ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.14р. Справа № 904/5373/14За позовом
Комунального підприємства
"КОМЕНЕРГОСЕРВІС" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ

про стягнення 2 586,74грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Шевцова
В.В.

Представники:

від позивача: Синьогіна Я.В.,
представник за довіреністю № 32 від
09.01.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 23.07.14р.
порушено провадження у справі № 904/5373/14
за позовом Комунального підприємства
"КОМЕНЕРГОСЕРВІС" Дніпропетровської
міської ради (далі- позивач) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-відповідач) про стягнення 2586,74
грн. Справу призначено до розгляду на
21.08.14р.

21.08.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
витребувані судом документи.

В свою чергу, відповідача у судове
засідання не з'явився, відзив на позов
на інші витребувані документи до суду
не надав. Жодних пояснень щодо причини
неявки або інших клопотань до
господарського суду не надходило. В
матеріалах справи знаходиться конверт
з ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.07.14р.
про порушення провадження у справі,
який направлявся на адресу відповідача
та був повернутий поштою з відміткою
"за закінченням терміну зберігання".

Повноважний представник позивача
наполягав на розгляді даної справи без
участі повноважного представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами, оскільки судом та
позивачем були вчинені усі необхідні
дії щодо належного повідомлення
відповідача про день, час та місце
розгляду справи.

Господарським судом було зроблено
Спеціальний витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відповідно до якого
адреса відповідача співпадає з адресою
зазначеною у позовній заяві, і на яку
судом направлялась поштова
кореспонденція з повідомленням про
день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що відповідач про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, оскільки судом було
належним чином виконано вимоги ч.1 ст. 64
та ст. 87 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 21.08.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.09р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
345/02-09 на поставку теплової енергії у
вигляді гарячої води (далі - Договір).

Як зазначає позивач, відповідно
до п. 1.1 Договору позивач взяті на себе
зобов'язання щодо надання відповідачу
вказаних у Договорі послуг виконував у
повному обсязі.

У той час як відповідач, взяті на
себе відповідно по Договору
зобов'язання в частині своєчасної та у
повному обсязі оплати, неналежно
виконував, в результаті чого, починаючи
з січня 2013 року по квітень 2014 року у
відповідача утворилася заборгованість
перед позивачем, яка станом на 17.07.14р.
складає 2 363,54 грн. Позивач звертає увагу
суду, що зазначена заборгованість
підтверджується актами про постачання
теплової енергії та відповідними
рахунками. Крім того, позивач зауважує,
що позивачем за вказаний період було
поставлено відповідачу теплову
енергії на загальну суму 12969,67грн., з
яких відповідачем було сплачено 10 606,13
грн.

У зв'язку з неналежним виконання
відповідачем своїх обов'язків по
вищезазначеному Договору, позивачем на
п. п. 7.2.4. Договору була нарахована пеня
у розмірі 163,73 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625
ЦК України були нараховані 3% річних у
розмірі 59,47 грн.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за спожиту теплову
енергію у розмірі 2 363,54 грн., пеню у
розмірі 163,73 грн., 3% річних у розмірі 59,47
грн., всього 2 586,74 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач не
скористався наданим йому правом на
судовий захист, наведених позивачем
обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач свої обов'язки по Договору
виконав належним чином, що
підтверджують акти про постачання
теплової енергії та відповідні
рахунки. Зазначені документи були
підписані відповідачем без будь-яких
зауважень. Таким чином, відповідач
своїми діями у повному обсязі прийняв
умови Договору.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими та
доведеними, у зв'язку з чим підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Крім того, господарський суд вважає за
необхідне зазначити про те, що
розрахунки суми пеня та 3% річних судом
перевірені та визнані такими, що
зроблені вірно.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232, Господарського
кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75,
82-85, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "КОМЕНЕРГОСЕРВІС"
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Артільна, буд. 6-б,
, р/р 72 в ВАТ
"Ощадбанк", МФО 305482) заборгованість за
спожиту теплову енергію у розмірі 2 363,54
грн. (дві тисячі триста шістдесят три
грн. 54 коп.), пеню у розмірі 163,73 грн. (сто
шістдесят три грн. 73 коп.), 3% річних у
розмірі 59,47грн. (п'ятдесят дев'ять грн. 47
коп.), витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 26.08.14р.

Суддя Н.Е. Петренко