ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2014 р.
Справа № 914/1949/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Козак І.Б.

при секретарі Фартушку Н.Б.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРОБАТ УКРАЇНА»,
Львівська область, Миколаївський
район, с. Тростянець,

до відповідача: Відділу освіти
Стрийської районної державної
адміністрації, Львівська область, м.
Стрий,

про: стягнення 96 971 грн. 18 коп. суми
заборгованості зі сплати орендної
плати та стягнення судових витрат.

За участю представників:

Від позивача: Крамар І.І. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: Пищик М.І. - керівник.

Сторонам роз'яснено права та обов'язки,
передбачені статтею 22 ГПК України,
зокрема, підстави відводу судді
відповідно до статті 20 ГПК України.
Заяв та клопотань про відвід судді не
подано. Представники сторін не
наполягають на фіксації судового
процесу технічними засобами.

Суть спору: розглядається справа за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРОБАТ УКРАЇНА» до
Відділу освіти Стрийської районної
державної адміністрації про стягнення
96 971 грн. 18 коп. суми заборгованості зі
сплати орендної плати та стягнення
судових витрат.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 05.06.2014 року
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 24.06.2014
року, про що сторони були належним
чином повідомлені під розписку:
позивач - 16.06.2014 року рекомендованою
поштою №81 0, відповідач - 11.06.2014
року рекомендованою поштою №82 9
(оригінали повідомлень про вручення
поштових відправлень в матеріалах
справи).

Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав, викладених в
відповідних ухвалах суду у справі.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, подав клопотання
(вх. №36136), у якому просить суд долучити
до матеріалів справи документи згідно
переліку, позовні вимоги (зменшені)
підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві та заяві
про зменшення розміру позовних вимог,
подав для огляду в судовому засіданні
оригінали документів, які
витребовувалися господарським судом
(копії - у справі), надав усні пояснення,
аналогічні викладеним у позовній заяві
та заяві про зменшення розміру
позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти позову
заперечив з підстав, викладених у
запереченні на позовну заяву (від 15.07.2014
року, вх. №30536/14).

Спір розглядається у відповідності до
поданої 01.07.2014 року позивачем заяви (вх.
№3356/14) про зменшення розміру позовних
вимог.

В ході розгляду справи встановлено.

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кробат Україна» є
юридичною особою, йому присвоєно , знаходиться за адресою:
81614, Львівська область, Миколаївський
район, с. Тростянець, вул. Зелена, буд. 1,
що підтверджується долученими до
матеріалів справи Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 №365990 та Довідкою Управління
статистики у Миколаївському районі з
ЄДРЮО та ФОП №31 (докази в матеріалах
справи).

Відповідач: Відділ освіти Стрийської
районної державної адміністрації є
юридичною особою, йому присвоєно , знаходиться за адресою:
82400, Львівська область, м. Стрий, вул.
Шевченка, буд. 107, що підтверджується
долученими до матеріалів справи
Витягом з ЄДРЮО та ФОП серії АГ №909977 та
Витягом з ЄДРЮО та ФОП від 11.08.2014 року
№19129928 (докази в матеріалах справи).

30 січня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «КРОБАТ
УКРАЇНА» (надалі - позивач, інвестор,
учасник) та Відділом освіти Стрийської
районної державної адміністрації
(надалі - відповідач, замовник) укладено
Договір про інвестиційну діяльність
б/н, за умовами якого інвестор за власні
кошти відповідно до договору про
надання послуг від 13 грудня 2006 року у 2007
році з метою забезпечення можливості
отримання замовником ефективного
опалення (з високим рівнем коефіцієнту
корисної дії) приміщень Лисовицької
середньої загальноосвітньої
школи-ліцею І-ІІІ ступенів, що
перебуває на балансі замовника,
необхідністю модернізації засобів
виробництва теплової енергії,
здешевлення вартості її виробництва
замовником здійснив реконструкцію
котельні замовника, придбав прилади та
обладнання для виробництва теплової
енергії, в тому числі котли Колві 350 та
КТНСЄТ-100, здійснив монтаж та наладку
даних приладів та обладнання, тим самим
привівши котельню замовника у робочий
стан (надалі ці дії іменуватимуться
«інвестиційним проектом»). Встановлені
інвестором прилади та обладнання для
виробництва теплової енергії (надалі
по Договору іменуватимуться
«інвестиційним об'єктам») в котельні
замовника за адресою: Львівська
область, Стрийський район, село
Лисовичі, вулиця Шкільна, 17.

Зазначений договір укладено у
письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін за
договором, їх підписи засвідчено
печатками юридичних осіб - сторін
договору, що відповідає вимогам статті
207 Цивільного кодексу України (далі за
текстом - ЦК України), в силу статті 204 ЦК
України, є правомірним правочином.

Відповідно до пункту 7 договору про
інвестиційну діяльність 01.05.2012 року і
до закінчення дії цього договору
використання замовником
інвестиційного об'єкта
здійснюватиметься на умовах оренди,
про що з інвестором укладатимуться
відповідні договори оренди згідно
вимог чинного законодавства, в тому
числі Закону України «Про здійснення
державних закупівель». Орендна плата
за використання інвестиційного об'єкта
повинна буде нараховуватись та
сплачуватись щомісячно згідно умов
договору оренди з урахуванням
кількості виробленої теплової енергії
яка фіксуватиметься приладами обліку
теплової енергії. Мінімальний обсяг
споживання теплової енергії
встановлюється з розмірі 420 ГКал за
один календарний рік.

Згідно пункту 8 договору про
інвестиційну діяльність за договорами
оренди, які передбачені у пункті 7 цього
договору інвестор зобов'язуватиметься
здійснювати повне технічне
обслуговування приладів та обладнання
для виробництва теплової енергії.
Вартість послуг по технічному
обслуговуванню даного інвестиційного
об'єкта включатиметься до орендної
плати.

09.04.2013 року на виконання пункту 7
договору про інвестиційну діяльність
між позивачем у справі та Управлінням з
питань освіти, сім'ї, молоді та спорту
Стрийської районної державної
адміністрації, правонаступником якого
є відповідач у справі укладено Договір
оренди приладів та обладнання для
виробництва теплової енергії б/н
(надалі - договір оренди), за умовами
якого учасник в порядку та на умовах,
визначених цим договором, передав
замовнику, а замовник прийняв в
строкове платне користування прилади
та обладнання для виробництва теплової
енергії, в тому числі котли Колві 350 та
КТНСЄТ-100, які учасником змонтовано у
котельні замовника за адресою:
Львівська область, Стрийський район,
село Лисовичі, вулиця Шкільна, 17 (надалі
іменується - «майно, що орендується») та
зобов'язується сплачувати учаснику
орендну плату. Усі прилади та
обладнання для виробництва теплової
енергії, що встановлено у цій котельні,
належать на праві власності учаснику.
Встановлення приладів та обладнання
для виробництва теплової енергії
здійснено учасником в межах реалізації
інвестиційного проекту відповідно до
умов Договору про надання послуг від 13
грудня 2006 року та Договору про
інвестиційну діяльність від 30 січня 2012
року.

За своєю правовою природою, основними
та другорядними (не основними)
ознаками, які визначені нормами
чинного цивільно-господарського
законодавства, зазначений договір є
договором найму (оренди).

Зазначений договір оренди укладено у
письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін за
договором, їх підписи засвідчено
печатками юридичних осіб - сторін
договору, що відповідає вимогам статті
207 Цивільного кодексу України (далі за
текстом - ЦК України), в силу статті 204 ЦК
України, є правомірним правочином.

Статтею 283 Господарського кодексу
України (далі за текстом - ГК України)
визначено, що за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

Згідно приписів частини 3 статті 283 ГК
України, об'єктом оренди, зокрема, може
бути інше окреме індивідуально
визначене майно виробничо-технічного
призначення, що належить суб'єктам
господарювання.

Статтею 759 ЦК України, передбачено, що
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

У статті 760 ЦК України наведено предмет
договору найму.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм
чинного законодавства України, за
основними ознаками визначення
договору, зазначений договір є
договором оренди майна у сфері
господарювання.

Пунктом 1.3. договору оренди сторонами
встановлено, що за цим договором
учасник також зобов'язується
здійснювати повне технічне
обслуговування майна, що орендується.
При цьому вартість послуг учасника по
повному технічному обслуговуванню
включатиметься до орендної плати. Під
повним технічним обслуговуванням
сторони розуміють комплекс робіт та
послуг для забезпечення правильної та
надійної роботи приладів та обладнання
для виробництва теплової енергії, а
також підтримання цих приладів і
обладнання у справному стані протягом
всього терміну дії договору. Під повним
технічним обслуговуванням згідно
договору сторони також розуміють
здійснення учасником ремонтних робіт у
випадку виникнення такої необхідності,
а також заміну за рахунок учасника
приладів та обладнання для виробництва
теплової енергії, що вийшли з ладу та не
підлягають ремонту.

Відповідно до пунктів 1.5. та 1.6. договору
оренди майно, що орендується, надається
в оренду замовнику з метою його
використання для виробництва теплової
енергії для власних потреб на
виконання умов Договору про
інвестиційну діяльність від 30 січня 2012
року.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що
учасник повинен надати замовнику
передбачені договором послуги, якість
яких відповідає умовам, що визначені
чинним законодавством України.

Розділом 3 договору оренди встановлено
порядок надання послуг, передача майна
в оренду, розділом 4 - строк оренди.

Так, відповідно до пункту 3.1. договору
оренди майно, що орендується, фактично
передано учасником та прийнято
замовником до моменту підписання
договору з 01.01.2013 року без додаткового
складання Акта приймання-передачі.
Тобто, замовник з 01.01.2013 року постійно
використовував майно, що орендується,
для виробництва теплової енергії.
Враховуючи наведене та у відповідності
із частиною третьою статті 631
Цивільного кодексу України умови
договору застосовуються до відносин
між сторонами, які виникли до його
укладення, а саме, починаючи з 01.01.2013
року. Передача майна, що орендується, в
оренду здійснена за місцезнаходженням
котельні.

Згідно пункту 3.4. договору оренди
надання послуг учасником по повному
технічному обслуговуванню майна, що
орендується, здійснюватиметься шляхом
періодичного виїзду його спеціалістів
до котельні замовника та проведення в
цій котельні відповідних
профілактичних чи ремонтних робіт. З
цією метою замовник зобов'язується
кожного разу забезпечити доступ
спеціалістів учасника до приладів та
обладнання для виробництва теплової
енергії, повне технічне обслуговування
якого здійснюється згідно договору.

Пунктами 3.6. та 3.7. договору оренди
сторонами встановлено, що надання
послуг учасником здійснюється
постійно протягом опалювального
сезону за місцезнаходженням котельні
по вулиці Шкільна, 17, село Лисовичі,
Стрийський район, Львівської області.

Відповідно до пункту 3.8. договору
оренди після закінчення строку оренди
замовник зобов'язаний повернути майно,
що орендується учаснику за Актом
приймання-передачі, або залишити дане
майно у своєму користуванні за умови
укладення нового Договору оренди
даного майна.

Пунктом 4.1. договору оренди
передбачено, що відповідно до статті 631
ЦК України сторони домовились
застосовувати умови договору до
відносин сторін на період з 01.01.2013 року
до 31.12.2013 року включно. Строк оренди
майна, що орендується, встановлюється
на період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року
включно.

Згідно пункту 4.2. договору оренди строк
оренди може бути скорочений чи
продовжений лише за згодою сторін, що
оформляється додатковою угодою до
договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору
оренди ціна договору становитиме
загальну суму орендної плати на весь 2013
рік, що визначатиметься в залежності
від обсягів виробленої теплової
енергії згідно умов п.5.2. та п.5.3.
договору. Ціна договору числі включає в
себе податок на додану вартість.

Пунктами 5.2. та 5.3. договору оренди
сторонами погоджено, що орендна плата
згідно договору визначається в
залежності від кількості виробленої
замовником теплової енергії з
використанням майна, що орендується.
Кількість теплової енергії
визначається згідно відповідних
лічильників теплової енергії. При
визначенні орендної плати за договором
сторони керуються тим, що розмір
орендної плати за кожну ГКал
виробленої теплової енергії становить
252 грн. 42 коп., в тому числі 42 грн. 07 коп.
податку на додану вартість.

Відповідно до пунктів 5.5. - 5.7. договору
оренди розрахунки згідно договору
здійснюються в безготівковій формі
шляхом перерахування коштів на
банківський рахунок учасника.
Нарахування орендної плати згідно
договору здійснюється учасником
щомісячно на підставі показників
лічильників теплової енергії, у зв'язку
із чим учасником виставляється
замовнику рахунок на сплату орендної
плати. Замовник зобов'язується
сплачувати орендну плату згідно
договору протягом п'яти банківських
днів з моменту отримання від учасника
відповідного рахунку на сплату
орендної плати.

Пунктом 7.1. договору оренди сторонами
встановлено, що у разі невиконання або
неналежного виконання своїх
зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законами та договором.

Згідно пунктів 9.1. та 9.2. договору оренди
у випадку виникнення спорів або
розбіжностей сторони зобов'язуються,
вирішувати їх шляхом взаємних
переговорів та консультацій. У разі
недосягнення сторонами згоди спори
(розбіжності) вирішуються у судовому
порядку.

Відповідно до пункту 10.1. договору
оренди договір набирає чинності з
моменту укладення і діє до 31.12.2013 року, а
в частині невиконаних зобов'язань
однією із сторін - до їх повного
виконання.

Додатком від 09.04.2013 року №1 до договору
оренди сторони погодили, що послуги
оренди становлять 45 959 грн. 12 коп. з
урахуванням податку на додану
вартість, виходячи з реального обсягу
виробленої теплової енергії з
допомогою приладів та обладнання для
виробництва теплової енергії, в тому
числі котлів Колві 350 та КТНСЄТ-100, які
учасником змонтовано у котельні
замовника за адресою: Львівська
область, Стрийський район, село
Лисовичі, вулиця Шкільна, 17.

Вказаний додаток до договору підписано
повноважними представниками та
завірено відтисками печаток юридичних
осіб - сторін договору (належним чином
завірена копія в матеріалах справи).

Актом №1 сторони ствердили, що у
котельні за допомогою приладів та
обладнання для виробництва теплової
енергії, які було надано в оренду
учасником, замовником було вироблено
182,074 ГКал теплової енергії. У
відповідності з пунктами 5.2. та 5.3.
договору оренди приладів та обладнання
для виробництва теплової енергії від
09.04.2013 року вартість послуг учасника зі
здачі в оренду приладів та обладнання
для виробництва теплової енергії
становить: 45 959 грн. 12 коп. в тому числі 7
659 грн. 85 коп. (252,42 грн. х 182,074 ГКал)
(належним чином завірена копія акту в
матеріалах справи).

Актом від 25.12.2013 року б/н сторонами,
серед іншого, встановлено, що протягом
2013 року в котельні було вироблено 566, 24
ГКал теплової енергії (належним чином
завірена копія акту в матеріалах
справи).

Позивач свої зобов'язання за договором
оренди виконав належним чином, згідно
Рахунків від 29.04.2013 року №130008 на суму 45
959 грн. 12 коп. та від 27.12.2013 року №130045 на
суму 96 971 грн. 18 коп. протягом 2013 року
надав відповідачу послуги на загальну
суму 142 930 грн. 30 коп. (належним чином
завірена копія рахунків в матеріалах
справи).

Відповідач своїх зобов'язань з оплати
наданих послуг не виконав, внаслідок
чого утворилась заборгованість в
розмірі 142 930 грн. 30 коп.

01.07.2014 року представником позивача
подано заяву (вх. №3356/14), в якій, у
зв'язку із частковим погашенням
відповідачем заборгованості, яка є
предметом спору, зменшує позовні
вимоги і просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача 96 971
грн. 18 коп.

Таким чином позивач у своїй позовній
заяві із врахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог від
01.07.2014 року, вх. №3356/14 просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 96 971 грн. 18 коп. суми
заборгованості за договором.

Відповідач у своєму запереченні на
позовну заяву, поданому до суду 15.07.2014
року за вх. №30536/14, проти позову
заперечує, просить суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
з підстав того, що Рахунок на оплату
орендної плати від 27.12.2013 року №130045
отримано відповідачем 08.01.2014 року, що
унеможливило укладання додаткової
угоди та реєстрацію вказаної суми в
органах Державної казначейської
служби України як кредиторської
заборгованості.

Також відповідач вказує на те, що
оплата послуг оренди здійснюється на
підставі акту прийому - передачі
наданих послуг, а вказаного акту
позивачем відповідача надано не було.
Відтак, у відповідача відсутнє
підтвердження факту і розміру
заборгованості перед позивачем за
надані послуги оренди.

Вказане твердження відповідача
спростовується пунктами 5.6. та 5.7.
укладеного між сторонами договору
оренди, згідно з якими нарахування
орендної плати згідно договору
здійснюється учасником щомісячно на
підставі показників лічильників
теплової енергії, у зв'язку з чим
учасником виставляється замовнику
рахунок на сплату орендної плати.
Замовник зобов'язується сплачувати
орендну плату протягом п'яти
банківських днів з моменту отримання
від учасника відповідного рахунку на
оплату орендної плати.

Як вбачається із наявного в матеріалах
справи Акту від 25.12.2013 року б/н,
представниками сторін за договором
засвідчено факт передавання позивачем
відповідачу теплової енергії у
кількості 566, 24 ГКал (оригінал акту
оглянуто в судовому засіданні,
належним чином завірену копію долучено
до матеріалів справи).

Окрім того, до матеріалів справи
долучено копію поштової квитанції та
опису вкладення до цінного листа №792, з яких вбачається, що позивачем
відповідачу 31.12.2013 року надіслано Лист
від 27.12.2013 року б/н, Акт від 25.12.2013 року
б/н, а також Рахунки від 29.04.2013 року №130008
та від 27.12.2013 року №130045 (оригінал
квитанції та опису оглянуто в судовому
засіданні, належним чином завірені
копії долучено до матеріалів справи).

Відповідно до приписів частини першої
та пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно приписів частини першої статті
762 ЦК України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Приписами статті 286 ГК України
встановлено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності.

Статтею 173 ГК України передбачено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати: безпосередньо із закону або
іншого нормативно-правового акта, що
регулює господарську діяльність; з
акту управління господарською
діяльністю; з господарського договору
та інших угод, передба чених законом, а
також з угод, не передбачених зако ном,
але таких, які йому не суперечать;
внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок ін шої особи без достатніх
на те підстав; у результаті створення
об'єктів інтелектуальної вла сності та
інших дій суб'єктів, а також внаслідок
подій, з якими закон пов'язує настання
правових наслідків у сфері
господарювання.

В даному випадку господарське
зобов'язання виникло з Договору оренди
приладів та обладнання для виробництва
теплової енергії б/н від 09.04.2013 року б/н,
що відповідає вимогам частини 1 статті
174 ГК України.

Статтею 175 ГК України визначено, що
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України та статті 193 ГК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 ЦК України, передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, у
випадку, якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, оглянувши та
дослідивши матеріали справи і подані
докази, оцінив їх в сукупності та
прийшов до висновку, що позовні вимоги
із врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог від 01.07.2014 року
вх. №3356/14 є документально та нормативно
обґрунтованими, відповідачем не
спростованими, підлягають до
задоволення повністю.

Судові витрати: позивачем за подання
позовної заяви до суду Платіжним
дорученням від 28.05.2014 року №2245 сплачено
судовий збір в розмірі 2 858 грн. 61 коп.

Приписами частини першої та підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону
України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про
судовий збір» встановлено, що із
позовних заяв майнового характеру,
сплачується судовий збір у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, встановлених законом
на 1 січня календарного року, в якому
відповідна заява подається до суду.

Нормою частини першої статті 8 Закону
України «Про Державний Бюджет України
на 2014 рік» передбачено, що станом на
01.01.2014 року розмір мінімальної
заробітної плати становить 1 218 грн. 00
коп.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 Закону України від 08.07.2011 року
№3674-VI «Про судовий збір» (у чинній
станом на момент подання позову до суду
редакції) сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Так, сума заявлених позивачем при
поданні позовної заяви до суду
позовних вимог складала 142 930 грн. 30
коп., із врахуванням заяви від 01.07.20114
року, вх. №3356/14 про зменшення розміру
позовних вимог сума позову складає 96 971
грн. 18 коп.

Таким чином, суд дійшов висновків, що
судові витрати у справі в розмірі 1 939
грн. 42 коп. слід покласти на сторони
пропорційно до задоволених позовних
вимог відповідно до статті 49 ГПК
України та стягнути їх з відповідача на
користь позивача, оскільки спір виник
внаслідок неправомірного ухилення
відповідача від взятих на себе
договірних зобов'язань зі сплати
орендної плати за договором та
повернути позивачу 919 грн. 19 коп.
судового збору у зв'язку із зменшенням
розміру позовних вимог.

На підставі вищенаведеного та
керуючись статтями 21, 22, 32 - 34, 43, 44, 49, 77, 82
- 85, 116 - 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника: Відділу
освіти Стрийської районної державної
адміністрації (82400, Львівська область,
м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 107; ) на користь стягувача:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кробат Україна» (81614,
Львівська область, Миколаївський
район, с. Тростянець, вул. Зелена, буд. 1;
) 96 971 грн. 18 коп. суми
заборгованості зі сплати орендної
плати та 1 939 грн. 42 коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю «Кробат
Україна» (81614, Львівська область,
Миколаївський район, с. Тростянець, вул.
Зелена, буд. 1; ) з
Державного бюджету України сплачений
Платіжним дорученням від 28.05.2014 року
№2245 судовий збір в розмірі 919 грн. 19 коп.
у зв'язку із зменшенням розміру
позовних вимог.

4. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

26.08.2014 року прийнято, підписано та
проголошено вступну і резолютивну
частини рішення. Описову та
мотивувальну частину рішення
оформлено відповідно до статті 84 ГПК
України 27.08.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку
ст. ст. 91 - 93 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя
Козак І.Б.