э від
01.01.14р., а також покласти на відповідача
понесені витрати зі сплати судового
збору.

Враховуючи те, що позивач, відповідно
до ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, вправі до прийняття
рішення по суті спору зменшити розмір
позовних вимог, ці дії не суперечать
законодавству та не порушують
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, дана заява приймається судом
до розгляду як така, що не суперечить
вимогам чинного законодавства України.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з`явився,
витребуваних судом документів не
надав, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, проте відповідач не
скористався своїм правом, передбаченим
ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, тому суд вважає за
можливе розглядати справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

01.01.14р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Еталон-К"
(відповідач) укладено договір № 4Э (далі
договір), відповідно до умов якого
позивач зобов'язався надавати
відповідачу послуги з утримання,
експлуатації комунікацій, інженерних
мереж у виробничих приміщеннях та
прилеглій території, розташованій за
адресою: Харківська область,
Харківський район, смт. Пісочин, вул.
Полтавське шосе, 337.

Відповідно до п.1.2 договору відповідач
зобов'язався своєчасно здійснювати
оплату у розмірі та строки, передбачені
умовами даного договору.

Об'єм та вартість послуг визначаються
на підставі щомісячних фактичних
витрат, понесених позивачем по
забезпеченню безперебійної
експлуатації інженерних мереж та
комунікацій на підставі підписаного
між сторонами акту здачі-прийняття
наданих послуг (п.2.1 договору).

У п.2.2 договору сторони погодили умови
оплати, а саме: оплата послуг
здійснюється відповідачем на підставі
виставленого позивачем рахунку
протягом 10 днів з моменту підписання
сторонами акту здачі-прийняття наданих
послуг.

У п. 5. 1 договору сторони передбачили
строк його дії до 31.12.2014р. та момент
набрання чинності цим договором - з
моменту його підписання.

31.01.2014р. сторонами було укладено угоду
про розірвання договору з 31.01.2014р.

Таким чином судом встановлено, що
правовідносини сторін за спірним
договором тривали із 01.01.2014р. по 31.01.2014р.

Надаючи правову кваліфікацію спірним
правовідносинам суд встановив
наступне.

За правовою природою укладений між
сторонами договір є договором про
надання послуг.

Частиною першою ст.193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивач взяті на себе зобов'язання за
договором виконав належним чином та у
січні 2014р. надав відповідачу послуги з
обслуговування електричних мереж на
загальну суму 2 662,03грн., що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 31.01.14р., який
підписано представниками сторін без
будь-яких зауважень та заперечень.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу
України).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором належним чином не виконав,
за вказаний період за отримані послуги
не розрахувався, в зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість в розмірі 2
662,03грн.

Наявність заборгованості на вказану
суму підтверджується належними
доказами у справі.

23.07.14р. позивач звернувся на адресу
відповідача з претензією (вих. № 516), в
якій вимагав сплатити заборгованість,
яка залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі 2
662,03грн., суд дійшов висновку про
правомірність та обґрунтованість
позовних вимог в цій частині.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 Цивільного
кодексу України).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст.612 Цивільного кодексу
України).

Так, відповідно до п.4.2 договору,
сторони погодили, що відповідач у разі
порушення строків оплати послуг
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, від суми простроченої оплати за
кожний день прострочення платежу.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок пені за
період з 11.02.14р. по 10.07.14р. в розмірі
180,29грн., який відповідає вимогам
договору та Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

За таких обставин суд дійшов висновку
про правомірність та обґрунтованість
позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої при
задоволенні позову витрати по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 610, 611, 612, 901, 903, Цивільного
кодексу України, статтею 193
Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еталон-К", (61037, м. Харків, просп. Московський,
138-А, р/р 03 у ПроКредитБанку м. Київ,
МФО 320984) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно-виробниче
підприємство "Електропівденмонтаж",
(61035, м. Харків, вул.
Каштанова, 33, р/р 8053 ПАТ "ПУМБ" м.
Харків, МФО 334851) - 2 662,03грн. основного
боргу, 180,29грн. пені, 1 827,00грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.08.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк