Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 927/1120/14

Заступник прокурора міста Чернігова

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів

В особі позивача: Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області,
проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14000

Предмет спору: про стягнення
заборгованості в сумі 8457,35 грн.

Суддя Н.О. Скорик

Представники сторін:

позивач: Волошин В.О. довіреність №
10-6-05065 від 31.12.2013 головний спеціаліст
відділу

відповідач: не з'явився

За участю прокурора: Лазоренко М.М.
посвідчення № 015041 від 05.02.2013

Заступником прокурора міста Чернігова
в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області подано позов до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 8241,12 грн. заборгованості з
орендної плати за договором оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна,що належить до державної
власності № 48-13 від 01.04.2013 та 216,23 грн.
пені.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача подали спільну
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, в якій просять стягнути 8159,52 грн.
заборгованості з орендної плати та 292,93
грн. пені. Суд прийняв подану заяву про
зменшення розміру позовних вимог,
справа розглядається з урахуванням
поданої заяви.

Відповідач відзиву на позов не надав,
проти позовних вимог не заперечив.

Ухвала суду про порушення провадження
у справі від 21.07.2014 та ухвала суду про
відкладення розгляду справи від 31.07.2014,
направлені за адресою відповідача:
АДРЕСА_1, 14000, яка зазначена у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців,
повернулися на адресу суду не
врученими, з відміткою відділення
зв'язку „за закінченням терміну
зберігання".

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України у разі
відсутності сторін за адресою, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців, вважається, що ухвала
вручена належним чином.

В п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
N 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції зазначено, що
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (стаття 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

У випадку не з'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору. ( п.3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
N 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Зважаючи на те, що згідно до ст.. 22
Господарського процесуального
кодексу України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, неявка представника
відповідача у судове засідання ,
неподання відповідачем відзиву на
позов не є перешкодами для розгляду
справи за наявними доказами у
порядку ст.. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та
прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

01 квітня 2013 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Чернігівській області
(орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар)
укладено договір оренди індивідуально
визначеного (нерухомого) майна, що
належить до державної власності № 48-13
(далі договір) відповідно до умов якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
без права приватизації та передачі в
суборенду державне окреме
індивідуально визначене (нерухоме)
майно - приміщення їдальні (корпус № 6-4)
(реєстровий номер - 21391884.1.УШЦУОК009)
площею 402,5 кв.м, в т.ч.: приміщення 1-го
поверху площею 325,9 кв.м. та підвалу
площею 76,6 кв.м. розміщене за адресою: м.
Чернігів, вул. Бєлова, 4, що перебуває на
балансі Чернігівського державного
інституту економіки і управління ,
вартість якого визначена згідно зі
звітом про оцінку на 31.01.2013 і становить
за незалежною оцінкою 1140352,06 грн. в т.ч.:
приміщення 1-го поверху - 1002913,78 грн.;
приміщення підвалу - 137438,28 грн. Майно
передається в оренду для розміщення
їдальні, що не здійснює продаж товарів
підакцизної групи, в навчальному
закладі (п.п. 1.1., 1.2 договору).

Розділом 2 договору передбачено, що
орендар вступає у строкове платне
користування майном у термін, указаний
у договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього договору та
акту приймання - передачі майна.
Обов'язок щодо складання акту
приймання - передачі покладається на
орендодавця.

Передача Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Чернігівській області та прийняття
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в
строкове платне користування
державного окремого індивідуально
визначеного (нерухомого) майна -
приміщення їдальні (корпус № 6-4)
(реєстровий номер - 21391884.1.УШЦУОК009)
площею 402,5 кв.м, в т.ч.: приміщення 1-го
поверху площею 325,9 кв.м. та підвалу
площею 76,6 кв.м. розміщене за адресою: м.
Чернігів, вул. Бєлова, 4, що перебуває на
балансі Чернігівського державного
інституту економіки і управління ,
вартість якого визначена згідно зі
звітом про оцінку на 31.01.2013 і становить
за незалежною оцінкою 1140352,06 грн. в т.ч.:
приміщення 1-го поверху - 1002913,78 грн.;
приміщення підвалу - 137438,28 грн.
підтверджується наявним в матеріалах
справи актом прийому - передачі від
01.04.2013 року (а.с. 11).

Передача майна в оренду не тягне за
собою виникнення у орендаря права
власності на це майно. Власником майна
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
оренди (п. 2.2 договору).

Пунктом 10.1 договору сторони погодили,
що договір укладено строком на 2 роки 364
дні, що діє з 01 квітня 2013 по 29 березня
2016р. включно.

Орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженою Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі
змінами) (далі - Методика розрахунку) і
становить без ПДВ за базовий місяць
розрахунку (останній місяць за який є
інформація по індекс інфляції) - лютий
2013 р. 3804,97 грн. Орендна плата за перший
місяць оренди - квітень 2013 р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції за березень, квітень
2013 р. Нарахування ПДВ на суму орендної
плати здійснюється у порядку
визначеному законодавством. Орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць. У
разі користування майном протягом
неповного календарного місяця (першого
місяця оренди) добова орендна плата за
дні користування визначаються згідно з
чинною методикою розрахунку на основі
орендної плати за відповідні місяці
пропорційно дням користування. (п.п.
3.1-3.4 договору).

Пунктом 3.6 договору визначено, що
орендна плата перераховується до
державного бюджету та
балансоутримувачу в співвідношенні 50%
до 50% щомісяця не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним
відповідно до пропозиції розділу,
установлених Кабінетом Міністрів
Україниі чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Предметом спірного договору є майно, що
знаходиться у державній власності,
тобто до правовідносин між сторонами
застосовуються положення Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна".

Відповідно до вимог cт. 18 ч. 3 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі. Частиною 3
ст. 19 зазначеного закону встановлено,
що строки внесення орендної плати
визначаються у договорі.

Згідно cт. 29 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", за
невиконання зобов'язань за договором
оренди, сторони несуть
відповідальність, встановлену
законодавчими актами України та
договором.

Обов'язок орендаря своєчасно та
повному обсязі сплачувати орендну
плату передбачено п. 5.3 договору.

У відповідності зі cт. 193 Господарського
кодексу України та cт.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
визначено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 вказаного
кодексу якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач умови договору порушив,
орендну плату, нараховану за період з
березня 2014 року по червень 2014 р.,
включно, та належну до сплати позивачу
не сплатив. Борг відповідача за цей
період складає 8159,52 грн.

Позивачем було направлено відповідачу
претензію про спонукання виконання
умов договору № 18-04-01769 від 27.05.2014, в якій
позивач просить терміново сплатити
борг з орендної плати та пені. Про
результат розгляду претензії просить
повідомити письмово. Відповідач
відповіді на претензію не надав.

Доказів сплати відповідачем суми боргу
не надано на день розгляду справи
судом.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення 8159,52 грн. боргу є
правомірними, підтверджуються
матеріалами справи і підлягають
задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором, або
законом, у тому числі сплата неустойки
(штрафу, пені) та відшкодування
збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності є вчинене учасником
господарських відносин
правопорушення у сфері господарювання.
Аналогічні положення містить стаття 610
Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно з п. 3.7. договору орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації
стягується до бюджету та
балансоутримувачу у визначеному
пунктом 3.6 співвідношення відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочки уключаючи день оплати.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення прокурором 292,93 грн. пені за
період з 13.05.2013 року по 17.07.2014 р., включно,
за порушення строків оплати. Пеня
нарахована з врахуванням часткових
оплат відповідачем боргу та пені, а
також вимог ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258
Цивільного кодексу України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені). Частиною 3 ст. 267 вказаного
кодексу передбачено, що позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Заява про
застосування строків позовної
давності щодо вимог в частині
стягнення пені від відповідача не
надійшла.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши прокурора та позивача,
перевіривши наданий розрахунок,
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення
пені.

Судові витрати покладаються на
відповідача згідно ст.. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст 525,526,549,629,759,762
Цивільного кодексу України, ст.. 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

1. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, код НОМЕР_1, 14000, АДРЕСА_2 на
користь регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернігівській області, код 14243893, пр.
Миру, 43, м. Чернігів, 14000, з подальшим
перерахуванням до Державного бюджету
України (отримувач - УК у м. Чернігові /
м. Чернігів/220080300, , банк
отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, р. 0002) 8159,52 грн.
заборгованості з орендної плати, 292,93
грн. пені.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, код НОМЕР_1, 14000, АДРЕСА_2 в доход
Державного бюджету України (рахунок
3002 в ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, отримувач: УК у
м.Чернігові/м.Чернігів/22030001, , код бюджетної класифікації
доходів 22030001, призначення платежу:
"судовий збір, код 03500068 (код ГСЧО) пункт
2") 1827,00грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.08.2014

Суддя
Н.О. Скорик

.