ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р. Справа № 926/1121/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго"

до Комунального підприємства
"Чернівціводоканал"

про стягнення заборгованості - 764701,33
грн.

Суддя Гурин М.О.

Представники:

від позивача - Гречка О.О. - представник
за довіреністю від 01.02.2014 р.

від відповідача - Бузовська В.В. -
представник за довіреністю від 11.08.2014 р.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго"
звернулося з позовом до Комунального
підприємства "Чернівціводоканал" про
стягнення заборгованості за Договором
на виконання робіт по експлуатаційному
обслуговуванню підстанцій 110/6 кВ
«Шубранець» і «Водозабір» № 208/06 від
16.05.2007 р.в сумі 764701,33 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 16.05.2007 р. між
Публічним акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго", що є
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
"Чернівціобленерго" та Комунальним
підприємством "Чернівціводоканал"
укладено на виконання робіт по
експлуатаційному обслуговуванню
підстанцій 110/6 кВ «Шубранець» і
«Водозабір» № 208/06, згідно якого
відповідач передає а позивач приймає
на тимчасове експлуатаційне
обслуговування підстанції 110/6 кВ
«Шубранець» і «Водозабір» за що
останній отримує відповідну плату
згідно кошторису по актам виконаних
робіт. Однак, відповідач умови
укладеного договору виконав
неналежним чином, а саме, не сплатив
кошти в повному обсязі, внаслідок чого
у відповідача перед позивачем виникла
заборгованість у сумі 764701,33 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою
господарського суду Чернівецької
області від 28.07.2014р., справу до розгляду
в судовому засіданні призначено на
13.08.2014 р.

12.08.2014 р. господарським судом
Чернівецької області отримано відзив
на позов в якому відповідач просить
застосувати положення спливу строку
позовної давності в частині позовних
вимог у розмірі 32486,68 грн., в решті
позовні вимоги позивача визнає та
просить розстрочити виконання рішення
строком на 24 місяці.

13.08.2014 р. до господарського суду
Чернівецької області надійшли
письмові пояснення позивача щодо
переривання перебігу строку позовної
давності, оскільки в жовтні 2012 року між
позивачем та відповідачем було
підписано акт звірки
взаєморозрахунків за виконані роботи
по Договору № 208/06, що в свою чергу
відноситься до дій які свідчать про
визнання боргу станом на 01.10.2012 р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі не заперечував проти
задоволення клопотання відповідача
про розстрочку виконання рішення.

Представник відповідача позовні
вимоги позивача визнав в повному
обсязі, просив задовольнити подане ним
клопотання про розстрочку виконання
рішення строком на 24 місяці.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини у
справі, якими позивач обґрунтовує свої
вимоги, дослідивши та оцінивши в
сукупності надані докази,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд встановив таке.

Матеріали справи свідчать, що 16.05.2007
року між Публічним акціонерним
товариством "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго", що є
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
"Чернівціобленерго" та Комунальним
підприємством "Чернівціводоканал"
укладено на виконання робіт по
експлуатаційному обслуговуванню
підстанцій 110/6 кВ «Шубранець» і
«Водозабір» № 208/06 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п.1. Договору,
відповідач передає а позивач приймає
на тимчасове експлуатаційне
обслуговування підстанції 110/6 кВ
«Шубранець» і «Водозабір».

На підставі п.14. Договору, за
експлуатаційне обслуговування
відповідач виплачує позивачу 133175,36 грн.
згідно кошторису, що додається по актам
виконаних робіт підписаних двома
сторонами.

На виконання умов договору позивачем в
період з травня 2011 р. по червень 2014 р.
було надано послуги на загальну суму
784548,47 грн., що підтверджується Актами
приймання-передачі виконаних робіт № 9,
№ 10, № 11, № 12 від 30.06.2011 р.; № 13, № 14 від
30.07.2011 р., № 15, № 16 від 31.08.2011 р.; № 17, № 18
від 30.09.2011 р.; № 19, № 20 від 31.10.2011 р.; № 21, №
22 від 30.11.2011 р.; № 23, № 24 від 31.12.2011 р.; № 1,
№ 2 від 31.01.2012 р.; № 3, № 4 від 29.02.2012 р.; № 5,
№ 6 від 31.03.2012 р.; № 7, № 8 від 30.04.2012 р.; № 9,
№ 10 від 31.05.2012 р.; № 11, № 12 від 30.06.2012 р.; №
13, № 14 від 31.07.2012 р.; № 15, № 16 від 31.08.2012 р.;
№ 17, № 18 від 30.09.2012 р.; № 19, № 20 від 31.10.2012
р.; № 21, № 22 від 30.11.2012 р.; № 23, № 24 від
31.12.2012 р.; № 1, № 2 від 31.01.2012 р.; № 3, № 4 від
28.02.2013 р.; № 5, № 6 від 31.03.2013 р.; № 7, № 8 від
30.04.2013 р.; № 9, № 10 від 31.05.2013 р.; № 11, № 12
від 27.06.2013 р.; № 13, № 14 від 31.07.2013 р.; № 15, №
16 від 30.08.2013 р.; № 17, № 18 від 30.09.2013 р.; № 19,
№ 20 від 31.10.2013 р.; № 21, № 22 від 30.11.2013 р.; №
23, № 24 від 31.12.2013 р.; № 1, № 2 від 31.01.2014 р.;
№ 3, № 4 від 25.02.2014 р.; № 5, № 6 від 31.03.2014 р.;
№ 7, № 8 від 30.04.2014 р.; № 9, № 10 від 31.05.2014 р.;
№ 11, № 12 від 30.06.2014 р.

Відповідач свої договірні зобов'язання
по оплаті послуг виконав частково в
сумі 19847,14 грн., що призвело до
виникнення заборгованості перед
позивачем станом на 25.07.2014 р. у розмірі
764701,33 грн., що не заперечується
представником відповідача у судовому
засіданні.

Відповідно до положень ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, позовні вимоги у
розмірі 764701,33 грн. є доведеними і
обґрунтованими.

Однак, 12.08.2014 р. відповідачем на розгляд
місцевого господарського суду подано
клопотання про розстрочку виконання
рішення, в якій останній вказує, що
діяльність підприємства з об'єктивних
причин є збитковою, що унеможливлює
погашення заборгованості на даний час,
а відтак згідно вимог ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України просить розстрочити виконання
рішення у даній справі на 24 місяці.

Згідно ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення
має право розстрочити виконання
рішення.

Слід зазначити, що законодавчо
визначено дві стадії, на яких суд може
вирішувати питання про розстрочку
виконання рішення, а саме: при
винесенні рішення по суті справи, що
відображається в мотивувальній та
резолютивній частинах рішення (пункт 3
частини першої, частина друга статті 84),
а також у наказі господарського суду;
та під час виконання рішення суду
(виконавчого провадження) шляхом
винесення окремого процесуального
документа (ухвали) про розстрочку
виконання рішення (частина третя
статті 121). Розстрочка виконання
рішення суду означає виконання його
частинами, встановленими судом, з
певним інтервалом у часі. За змістом
частини другої статті 84 Кодексу строки
виконання рішення частинами (сплата
грошових сум частками тощо)
визначаються судом.

Крім того, в п. 10 постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" від 26.12.2003 року № 14
зазначено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передано
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

З аналізу ст. 121 ГПК України вбачається,
що розстрочка виконання рішення
застосовується лише у виняткових
випадках і підставою для неї можуть
бути конкретні обставини, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк.

У Рішенні Конституційного суду України
у справі за конституційним зверненням
акціонерної компанії "Харківобленерго"
щодо офіційного тлумачення положень
пункту 2 частини другої статті 17, пункту
8 частини першої статті 26, частини
першої статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження" (Рішення,
Конституційний Суд, від 26.06.2013, № 5-рп/2013)
зазначено, що до обставин, які
ускладнюють виконання судового
рішення та які є підставою для
розстрочки його виконання, належать
хвороба боржника або членів його сім'ї,
скрутне матеріальне становище
боржника, наявність загрози
банкрутства юридичної особи - боржника,
стихійне лихо, інші надзвичайні події
тощо.

Господарський процесуальний кодекс
України не визначає переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання, тому суд оцінює докази щодо
наявності таких обставин в порядку ст.
43 ГПК України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом та потребує
відповідного доведення
заінтересованою особою з урахуванням
норм ст. ст. 32,34 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, Комунальне підприємство
"Чернівціводоканал" вказує на те, що
діяльність підприємства на даний час є
збитковою, за результатами фінансової
діяльності підприємства за перше
півріччя 2014 р. та балансом
підприємства.

Зокрема, як вбачається з матеріалів
справи (довідка № 53/17), станом на 01.08.2014
р. дебіторська заборгованість перед
відповідачем складає 11296124,98 грн.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
враховуючи фінансовий стан
відповідача, враховуючи доводи
викладенні у клопотанні про
розстрочення виконання судового
рішення, з метою недопущення
погіршення економічної ситуації
комунального підприємства, суд вважає
обґрунтованим надання розстрочки
виконання рішення тільки на 24 місяці.

Слід зазначити, що арешт та вилучення
грошових коштів, в тому числі тих, які
знаходяться або надходитимуть на
рахунки відповідача в установах
банків, арешт та вилучення іншого
майна, позбавить можливості
забезпечувати господарську діяльність
відповідача, оплачувати поточні
витрати на утримання майна,
здійснювати розрахунки за комунальні
послуги та електроенергію, сплачувати
податки і збори, виплачувати заробітну
плату працівникам та персоналу. Такі
обставини фактично призведуть
відповідача до банкрутства і значно
ускладнить або взагалі зроблять
неможливим виконання рішення суду про
стягнення коштів на користь позивача.

Вирішуючи питання про застосування
розстрочки виконання рішення суду,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан тощо. Тобто,
господарський суд повинен враховувати
можливі негативні наслідки для
боржника при виконанні рішення у
встановлений строк, але також
необхідно враховувати такі ж наслідки
і для стягувача при затримці виконання
рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, суд зазначає, що надання в
даному випадку розстрочки виконання
рішення на 24 місяці базується на
принципах співмірності і
пропорційності балансу прав і законних
інтересів стягувача і боржника.

За приписами статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст. 34 ГПК України).

При вирішення даного спору судом
приймається до уваги те, що під
належністю доказу розуміється
наявність об'єктивного зв'язку між
змістом судових доказів і фактами, що є
об'єктом судового дослідження.
Належними слід визнавати докази, які
містять відомості про факти, що входять
у предмет доказування у справі, та інші
факти, що мають значення для
правильного вирішення спору.
Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Виходячи із змісту ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням вищевикладених норм та
фактичних обставин справи, суд вважає
що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з розстроченням виконання
рішення на 24 місяці по 31862,56 грн.
щомісячно.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Судові витрати покласти на відповідача
з вини якого спір безпідставно
доведено до вирішення в судовому
порядку.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 44, 49, 75, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Чернівціводоканал" (вул.
Комунальників, 5, м. Чернівці, код 03361780)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго" (вул.
Прутська, 23-А, м. Чернівці, р/р 0000
ЧОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 00130760)
заборгованість в сумі 764701,33 грн.,
розстрочивши виконання рішення суду
строком на 24 місяці зі сплатою
щомісячно рівними частинами по 31862,56
грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства
"Чернівціводоканал" (вул.
Комунальників, 5, м. Чернівці, код 03361780)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго" (вул.
Прутська, 23-А, м. Чернівці, р/р 0000
ЧОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 00130760)
судовий збір в розмірі 15294,02 грн.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.08.2014 р.

Суддя
М.О.Гурин