м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Брокбізнес»ДоВідкрите акціонерне
товариство «Національна акціонерна
«Оранта»Провідшкодування шкоди в
порядку регресуСуддя Блажівська О.Є.
Представники сторін:
Від позивача - Матушевська А.Є. за дов. №
12 від 08.01.2014 року до 31.12.2014 року.
Від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Брокбізнес»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом Відкрите
акціонерне товариство «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про відшкодування шкоди в порядку
регресу 7721,06 грн.
УХВАЛОЮ Господарського суду міста
Києва (суддя Дупляк О.М.) від 30.05.2014 року
порушено провадження по справі №
Розпорядженням керівника апарату
«Щодо призначення повторного
автоматичного розподілу справ» від
13.06.2014 року №04-23/362 у зв'язку з тривалим
лікарняним судді Дупляк О.М. було
призначено проведення повторного
автоматичного розподілу справи
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження. Розгляд
справи призначено на 30.07.2014.
25.07.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
30.07.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав, проте
надіслав на адресу суду відзив на
позовну заяву, згідно якого проти
позову заперечує з підстав, викладених
у ньому. Також від відповідача надійшла
до суду заява про розгляд справи без
участі його представника.
Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи.
Представник позивача наддав суду усні
пояснення по суті позову, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
В судовому засіданні 30.07.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2009 року між Київською філією
Приватного акціонерного товариства
«СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 був
укладений Договір добровільного
страхування наземного транспорту №
006-31529, предметом якого є майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням та/або
розпорядженням транспортним засобом
«CHEVROLET AVEO», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

31.10.2013 року на дорозі М-06 Київ-Чоп
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю: транспортного
засобу «CHEVROLET AVEO», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_3 та транспортного засобу
«Volkswagen LT 35», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4.

Згідно Постанови Києво-Святошинського
районного суду Київської області
справа №369/10990/13-п провадження № 3/369/3923/13
від 01.11.2013 року, дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок порушення
водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.3 Правил
дорожнього руху України, затверджених
постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року
№1306.

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
застрахований позивачем автомобіль
«CHEVROLET AVEO», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, був пошкоджений.

На виконання умов договору страхування
Позивач, відповідно до страхового акту
№49667/1 від 22.01.2011 року та на підставі
заяви Страхувальника виплатив
страхове відшкодування у розмірі 8 231,06
грн. що підтверджується платіжним
дорученням № 1122 від 24.01.2014 року.

З моменту виплати страхового
відшкодування у позивача виникло право
вимоги до відповідача по відшкодуванню
шкоди в порядку регресу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до положень частини другої
статті 1187 Цивільного кодексу України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи
відповідальної за заподіяний збиток.

Постановою Києво-Святошинського суду
Київської області по справі №369/10990/13-п
провадження № 3/369/3923/13 від 01.11.2013 року
було встановлено вину ОСОБА_4 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП та піддано адміністративному
стягненню у вигляді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів на строк 6 (шість) місяців.

У відповідності до ст. 5 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності відшкодовує
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті ДТП майну третьої особи.

У відповідності до вищевказаних
норм, ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону
України "Про страхування" до позивача
перейшло право вимоги, яке
Страхувальник мав до відповідача, як
страхувальника цивільної
відповідальності за шкоду, заподіяну
внаслідок експлуатації водієм
транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Звіту № 759 з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу від 25.11.2013 року та ремонтної
калькуляції №759_2013 від 24.11.2013 року
складеної за системою AUDATEX, вартість
матеріального збитків в результаті
пошкодження автомобіля «CHEVROLET AVEO»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1»,
в ДТП склала 9 854,24 грн.

Відповідно до калькуляції
ремонтно-відновлювальних робіт № Б-533
від 12.11.2013 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«CHEVROLET AVEO», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 склала 9 011,06 грн.

22.01.2014 року Приватним Акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Брокбізнес» на підставі рахунку № Б-533
від 12.11.2013 року було складено страховий
акт № 49667/1, згідно якого страхове
відшкодування складає 8 231,06 грн.

Позивач виплатив страхове
відшкодування у розмірі 8 231,06 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1122 від 24.01.2014 року.

Відповідно ст. 25 Закону України "Про
страхування", здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів поліс № АЕ 1278965 передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
50 000,00 грн., франшиза - 510, 00 грн.

Згідно положень ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу підлягають
задоволенню в розмірі 8 231,06 грн. (з
вирахуванням 510,00 грн. франшизи), тобто
8231,06 грн. сума страхового
відшкодування, встановлена судом, - 510
грн. франшиза = 7721,06 грн.

Щодо заперечень відповідача,
викладених у відзиві на позовну заяву,
а саме, щодо виплати позивачем суми
страхового відшкодування без
відповідної заяви страхувальника, на
виплату страхового відшкодування, в
той час як відповідна заява подана
ОСОБА_3, а не ОСОБА_2, а також щодо
виплати страхового відшкодування на
рахунок СТО, що здійснювало ремонт, а не
на користь вигодо набувача за
договором, то суд вважає їх
безпідставними з огляду на наступне.

Судом встановлено , що в матеріалах
справи міститься заява про подію, що
має ознаки страхового випадку за
договором добровільного страхування
транспортного засобу за вих. № 11.11./14
від 11.11.2013 року в якій страхувальником
вказана форма виплати страхового
відшкодування шляхом виплати суми
страхового відшкодування на СТО
страхової компанія ТОВ «ВВ Автогруп»,
крім того, вказана заява подана ОСОБА_3,
який згідно п. 15.9 договору
добровільного страхування , в редакції
додаткової угоди № 3 від 09.11.2012 року до
договору, є особою допущеною до
керування. Тобто позивачем дотримано
умов договору добровільного
страхування наземного транспорту №
006-31529 , а саме п. 10.3., що страхове
відшкодування виплачується
страховиком на підставі заяви
страхувальника та страхового акту.
Крім того, позивач приймаючи
відповідні документи самостійно
перевіряє повноваження осіб на
звернення з відповідними заявами.

Відповідно п. 2.5. Постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України від
26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача. Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І
Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м.Київ,
вул. Здолбунівська 7-Д,
ідентифікаційний код юридичної особи
00034186) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул.
Білоруська, будинок 3, ідентифікаційний
код юридичної особи 20344871) з будь-якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення суму 7721 грн. (сім тисяч сімсот
двадцять один) грн. 06 коп. відшкодування
шкоди в порядку регресу, 1827 грн. (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
останню не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено: 04.08.2014
року.

Суддя
О.Є. Блажівська