ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" серпня 2014 р.Справа № 916/1840/14

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "СІТІ БОРД СЕРВІС"

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ "АЛАГУТ
УКРАЇНА"

про стягнення 52 090,75 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Кордюк О.А., довіреність
від 22.01.2014р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю "СІТІ БОРД
СЕРВІС", звернувся до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ
"АЛАГУТ УКРАЇНА" 52 090,75 грн., де 36 840,00 грн.
- основний борг, 3 447,82 грн. - пеня, 750,93 грн.
- 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.05.2014р. позовну заяву
(вх.№1860/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/1840/14 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Письмове клопотання позивача про
продовження строку розгляду (вх.№2-2999/14
від 21.07.2014р.) судом було задоволено, у
зв'язку з чим термін розгляду справи
було продовжено до 05.08.2014р.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, хоча про час та
місце їх проведення був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції, відзив на
позов та витребувані документи суду не
надав, своїм правом на захист не
скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
позивачем докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив:

28 березня 2013р. між товариством з
обмеженою відповідальністю "СІТІ БОРД
СЕРВІС" (Виконавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ
"АЛАГУТ УКРАЇНА" (Замовник) було
укладено договір №45/13, згідно умов
п.п.1.1. якого, Виконавець згідно з
Адресною програмою (Додаток) приймає на
себе зобов'язання проводити рекламні
компанії в інтересах Замовника на
умовах, передбачених цим Договором, а
Замовник зобов'язується прийняти і
оплатити послуги Виконавця.

Відповідно до п.1.2. Договору в період
виконання даного договору Виконавець
може реалізувати декілька рекламних
компаній Замовника одночасно.

За приписами п.2.2.19 Договору Замовник
має право відстрочити оплату грошового
зобов'язання на строк до 2 місяців,
повідомивши при цьому Виконавця
протягом трьох банківських днів з
моменту отримання рахунку. При цьому,
розмір грошового зобов'язання
збільшується на суму, яка
розраховується за наступною формулою:

С=Ц х К, де

С - кінцева сума грошового зобов'яння; Ц
- вартість проведення рекламної
компанії на одній рекламній площині в
місяць; К - коефіцієнт збільшення який
дорівнює 1,3.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
ціна послуг Виконавця по проведенню
рекламної компанії в місяць
вираховується послідовним доданням
вартості експонування на кожну
рекламну площину (з підсвіткою або без)
та узгоджується сторонами в Додатку,
який є невід'ємною частиною даного
Договору.

Умовами п.3.8. Договору визначено, що
оплата послуг виконується Замовником
щомісячно, на підставі виставлених
Виконавцем рахунків, до 10 числа місяця
розміщення рекламного матеріалу.

Зі змісту п.п.4.1., 4.2., 4.3. Договору
вбачається, що в період проведення
рекламної компанії Виконавець
щомісячно надає Замовнику відповідні
Акти прийому-передачі вказаних послуг,
підписаних зі своєї сторони. В продовж
п'яти робочих днів с моменту отримання
актів, Замовник зобов'язується
підписати акти зі своєї сторони чи
письмово представити Виконавцю
обумовлену відмову від підписання, або
претензію виконавець надає рекламній
компанії наступні документи,
підтверджуючі факт усунення недоліків,
вказаних в претензії:

- підтвердження якості поклейки - фото
рекламної площини с розміщенням
рекламних матеріалів, знятого с
близької відстані

- зміна міста/категорій, сторони
спеціальної конструкції - фото с
відстані 50 м;

- підтвердження підсвітки рекламоносія
- нічний фотозвіт (згідно Додатку до
чинного договору).

Докази задоволення пред'явлених
претензій об усуненні дефектів
свідчить підписання

Замовником Акту приймання-передачі
наданих послуг.

Цей Договір вступає в силу з моменту
його підписання та діє до 31.12.2013р., а в
частині розрахунків - до повного їх
завершення. Цей Договір може бути
продовжений на термін, який додатково
погоджується Сторонами (п.7.1. Договору).

На виконання умов позивач відповідачу
в період з 01.09.2013р. по 30.09.2013р. надав
послуги з рекламної компанії на
загальну суму 36 840,00 грн., проте останній
в порушення своїх зобов'язань за
договором вартість отриманих послуг не
сплатив, внаслідок чого, у нього
виникла заборгованість в розмірі 36 840,00
грн.

Неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором в
частині оплати вартості отриманих
послуг і стало підставою для позивача
звернутись до господарського суду
Одеської області із даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог з
наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
матеріальної шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема з розрахунку заборгованості
приведеного позивачем в позовній заяві
та не спростованого відповідачем,
останнім в порушення вищезазначених
приписів закону та вищенаведеного
договору, договірні зобов'язання щодо
оплати вартості отриманих послуг не
виконані належним чином, внаслідок
чого за відповідачем утворився борг в
сумі 36 840,00 грн., у зв'язку з чим
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає сума боргу,
встановлений судом в розмірі 36 840,00 грн.

Крім того, сторонами було погоджено в
п.2.19. договору збільшення грошового
зобов'язання замовника у разі
відстрочки оплати на строк до 2 місяців,
у зв'язку з чим суму боргу в розмірі 36
840,00 грн. було збільшено на 11 052,00 грн., у
зв'язку з чим суму збільшення боргу в
розмірі 11 052,00 грн. слід стягнути з
відповідача на користь позивача.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача 3%
річних в розмірі 750,93 грн., пені в
розмірі 3 447,82 грн.

У відповідності з п.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на думку суду, право
позивача вимагати від відповідача
сплатити 3% річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає в отриманні компенсації
(плати) від відповідача за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належним до сплати за договором
постачання теплової енергії.

Перевіривши розрахунок позивача 3%
річних в річних в сумі 750,93 грн., суд
встановив, що позовні вимоги в цій
частині відповідають вимогам чинного
законодавства, їх розрахунок
здійснений позивачем належним чином, у
зв'язку з чим підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, суд
зазначає наступне:

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є господарські санкції, до яких
віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців. Проте законом або
договором можуть бути передбачені інші
умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України
передбачає, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 258 ЦК України щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Якщо за невиконання або неналежне
виконання зобов'язання встановлено
штрафні санкції, то збитки
відшкодовуються в частині, не покритій
цими санкціями. Законом або договором
можуть бути передбачені випадки, коли:
допускається стягнення тільки
штрафних санкцій; збитки можуть бути
стягнуті у повній сумі понад штрафні
санкції; за вибором кредитора можуть
бути стягнуті або збитки, або штрафні
санкції. Вимогу щодо сплати штрафних
санкцій за господарське
правопорушення може заявити учасник
господарських відносин, права чи
законні інтереси якого порушено, а у
випадках, передбачених законом, -
уповноважений орган, наділений
господарською компетенцією.

Відсотки за неправомірне користування
чужими коштами справляються по день
сплати суми цих коштів кредитору, якщо
законом або договором не встановлено
для нарахування відсотків інший строк.
За грошовим зобов'язанням боржник не
повинен платити відсотки за час
прострочення кредитора. Нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. У випадках, передбачених
законом, штрафні санкції за порушення
господарських зобов'язань стягуються
судом у доход держави (ст.232 ГК України).

Відтак частина шоста статті 232 ГК
України передбачає строк та порядок, у
межах якого нараховуються штрафні
санкції, а строк, протягом якого особа
може звернутись до суду за захистом
свого порушеного права, встановлюється
ЦК України.

Наразі, наданий позивачем розрахунок
пені, на думку суду, здійснений
неналежним чином, у зв'язку з чим судом
було самостійно розраховано пеню
наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочки36840.0011.09.2013 - 11.03.20141826.5000 %0.036
%*2388.04

Отже загальна сума пені за самостійним
розрахунком суду складає 2388,04 грн., у
зв'язку чим, стягненню з відповідача на
користь позивача сума пені в розмірі
2388,04 грн. В іншій частині заявлених
позовних вимог щодо стягнення пені в
розмірі 1 059,78 грн. суд відмовляє.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "СІТІ БОРД
СЕРВІС", у зв'язку з чим стягненню з
товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ "АЛАГУТ
УКРАЇНА" на користь позивача підлягає
сума боргу з врахуванням збільшення
суми боргу в розмірі 47 892,00 грн., 3% річних
в розмірі 750,93 грн., пеня в розмірі 2 388,04
грн.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
789,36 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "СІТІ БОРД СЕРВІС" -
задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ "АЛАГУТ
УКРАЇНА" (65009, Одеська обл., м. Одеса, пл.
Десятого квітня, буд. 1, код ЄДРЮОФОП
37945855) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "СІТІ БОРД СЕРВІС"
(65028, Одеська обл. м. Одеса, вул. Генерала
Цвєтаєва, буд. 40, код ЄДРЮОФОП 38352270) 47 892
(сорок сім тисяч вісімсот дев'яносто
дві) грн. 00 коп. - основного боргу, 750
(сімсот п'ятдесят) грн. 93 коп. - трьох
процентів річних, 2 388 (дві тисячі
триста вісімдесят вісім) грн. 04 коп. -
пені, 1 789 (одна тисяча сімсот вісімдесят
дев'ять) грн. 36 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено
08.08.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.