ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 р.
Справа №917/130/14

за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Полтаваавтотранс",
вул. В. Тирнівська, 7,
м.Полтава, 36040

до 1) Миргородської міської ради, вул.
Незалежності,17, м.Миргород, Полтавська
область, 37600

2) Малого підприємства "Експрес", вул.
Кашинського, 5 А, м. Миргород, 37600

про 1) визнання недійсним рішення
Миргородської міської ради №36 від
17.05.2012р.;

2). визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки №1416 від 26.07.202012р.
укладеного між Миргородською міською
радою та Малим підприємством "Експрес"

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Біленко Л.Д. довіреність
№601/125 від 25.02.2014р.

Коваленко Р.Й. довіреність б/н від
14.02.2014р.

від відповідача 1): Лисенко Р.О.
довіреність №167/01-35 від 04.03.2014р.

від відповідача 2): Устименко І.В.
довіреність б/н від 15.08.2013р.

ОСОБА_6 (адвокат)

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення, додано
до справи та повідомлено про строк
виготовлення повного тексту рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним рішення
Миргородської міської ради №36 від
17.05.2012р.;

- визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки №1416 від 26.07.202012р.
укладений між Миргородською міською
радою та Малим підприємством "Експрес".

31.03.2014р. представником позивача через
канцелярію суду було подано клопотання
(вхід. №4104 від 31.03.2014р.) про залучення до
участі у справі в якості іншого
відповідача (співвідповідача) Мале
підприємство "Експрес". Обгрунтовуючи
вказане клопотання позивач посилався
на те, що МП "Експрес" є стороною за
спірним договором оренди земельної
ділянки №1416 від 26.07.202012р., а тому має
бути залученим в якості іншого
відповідача.

Представники відповідача та МП
"Експрес" проти задоволення клопотання
позивача не заперечували.

Відповідно до ст. 24 ГПК України
господарський суд за наявністю
достатніх підстав має право до
прийняття рішення залучити за
клопотанням сторони або за своєю
ініціативою до участі у справі іншого
відповідача.

Ухвалою від 31.03.2014р. суд залучив до
участі у справі МП "Експрес" в якості
відповідача 2.

Представник позивача на задоволенні
позову наполягає з мотивів викладених
у позовній заяві та у додаткових
письмових поясненнях (т.1; а.с. 230-232) та
просить суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що спірне рішення
Миргородської міської ради № 36 від
17.05.2012 року "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для розміщення та експлуатації
будівель і споруд додаткових
транспортних послуг та допоміжних
операцій площею 708 кв.м. за адресою: м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9 -В МП
"Експрес" було винесено з порушенням
вимог чинного законодавства.

На підставі вказаного рішення між
Миргородською міською радою та Малим
підприємством "Експрес" було укладено
спірний договір оренди земельної
ділянки № 1416 від 26.07.2012р. площею 708 кв.м.,
не зважаючи на те, що фактично дана
земельна ділянка входила до площі 4239
кв.м. і позивач сплачує орендну плату за
неї на протязі 2010 - 2013 років та по
теперішній час.

Як зазначає позивач ТДВ
"Полтаваавтотранс" користується
земельною ділянкою площею 5036 м. кв. (м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9) ще з 1997
року внаслідок створення ВАТ
"Полтаваавтотранс" на базі
Полтавського територіально -
виробничого об'єднання державних
підприємств автомобільного
транспорту. Доказом цього є державний
акт на право постійного користування
землею серія ПЛ № 34. Внаслідок
прийняття Земельного кодексу в 2003 році,
земельні відносини між відповідачем та
позивачем були оформлені договором
оренди.

Крім того, рішенням господарського
суду Полтавської області від 17.09.2013
року по справі №917/1252/13, залишеним в
силі постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
12.12.2013 року, визнано недійсним рішення
Миргородської міської ради № 54 від
25.10.2010р. "Про поновлення договору оренди
з ВАТ "Полтаваавтотранс" на земельну
ділянку площею 4239 кв.м. по вул.
Воскресінській, 9, та утворення проїзду
загального користування загальною
площею 797 кв.м. до об'єктів нерухомого
майна за адресою: м. Миргород, вул.
Воскресінська (р-н. Автовокзалу) та
визнано за ТДВ "Полтаваавтотранс" право
користування на умовах оренди
земельною ділянкою площею 5036 кв.м.

Однак, як зазначає позивач
Миргородською міською радою без згоди
позивача було надано дозвіл МП
"Експрес" (Рішення №345 від 22.04.1999р.) на
будівництво на території автостанції
цілодобової платної автостоянки та
надано дозвіл на будівництво сторожки
- офісу платної стоянки присвоївши цим
об"єктам адресу: вул. Воскресінська, 9-В.

Самовільне вилучення частини
земельної ділянки автостанції з
користування позивача та передача її у
користування Малого підприємства
"Експрес" м. Миргород суперечить ст. 33
Закону України "Пpo оренду землі".

Представник відповідача 1 проти
задоволення позову заперечує,
посилаючись на безпідставність та
необгрунтованість. В обгрунтування
відповідач 1 посилається на те, що
рішення Миргородської міської ради № 36
від 17.05.2012 р. "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для розміщення та експлуатації
будівель і споруд додаткових
транспортних послуг та допоміжних
операцій площею 708 кв.м. за адресою: м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9-В МП
"Експрес" та укладений договір оренди
земельної ділянки № 1416 від 26.07.2012 р. між
Миргородською міською радою та МП
"Експрес" прийнято в межах компетенції
та у відповідності законодавства.

Представник відповідача 2 проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що посилання позивача на рішення
господарського суду Полтавської
області від 17.09.2012 року по справі №
917/1252/13, за змістом статті 32 ГПК не може
бути доказом по даній справі. Оскільки
даним судовим рішенням визнано за ТДВ
"Полтаваавротранс" право користування
спірною земельною ділянкою відповідно
до договору її оренди від 23.05.2007 року,
який укладався строком на 3 роки, а тому
23.05.2010 року згідно статті 31 Закону
України "Про оренду землі" припинився і
більш не поновлявся. За умови, що
відповідно до статті 33 Закону України
"Про оренду землі" у позивача виникло
право на його поновлення на той самим
строк, то цей додатковий строк також
закінчився вже 23.05.2013 року. А тому на
даний час у ТДВ "Полтаваавротранс"
відсутні будь-які правові підстави для
користування землею.

Крім того, зазначає, що безпідставним є
ствердження позивача про утворення
автостоянки без його відому, оскільки
01.01.2002 року, 01.01.2003 року та 01.01.2004 року між
ВАТ "Полтаваавтотранс" та МП "Експрес"
укладалися договори, згідно яких ВАТ
"Полтаваавтотранс" за плату передало МП
"Експрес" в користування для виробничих
потреб частину території
Миргородської автостанції, на якій
будувалася та розміщувалася
автостоянка. Тим самим ВАТ
"Полтаваавтотранс" надало МП "Експрес"
дозвіл на забудову ним цієї земельної
ділянки.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін та
третьої особи, суд встановив:

Рішення Миргородської міської ради
двадцятої сесії шостого скликання № 36
від 17.05.2012 року "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для розміщення та
експлуатації будівель і споруд
додаткових транспортних послуг та
допоміжних операцій площею 708 кв.м. за
адресою: м. Миргород, вул.
Воскресінська, 9 -В МП "Експрес"
розглянувши заяву МП "Експрес" (т. 1; а.с.
116) було вирішено:

- затвердити МП "Експрес", що
розташоване за адресою: м. Миргород,
вул. Кашинського, 5-А, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для розміщення та експлуатації
будівель і споруд додаткових
транспортних послуг та допоміжних
операцій площею 708 кв. м. за адресою: м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9 - В,
розроблений ПП " Землесервіс-плюс";

- надати в оренду МП "Експрес" земельну
ділянку за адресою: м. Миргород, вул.
Воскресінська, 9 - В, площею 708 кв.м.,
земельної ділянки для розміщення та
експлуатації будівель і споруд
додаткових транспортних послуг та
допоміжних операцій, терміном на три
роки.

На виконання даного рішення 23.04.2012р. між
Миргородською міською радою та МП
"Експрес" був укладений договір оренди
земельної ділянки №1416 (т.1; а.с.117-119).

За умовами даного договору МП "Експрес"
передається в платне строкове
користування земельна ділянка площею
708 кв.м. на якій знаходяться об"єкти
нерухомого майна - нежитлова будівля та
прохідна.

Позивач вважає, що за спірними рішенням
та договором, було незаконно передано
в оренду вищевказану земельну ділянку,
без згоди на це ТДВ "Полтаваавтотранс",
тобто земельна ділянка вибула з
користування поза волею позивача.
Всупереч ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу
України відповідачами при укладенні
договору оренди земельної ділянки № 1416
від 26.07.2012 року було порушено ст. 5
Земельного кодексу України, ст. ст. 24, 30,
31, 33 Закону України "Про оренду землі".

Вивчивши матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд
задовольняє позовні вимоги з наступних
підстав:

Як підтверджено матеріалами справи,
Радою народних депутатів
Миргородської міської ради
Полтавської області на підставі
рішення №815 від 09.10.1996р. Миргородській
станції Полтавського обласного
підприємства автобусних станцій №15399
був виданий Державний акт на право
постійного користування землею
загальною площею 0,5036 га за адресою м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9, в межах
з планом зовнішніх меж
землекористування та зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
користування землею за ПЛ №34.

Відповідно до рішення Регіонального
відділення Фонду державного майна по
Полтавській області №257 від 27.11.1997р.
"Про створення відкритого акціонерного
товариства" ВАТ "Полтаваавтотранс" було
створене в процесі приватизації на
базі Полтавського територіального
виробничого об"єднання державних
підприємств автомобільного
транспорту.

Факт переходу правонаступництва
майнових прав, в тому числі будівлі, а
також земельної ділянки від ВАТ
"Полтаваавтотранс" до ТДВ
"Полтваавтотранс" підтверджується
статутом позивача та актами передачі
майна.

Даний факт встановлено рішенням
Господарського суду Полтавської
області від 17.09.2013року, залишеним в силі
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 05.03.2014р., визнано недійсним
рішення Миргородської міської ради № 54
від 25.10.2010р. "Про поновлення договору
оренди з ВАТ "Полтаваавтотранс" на
земельну ділянку площею 4239 кв.м. по вул.
Воскресінській, 9, та утворення проїзду
загального користування загальною
площею 797 кв.м. до об'єктів нерухомого
майна за адресою: м. Миргород, вул.
Воскресінська (р-н. Автовокзалу) та
визнано за ТДВ "Полтаваавтотранс" право
користування на умовах оренди
земельною ділянкою площею 5036 кв.м.

Відповідно до статті 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

А тому посилання відповідача 2 щодо
відсутності правових підстав у
позивача для користування землею є
безпідставними.

Відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 22.09.2005р. №5-рп/2005
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним), положення пункту 6
розділу Х "Перехідні положення"
Земельного кодексу України щодо
зобов"язань переоформити право
постійного користування земельною
ділянкою на право власності або право
оренди.

Відповідно до п.2.8.постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.
передбачено, що право постійного
землекористування є безстроковим, на
відміну від права оренди, і може бути
припинене лише з підстав, передбачених
статтею 141 ЗК України, перелік яких є
вичерпним.

Рішення Миргородської міської ради
двадцятої сесії шостого скликання № 36
від 17.05.2012 року "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для розміщення та
експлуатації будівель і споруд
додаткових транспортних послуг та
допоміжних операцій площею 708 кв.м. за
адресою: м. Миргород, вул.
Воскресінська, 9 -В МП "Експрес"
розглянувши заяву МП "Експрес" (т. 1; а.с.
116) було затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для розміщення та експлуатації
будівель і споруд додаткових
транспортних послуг та допоміжних
операцій площею 708 кв. м. за адресою: м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9 - В, МП
"Експрес" розроблений ПП "
Землесервіс-плюс".

На підставі вказаного рішення між
Миргородською міською радою та Малим
підприємством "Експрес" було укладено
спірний договір оренди земельної
ділянки № 1416 від 26.07.2012р. площею 708 кв.м.

Однак жодних доказів, погодження з
позивачем ТДВ "Полтаваавтотранс"
Миргородською міською радою не надано.

Крім того, відповідач 1 листом від
18.04.2014р. (т.1; а.с.182) повідомив суд, що
рішень стосовно вилучення у
Миргородської автостанції
Полтавського підприємства автобусних
станцій земельної ділянки
розташованої по вул. Воскресінська 9, м.
Миргород Миргородською міською радою
не приймалось.

А посилання відповідача 2, на те що
позивач надав МП "Експрес" дозвіл на
забудову ним цієї земельної ділянки, з
посиланням на договори від 01.01.2002 року,
01.01.2003 року та 01.01.2004 року укладені між
ВАТ "Полтаваавтотранс" та МП "Експрес" є
безпідставним.

Даними договорами ВАТ
"Полтаваавтотранс" за плату надавало
МП "Експрес" в користування місце для
виробничих потреб частину території
Миргородської автостанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до Схеми меж та розмірів
земельної ділянки та погодження меж
(т.2, а.с.11) та кадастрового плану (т.1,
а.с.217, 218, 221) межі спірної земельної
ділянки, яка знаходиться у
користуванні відповідача 2 площею 708
кв.м. за адресою вул. Воскресінська 9-В
та земельна ділянка площею 0,5036 га за
адресою м. Миргород, вул. Воскресінська
9, яка знаходиться в користуванні
позивача межують з НВК "Гелікон"
(дитячий садок №6).

Крім того, відповідачами по справі не
надано заперечень та не доведено
належними доказами те, що спірна
земельна ділянка, знаходиться поза
межами земельної ділянки позивача по
вул. Воскресінська 9, яка надана йому в
користування.

Згідно з Конституцією України держава
захищає земельні права громадян,
юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України та
ч. З ст. 24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі та в межах повноважень, у
спосіб, що передбачені КУ та законами
України.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
оренду землі" орендодавець
зобов'язаний не вчиняти дій, які б
перешкоджали орендареві користуватися
орендованою земельною ділянкою.

Крім того, як роз"яснено п. 2.8 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.
вилучення земельних ділянок
здійснюється за згодою
землекористувачів, а дії органів
державної влади та місцевого
самоврядування спрямовані на
позбавлення суб"єкта права
користування земельною ділянкою після
державної реєстрації такого права поза
межами підстав визначених ст. 141
Земельного кодексу України, є такими,
що порушують право користування
земельною ділянкою.

Самовільне вилучення частини
земельної ділянки автостанції з
користування позивача та передача її у
користування Малого підприємства
"Експрес" м. Миргород суперечить ст. 33
Закону України "Пpo оренду землі".

Згідно з вказівками, які містять п.2
Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000 р.
№ 02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Таким чином, крім невідповідності
спірного акту вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт, обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу
України, суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом місцевого
самоврядування, або
нормативно-правовий акт органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Наведені обставини та докази
надані позивачем та залучені до
матеріалів справи є обгрунтованими.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що спірне рішення прийняте з
порушенням чинного законодавства, а
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних відносин)
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Згідно п.1.1 спірного договору,
його укладення відбулося на підставі
рішення Миргородської міської ради
двадцятої сесії шостого скликання №36
від 17.05.2012р.

Як встановлено судом, що
прийняття такого рішення відбулося з
порушенням Земельного кодексу України,
Закону України "Про транспорт", Закону
України "Про оренду землі".

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

Як роз"яснено п. 2.24 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.
для правильного вирішення спору про
визнання недійсним договору оренди
суттєве значення має з'ясування
правового режиму спірної земельної
ділянки та дотримання сторонами
порядку передачі її в оренду згідно з
вимогами статей 84, 118, 123, 124 ЗК з
урахуванням необхідності у певних
випадках дотримання порядку її
вилучення. З огляду на це судам
потрібно встановлювати наявність у
відповідної ради повноважень для
вирішення питання щодо затвердження
проекту відведення і передачі спірної
земельної ділянки в оренду, а, отже, й
дійсність укладеного договору, що
оспорюється.

З огляду на те, що договір був
укладений на підставі рішення
Миргородської міської ради двадцятої
сесії шостого скликання №36 від 17.05.2012р.,
яке визнається незаконним, то в момент
вчинення правочину стороною не було
дотримано вимог ч.1 ст.203 ЦК України, а
тому договір оренди земельної ділянки
№ 1416 від 26.07.2012 року є недійсним.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об"єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Позивачем надано належні докази
обґрунтованості та правомірності
позовних вимог. За викладеного,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спору, колегія суддів дійшла до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Судові витрати згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на Відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення
Миргородської міської ради № 36 від
17.05.2012 року "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для розміщення та експлуатації
будівель і споруд додаткових
транспортних послуг та допоміжних
операцій площею 708 кв.м. за адресою: м.
Миргород, вул. Воскресінська, 9-В МП
"Експрес"

3. Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки № 1416 від 26.07.2012р.,
укладений між Миргородською міською
радою та Малим підприємством "Експрес".

4. Стягнути з Миргородської міської
ради (вул. Незалежності,17, м.Миргород,
Полтавська область, 37600; ) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю
"Полтаваавтотранс" (вул. В. Тирнівська, 7,
м.Полтава, 36040; ) 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

5. Малого підприємства "Експрес" (вул.
Кашинського, 5 А, м. Миргород, 37600) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Полтаваавтотранс"
(вул. В. Тирнівська, 7, м.Полтава, 36040; ) 609,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.06.2014 р.

Суддя
Погрібна С.В.