м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 920/863/14 12.08.14
За позовом Комунального підприємства
«Ромникомунтепло» Роменської міської
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будпартнер»
про стягнення 15 451,20 грн., -
Суддя Морозов С.М.
За участю представників сторін:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: не з'явились.
Обставини справи:
Комунальне підприємство
«Ромникомунтепло» Роменської міської
ради (надалі також - позивач) звернулось
до суду з позовною заявою про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будпартнер» (надалі
також - відповідач) заборгованості за
Договором №08К06 про надання послуг
спецтехніки (автокрану) від 08.06.2011 р. у
розмірі 15 451,20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не виконані зобов'язання
з оплати за надані позивачем послуги
спецтехніки (автокрану) за вказаним
договором, внаслідок чого у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість у розмірі 15 451,20 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву до
матеріалів справи не надав, участь
свого представника в судових
засіданнях не забезпечив, про час та
місце судового засідання повідомлявся
належним чином, відповідно до
відомостей з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, докази чого
містяться в матеріалах справи.
Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 21.05.2014р. в справі було
порушено провадження, присвоєно
№920/863/14 та призначено до слухання.
Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 17.06.2014р. справу №920/863/14 було
направлено за підсудністю до
Господарського суду міста Києва.
Листом №01-64/569 від 23.06.2014р. матеріали
справи №920/863/14 було надіслано до
Господарського суду міста Києва за
територіальною підсудністю.
Проведеним 25.06.2014р. автоматичним
розподілом справ в Господарському суді
міста Києва, дана справа була
розподілена на суддю Морозова С.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014р. прийнято справу до
провадження суддею Морозовим С.М.,
присвоєно справі №920/863/14 та призначено
справу до розгляду на 05.08.2014р.
В судове засідання 05.08.2014р. представник
відповідача не з'явився, про час та
місце судового засідання відповідач
повідомлявся належним чином, вимог
ухвали суду від 26.06.2014р. не виконав, у
зв'язку з чим, розгляд справи було
відкладено до 12.08.2014р.
В судове засідання 12.08.2014р.
представники сторін не з'явились, про
час та місце судового засідання
сторони повідомлялись належним чином.
Судом також враховано, що відповідно до
п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представників
сторін не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі «Смірнова проти
Відповідно до Листа Верховного Суду
України головам апеляційних судів
України №1-5/45 від 25.01.2006р., у
цивільних, адміністративних і
господарських справах перебіг
провадження для цілей статті 6
Конвенції розпочинається з моменту
подання позову і закінчується
винесенням остаточного рішення у
справі.
Критерії оцінювання «розумності»
строку розгляду справи є спільними для
всіх категорій справ (цивільних,
господарських, адміністративних чи
кримінальних). Це - складність справи,
поведінка заявника та поведінка
органів державної влади (насамперед,
суду). Відповідальність держави за
затягування провадження у справі, як
правило, настає у випадку
нерегулярного призначення судових
засідань, призначення судових засідань
з великими інтервалами, затягування
при передачі або пересиланні справи з
одного суду в інший, невжиття судом
заходів до дисциплінування сторін у
справі, свідків, експертів, повторне
направлення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
Всі ці обставини судам слід
враховувати при розгляді кожної
справи, оскільки перевищення розумних
строків розгляду справ становить
порушення прав, гарантованих пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а збільшення
кількості звернень до Європейського
суду з прав людини не лише погіршує
імідж нашої держави на міжнародному
рівні, але й призводить до значних
втрат державного бюджету.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
08.06.2011р. між позивачем (Виконавець - за
Договором) та відповідачем (Замовник -
за Договором) було укладено Договір
№08К06 надання послуг спецтехніки
(автокрану) (надалі - Договір),
відповідно до умов якого в порядку та
на умовах, визначених цим Договором,
Виконавець зобов'язується за завданням
Замовника протягом визначеного в
Договорі строку надавати за плату
послуги спеціальної техніки -
автокрану марки КТА 10.01 МАЗ-533702 (надалі
іменуються «послуги») на території
України, а замовник зобов'язується
вчасно оплачувати надані послуги (п. 1.1.
Згідно п. 1.3. Договору, автокран
надається Замовнику за його попереднім
зверненням у час, можливий та вигідний
для обох Сторін, в робочі дні тижня, в
робочий час, а саме з 07.30 до 16.15 год.,
(цілодобово за попереднім замовленням),
для користування тільки на території
Відповідно до п. п. 1.6. - 1.8. Договору,
вартість наданих послуг
встановлюється згідно розроблених та
затверджених Виконавцем калькуляцій
та визначається для кожного окремого
замовлення в рахунку фактурі із
зазначенням строку, протягом якого
надається послуга, та вартості послуги
за 1 годину часу. Замовник зобов'язаний
провести оплату за послуги спецтехніки
(автокрану) протягом одного
банківського дня з моменту надання
Виконавцем рахунку-фактури. Оплата
здійснюється у безготівковій формі
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок Виконавця,
вказаний в рахунку-фактурі з
розрахунку 222,00 грн. за 1 годину
використання транспорту.
У відповідності до п.п. 2.1.3. Договору
Виконавець зобов'язаний скласти та
надати Замовнику акти про надання
Згідно п. п. 2.2.2., 2.2.3. Договору, Замовник
зобов'язаний після контролю за
достовірністю актів про надання послуг
Виконавцем підписувати ці акти в
одноденний термін з моменту їх
одержання та своєчасно проводити
оплату за надані послуги, на умовах та в
порядку, зазначеному в пп. 1.7, 1.8. цього
Приписами п. 6.1 Договору сторонами
погоджено, що Договір вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
підписання Сторонами та скріплення
Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору між позивачем
та відповідачем підписано Акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№12 від 05.09.2011р. згідно якого, Виконавцем
були надані послуги автокрана на суму 15
Також, на виконання умов Договору,
позивачем виставлено відповідачу
рахунок на оплату №11 від 05.09.2011р. на
суму 15 451,20 грн. для оплати за надані
Виставлений рахунок на оплату №11 від
05.09.2011р. на суму 15 451,20 грн. відповідач
отримав 05.09.2011р., про що свідчить
відмітка на зворотній стороні
зазначеного рахунку.
Однак, відповідач свій обов'язок за
Договором не виконав, коштів за надані
йому послуги в розмірі 15 451,20 грн. згідно
Договору не сплатив.
У зв'язку з не проведенням відповідачем
оплати отриманих за Договором послуг,
позивач був змушений звернутись до
суду з даним позовом.
Проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню з наступних
Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 202
Цивільного кодексу України правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
Внаслідок укладення між сторонами
Договору, між сторонами виникли
цивільні права і обов'язки.
Проаналізувавши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що укладений між
сторонами правочин за своєю правовою
природою є договором про надання
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.
Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язанням є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
Таким чином, внаслідок отримання
відповідачем послуг за Договором,
відповідач повинен був здійснити
оплату за отримані послуги, згідно
положень п. 1.7. укладеного між сторонами
Водночас, як виявлено судом, оплати
відповідачем на виконання умов
Договору як станом на час подання
позову, так і на час розгляду даної
справи, здійснено не було, а оскільки
строк виконання відповідачем обов'язку
зі сплати коштів настав та останнім не
виконаний у строк до 06.09.2011р., тому факт
невиконання відповідачем умов
Договору є встановленим.
За відсутності доказів зворотного,
несплата вартості наданих послуг
вважається судом невиконанням умов
Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача суми заборгованості у
розмірі 15 451,20 грн. є обґрунтованими,
доведеними позивачем належними та
допустимими доказами, а тому
підлягають задоволенню.
Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: - чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються; -
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; - яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору. З огляду на вимоги
частини першої статті 4 ГПК
господарський суд у прийнятті судового
рішення керується (та відповідно
зазначає у ньому) не лише тими
законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Відповідачем не надано до матеріалів
справи доказів, що підтверджують та
обґрунтовують відсутність у нього
підстав для невиконання зобов'язань,
передбачених умовами Договору,
укладеного з позивачем.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм,
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в справі №920/863/14 підлягають
задоволенню та стягненню з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 15 451,20 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати позивача в
розмірі 1 827,00 грн. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будпартнер» (, адреса: 02217, м. Київ,
Деснянський район, вул. Закревського,
будинок 19, квартира 234) на користь
Комунального підприємства
«Ромникомунтепло» Роменської міської
ради» (, адреса: 42000,
Сумська область, місто Ромни, вулиця
Коржівська, будинок 90) суму основного
боргу в розмірі 15 451,20 грн. (п'ятнадцять
тисяч чотириста п'ятдесят одна гривна 20
копійок) та судовий збір у розмірі 1 827,00
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.
Морозов