ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.Справа № 922/2458/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
"Завод ім.В.О. Малишева", м.Харків, до
Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" в
особі відділення № 134 "ВіЕйБі Банк",
м.Харків, про стягнення 37252,81 грн. за
участю представників:

позивача -

04.08.2014р. та 12.08.2014р. - Петрішко І.В.
(довіреність № 536/16 від 03.03.2014р.);

відповідача -

04.08.2014р. - Савицька С.С. (довіреність №
03/2/173 від 01.04.2014р.);

12.08.2014р. - Куликов Ю.Ю. (довіреність №
03/2/97 від 17.02.2014р.);

Ковальчук К.В. (службове посвідчення VAB
№ 000085 від 10.09.2010р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Завод
ім.В.О. Малишева", м.Харків, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з відповідача,
Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" в
особі відділення № 134 "ВіЕйБі Банк",
м.Харків, загальної вартості
недорахованої електроенергії у
розмірі 37252,81 грн. Судові витрати
позивач просить покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.06.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/2458/14 та
розгляд справи призначено на 14.07.2014р. об
11:15 год.

Ухвалою господарського суду від
14.07.2014р. розгляд справи було відкладено
на 04.08.2014р. о 12:00 год.

У судовому засіданні, яке відбулося
04.08.2014р., представник позивача
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на те, що все
обладнання у орендованому приміщенні
встановлювалося працівниками заводу і
ними же опломбовувалося; під'єднання до
електромережі теж проводилося
працівниками заводу через лічильник,
який був опломбований.

На вимогу суду представник відповідача
надав відзив на позовну заяву, який
разом з доданими до нього документами
був долучений судом до матеріалів
справи.

У судовому засіданні була оголошена
перерва до 12.08.2014р. до 12:15 год.

Після перерви представники сторін
своїх позицій у справі не змінили.

Представник позивача надав додаткові
письмові пояснення до позовної заяви,
які були долучені судом до матеріалів
справи.

Присутній у судовому засіданні
головний інженер ПАТ "ВіЕйБі Банк"
підтвердив факт підключення
електрокотлу поза розрахунковим
приладом, але зазначив, що таке
підключення є неможливим без дозволу
та спостереження позивача; також
вказав, що відповідач добросовісно
сплачував по всіх рахунках за отриману
електроенергію; надав для огляду суду
фотознімки з місця підключення
електромереж.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

15.03.2003р. між Державним підприємством
"Завод ім.Малишева" (позивачем) та
Відкритим акціонерним товариством
Всеукраїнський Акціонерний Банк
(правонаступником якого є відповідач у
справі - Публічне акціонерне
товариство "Всеукраїнський
Акціонерний Банк") було укладено
Договір оренди № 1429-дп, згідно п.
1.1. якого позивач (орендодавець)
передав, а відповідач (орендар) прийняв
у строкове оплатне користування
нерухоме майно - нежитлові приміщення,
загальною площею 98,6 кв.м., на 1-му
поверсі чотириповерхової будівлі
фабрики-кухні, яке знаходиться на
балансі ДП "Завод ім. Малишева" та
розташовано за адресою: м.Харків,
вул.Плеханівська, 126.

01.11.2009р. на підставі вищевказаного
Договору оренди, між сторонами було
укладено Договір № 67-дп про
відшкодування витрат
бапансоутримувача на утримання
нерухомого майна, за умовами якого
позивач, як балансоутримувач,
зобов'язався забезпечувати
обслуговування та експлуатацію
орендованого приміщення, а відповідач,
як орендар, зобов'язався брати участь у
витратах балансоутримувача на
виконання вказаних робіт пропорційно
до займаної ним площі в цій будівлі,
якщо інше не буде випливати з характеру
послуг, наданих балансоутримувачем за
цим Договором.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 1
до Договору оренди № 1429-дп від 15.03.2013р.,
орендар несе відповідальність за
нераціональне використання
електроенергії та інших
енергоресурсів, недотримання режиму
енергоспоживання.

Для перевірки електрообладнання
орендаря позивачем був встановлений
спеціально придбаний у 2013 році для
даних цілей контрольний прилад PQ55.

За результатами вимірювань, здійснених
на протязі 26 діб, позивачем було
встановлено, що данні контрольного
приладу склали 3236 кВт/год, а показання
лічильників електроенергії, за якими
проводяться розрахунки за спожиту
електроенергію з відповідачем - 1040
кВт/год. Різниця між показаннями
вищевказаних приладів склала 2196
кВт/год.

Під час огляду схеми обліку
електроенергії, електромереж та
електроустановок в орендованому
приміщені 1-го поверху
чотириповерхової будівлі за адресою:
м.Харків, вул.Плеханівська, 126
представниками балансоутримувача були
встановлені факти порушень п. 7.5 Правил
користування електричною енергією
(ПКЕЕ), а саме: приєднання поза
розрахунковим приладом обліку
токоприймачів - електрокотла 18 Квт типу
АОЕ-18-1-3, який був від'єднаний від мережі
електропостачання об 14:50 год. 24.12.2013р.

Позивачем було здійснено розрахунок не
облікованої електроенергії,
відповідно до "Методики визначення
обсягу і вартості електричної енергії,
яка не облікована внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією", затвердженою
Постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562, згідно
якої добове споживання електроенергії
в обхід лічильника складає 216 кВт/год.

Так, за розрахунком позивача,
відділенням № 134 ПАТ "ВіЕйБі Банк" у
період з 25.12.2012р. по 24.12.2013р. було спожито
не облікованої електроенергії в
кількості 39744 кВт/год. на загальну суму
37252,81 гри. (з урахуванням ПДВ).

Листом за № 200/16 від 30.01.2014р. позивач
направив на адресу відповідача
претензію з вимогою щодо погашення
заборгованості за не обліковану
електроенергію, відповідь на яку у
встановленні законодавством строки не
отримав, у зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися до господарського
суду з відповідним позовом.

Ретельно дослідивши докази, надані
сторонами в обґрунтування своїх
позицій у справі, з'ясувавши усі
фактичні обставини спору та надавши їм
правову кваліфікацію, суд дійшов
висновку про обґрунтованість та
законність позовних вимог ДП "Завод
імені В.О.Малишева", виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1 р. ІІІ Додаткової
угоди № 1 від 15.03.2003р. до Договору оренди
№ 1429-дп від 15.03.2003р, сторони встановили,
що при користування електроенергією
орендар зобов'язаний виконувати вимоги
усіх діючих нормативних документів,
які регулюють відносини у сфері
споживання енергоносіїв, зокрема,
"Правил користування електричною
енергією", "Правил безпечної
експлуатації електроустановок
споживачів", "Правил технічної
експлуатації електроустановок
споживачів", "Правил улаштування
електроустановок" та ін.

Відповідно до пп. 27 п. 10.2. Правил
користування електричною енергією,
споживач електричної енергії
зобов'язаний не допускати
безоблікового користування
електричною енергією від
технологічних електричних мереж
споживача, а також
відшкодовувати збитки, завдані
постачальнику електричної енергії
(електропередавальній організації), у
разі виявлення безоблікового
користування електричною енергією
від технологічних електричних мереж
споживача.

Згідно п. 6 Додаткової угоди № 1 від
15.03.2003р. до Договору оренди №
1429-дп від 15.03.2003р., орендар несе
відповідальність за справний
технічний стан електроустановок,
енергообладнання, електромереж,
комунікацій, відповідно до Правил
користування та нормативних
документів. Орендар повинен
повідомляти про порушення приладів
обліку, забезпечувати цілісність пломб
на мережах та приладах обліку. Згідно п.
7 даної Угоди, орендар несе
відповідальність за нераціональне
використання електроенергії та інших
енергоресурсів, недотримання режиму
енергоспоживання.

Пунктом 8 Додаткової угоди № 1 сторони
визначили, що представники орендодавця
мають право безперешкодного доступу до
систем і приладів енергоспоживання,
контролю міцності та якості
електроенергії, електроустановкам
орендаря, здійснення контролю та
зняття контрольних показників
приладів обліку.

Факт використання відповідачем
електричної енергії поза
розрахункового приладу, а саме
підключення електрокотла поза
приладами обліку, тобто напряму до
електроустановки позивача, яка
належить йому на праві власності,
підтверджується Актом № 3/84 про
порушення Правил користування
електричною енергією від 24.12.2013р.,
складеним представниками орендодавця
в присутності представників орендаря.
У п. 2.1. Акту визначено, що тривалість
роботи електрокотла становить 24 години
протягом доби в отоплювальний сезон;
кількість робочих днів на місяць
дорівнює 30-ти.

Із зауважень до вищевказаного Акту,
зроблених представником орендаря,
вбачається, що електрокотел був
встановлений відповідачем у квітні 2013
року, проте доказів встановлення
електрокотла саме у цей час
відповідачем не надано, у зв'язку з чим
позивачем здійснено розрахунок обсягу
та вартості необлікованої електричної
енергії за опалювальні періоди: з
грудня 2012 року по квітень 2013 року та з
жовтня 2013 року по грудень 2013 року..

При цьому, суд вважає правомірним
застосування до зазначених порушень
"Методики визначення обсягу і вартості
електричної енергії, яка не облікована
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією", затвердженої Постановою
НКРЕ від 04.05.2006р. № 562, оскільки позивач
є власником електромереж та
забезпечував електроенергією
орендоване приміщення за рахунок
наявних власних потужностей.

Суд також вважає за необхідне звернути
увагу на роз'яснення Національної
комісії регулювання електроенергетики
України, які містяться у Листі №
5385/11/17-06 від 16.10.2006р.

Так, в абзаці 8 вищевказаного Листа
визначено, що відносини сторін щодо
орендованого майна, у тому числі
розрахунки за спожиту електричну
енергію, регулюються договором оренди.
При цьому договором оренди може бути
передбачено укладення орендарем
прямого договору про постачання
електричної енергії з
енергопостачальною організацією.

Орендодавцю, при цьому, не потрібно
отримувати ліцензії на постачання
електричної енергії.

Відповідач наполягає на тому, що
безоблікове використання
електроенергії мало місце не з його
вини, посилаючись на цілісність пломб,
що залишились непорушними та знов
встановлені, пломб вального дроту,
трансформаторів струму, ланцюгів
вимірювання та лічильників
електроенергії, що підтверджується
Актом про пломбування та здачу пломб і
приладів обліку на збереження від
26.12.2013р.

Суд не погоджується з даними доводами
відповідача, оскільки факт порушення
Правил користування електричною
енергією був встановлений 24.12.2013р.
(тобто, за два дні до складання Акту про
пломбування та здачу пломб і приладів
обліку на збереження від 26.12.2013р., на
який посилається відповідач).

У відзиві на позовну заяву відповідач
вказує, що все електрообладнання
встановлювалось працівниками заводу
та ними же і опломбовувалось.

Проте, відповідно до положень п.п. 4 п. III
Додаткової угоди № 1 до Договору
№1429-дп, саме орендар в шестимісячний
термін повинен був встановити прилади
обліку використання електроенергії.
Позивач повністю заперечує проти факту
здійснення будь-яких дій по
встановленню і опломбуванню приладів
обліку та зазначає, що з його сторони
лише проводилися перевірки щодо
належного використання орендарем
орендованого приміщення та обладнання,
у тому числі й перевірка, яка відбулася
24.12.2013р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 2 оглядового листа
Вищого господарського суду України від
30.12.2031р. № 01-06/1872 "Про практику
застосування господарськими судами
законодавства про постачання
електричної енергії", самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
електричної енергії без приладів
обліку та укладання договору є
підставою для стягнення її вартості
згідно з приписами статей 1212 і 1213 ЦК
України.

Так, відповідно до положень ст. 1212
Цивільного кодексу України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість (частина
друга статті 1213 ЦК України).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, ґрунтуючись
на наявних у матеріалах справи доказах,
суд дійшов висновку про доведеність
факту безоблікового використання
відповідачем електроенергії.

Приймаючи до уваги, що основний
обов'язок по оплаті електричної
енергії покладений на позивача, який є
найбільшим в Україні виробником
бронетанкової техніки та потребує
постійної державної підтримки і
забезпечення коштами як стратегічне
підприємство, що має вкрай важливе
значення для нашої країни, яка на даний
час перебуває у стані проведення
антитерористичної операції, суд визнав
за необхідне задовольнити позовні
вимоги ДП "Завод імені В.О. Малишева" у
повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 526, 1212, 1213 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Відділення № 134 Публічного
акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк"
(61002, м.Харків, вул.Червонопрапорна, 5;
) на користь Державного
підприємства "Завод імені В.О. Малишева"
(61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126; ; р/р 7439 в ПАТ "ПУМБ",
м.Донецьк, МФО 334851) - загальну вартість
недорахованої електроенергії у
розмірі 37252,81 грн.; витрати з оплати
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.08.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар