ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р.Справа № 922/2757/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Харків про стягнення 14844,79 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Падалко О.О. довіреність
№38-4425/395 від 23.11.10 р.;

відповідача - ОСОБА_1;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські
теплові мережі" (позивач) звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, в якій позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за неналежне виконання
договірних обов'язків у розмірі 14 844,79
грн., пеню у сумі 242,60 грн., 3% річних у
сумі 38,31 грн., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань згідно договору №16667
купівлі - продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.11.2012 р. Крім того,
позивач просить покласти на
відповідача судові витрати.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав
клопотання надане ним через канцелярію
господарського суду Харківської
області 12 серпня 2014 року, в якій позивач
повідомляє, що відповідач сплатив суму
основного боргу у розмірі 14563,88 грн.,
тому позивач просив у даній частині
припинити провадження у справі за
відсутністю предмету спору згідно п.1.1.
ч. 1 ст. 80 ГПК України, та стягнути з
відповідача пеню у сумі 242,60 грн., 3%
річних у сумі 38,31 грн. та судові витрати.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги визнав,
наявність боргу у розмірі 14563,88 грн. не
заперечував, пояснив що вказана сума
відповідачем сплачена, тому просив у
задоволенні позову відмовити, про що
надав відзив на позовну заяву за
вх.№27635 від 08.08.14 р. В обґрунтування
своєї позиції відповідач надав копії:
листа адресованого КП "Харківські
теплові мережі" від 10.07.14 р. та квитанції
№11 від 23.07.14 р. на суму 14 563,88 грн. Суд,
оголосив відзив на позовну заяву у
судовому засіданні та долучив його до
матеріалів справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши присутніх представників
сторін, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

01.11.2012 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір купівлі продажу
теплової енергії в гарячій воді №16667
(далі по тексту - договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов договору позивач
взяв на себе зобов'язання постачати
споживачу теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язується оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, вказану у п.6.4. договору.

Позивач свої зобов'язання згідно
договору виконав та поставив
відповідачу теплову енергію, що
підтверджується актом про включення та
про відключення опалення підписаного
сторонами, але відповідач оплатив
спожиту теплову енергію лише частково,
у зв'язку із чим утворилась
заборгованість у розмірі 14 563,88 грн., що
зумовило звернення позивача до суду із
даним позовом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
після подання позовної заяви до
господарського суду Харківської
області (04.07.14 р.) відповідачем -
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
було сплачено суму основного боргу у
розмірі 14563,88 грн., що підтверджується
квитанцією №11 від 23.07.14 р. на суму 14 563,88
грн.

Отже, відповідач сплатив суму
основного боргу перед позивачем на
суму 14 563,88 грн., тому позивачем
заявлено клопотання про припинення
провадження у цій частині.

Згідно із п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд припиняє
провадження у справі якщо відсутній
предмет спору.

Такої ж позиції притримується і Вищий
господарський суд України, а саме у
Постанові Пленуму від 26 грудня 2011 року
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: п.4.4. абз.
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи вищенаведене, та те, що між
сторонами відсутній предмет спору в
частині основного боргу у розмірі 14 563,88
грн., провадження у даній частині
позову підлягає припиненню згідно п. 1.1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, відповідно до цього
клопотання позивача підлягає
задоволенню.

Окрім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 242,60 грн., 3%
річних у розмірі 38,31 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до 7.2.3. договору, за
несвоєчасне виконання розрахунків за
спожиту теплову енергію нараховується
пеня в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ належної до сплати суми за
кожен день прострочення за період з дня
наступу строку оплати до дня фактичної
оплати.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Крім того, згідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник повинен
сплачувати суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми. Отже, відповідачу,
враховуючи вищевикладене, нарахована
пеня у розмірі 242,60 грн., 3% річних у
розмірі 38,31 грн.

Перевіривши нарахування пені та 3%
річних суд приходить до висновку, що
дане нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства, інтересам
сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині позовних вимог щодо
стягнення суми основного боргу у
розмірі 14563,88 грн. провадження у справі -
припинити.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (61112, м. Харків,
АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, р/р 13 у ВАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
351823, ) пеню у розмірі 242,60
грн., 3% річних в сумі 38,31 грн. та судовий
збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.08.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний