м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомДочірнього підприємства
"Лакталіс-Україна" ДоАнтимонопольного
Провизнання недійсним рішення від
24.07.2013 року № 14-р/тк у справі 11-03/01.13
Головуючий суддя Блажівська О.Є.
Суддя Босий В.П.
Суддя Цюкало Ю.В.
від позивача: Жолкевська І.Г.,
від позивача: Чагаровський В.П.,
від позивача: Глоба О.В.,
від відповідача: Харченко С.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Дочірне підприємство
"Лакталіс-Україна" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Антимонопольного комітету
України про визнання недійсним рішення
від 24.07.2013 року № 14-р/тк у справі 11-03/01.13
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.10.2013 року порушено
справи призначено на 28.10.2013 року.
21.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.
21.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
колегіальний розгляд справи.
25.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
фіксацію судового процесу технічними
25.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
витребування доказів
28.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача найшло підтвердження про
відсутність аналогічного спору.
28.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
Клопотання про фіксацію судового
процесу технічними засобами судом
Клопотання про витребування доказів
буде розглянуте судом у наступному
судовому засіданні.
Клопотання про колегіальний розгляд
справи буде розглянуте судом у
наступному судовому засіданні.
Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 року розгляд справи
відкладено на 27.11.2013 року.
30.10.2013 року через канцелярію
Господарського суду від позивача
надійшли додаткові документи по
справі.
21.11.2013 року через канцелярію
Господарського суду від відповідача
надійшли додаткові документи по
справі.
27.11.2013 року через канцелярію
Господарського суду від позивача
надійшло клопотання про залучення
27.11.2013 року через канцелярію
Господарського суду від позивача
надійшло клопотання про долучення
документів до матеріалів справи.
27.11.2013 року через канцелярію
Господарського суду від позивача
надійшла інформація про банківські
27.11.2013 року через канцелярію
Господарського суду від позивача
надійшли документи по справі.
27.11.2013 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Відповідно до статті 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справи
у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відносить до
підсудності цього суду, залежно від
категорії і складності справ, може бути
розглянуто колегіально у складі трьох
суддів.
Враховуючи складність справи з метою
забезпечення повного та всебічного
розгляду всіх обставин справи, суд
вважає за доцільне призначити
колегіальний розгляд справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 року суд призначив
Розпорядженням від 27.11.2013 року
заступника голови господарського суду
міста Києва Бойко Р.В. керуючись
рішенням зборів суддів Господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№1 від 03.02.2011р.) та ст.4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 5011-30/2796-2012 передано для розгляду
колегії суддів Блажівська О.Є.
(головуючий), суддів Картавцева Ю.В.,
Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 року справу № 910/18966/13
прийнято до колегіального розгляду,
розгляд справи призначено на 16.12.2013
року.

12.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові письмові
пояснення по справі.

12.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові письмові
пояснення по справі.

16.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення доказів.

16.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення доказів.

16.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення доказів.

16.12.2013 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Представник позивача надав суду
клопотання про продовження строку
розгляду справи.

Клопотання про продовження строку
розгляду справи судом задоволено.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 29.01.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 року розгляд справи в
порядку ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України
продовжено на 15 днів.

29.01.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові пояснення
по справі.

29.01.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Представник позивача надав клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 11.02.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

11.02.2014 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Бойко Р.В., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. на лікарняному,
справу № 910/18966/13 передано для розгляду
колегії суддів у складі : Гумега О.В.
(головуючий), суддів Картавцева Ю.В.,
Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.02.2014 року справу № 910/18966/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 26.02.2014 року.

17.02.2014 року розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва
Князькова В.В., у зв'язку з виходом судді
Блажівської О.Є. з лікарняного, справу
№ 910/18094/13 передано для розгляду
колегії суддів у складі : Блажівська
О.Є. (головуючий), суддів Картавцева Ю.В.,
Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 року справу № 910/18966/13
прийнято до провадження.

26.02.2014 року представники сторін у
судове засідання з'явились.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 19.03.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

27.02.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

19.03.2014 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Бойко Р.В., у зв'язку з перебуванням
судді Картавцевої Ю.В. на лікарняному,
справу № 910/18966/13 передано для розгляду
колегії суддів у складі : Блажівська
О.Є. (головуючий), суддів Гавриловська
І.О., Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 року справу № 910/18966/13
прийнято до провадження.

19.03.2014 року представники сторін у
судове засідання з'явились.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 16.04.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

16.04.2014 року представники сторін у
судове засідання з'явились.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 19.05.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

19.05.2014 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А., у зв'язку з припиненням
повноважень судді Гавриловської І.О.,
справу № 910/18966/13 передано для розгляду
колегії суддів у складі : Блажівська
О.Є. (головуючий), суддів Бондарчук В.В.,
Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 року справу № 910/18966/13
прийнято до провадження.

19.05.2014 року представники поивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 02.07.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

02.07.2014 року розпорядженням заступника
Голови господарського суду міста Києва
Паламаря П.І., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. у відпустці та
перебуванням судді Бондарчук В.В. у
відрядженні, справу № 910/18966/13 передано
для розгляду колегії суддів у складі :
Головатюк Л.Д. (головуючий), суддів
Спичак О.М., Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.07.2014 року справу № 910/18966/13
прийнято до провадження колегіально,
розгляд справи призначено на 30.07.2014
року.

21.07.2014 року розпорядженням заступника
Голови господарського суду міста Києва
Ковтун С.А., у зв'язку з перебуванням
судді Спичака О.М. у відпустці та
поверненням судді Блажівської О.Є. з
відпустки, справу № 910/18966/13 передано
для розгляду колегії суддів у складі
:Блажівська О.Є. (головуючий), суддів
Босий В.П., Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 року справу прийнято до
колегіального розгляду.

В судове засідання 21.07.2014 року
представники сторін з'явились.

Представник-1 позивача надав усні
пояснення по суті спору.

Представник-2 позивача надав пояснення
по справі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник-1 відповідача надав усні
пояснення по справі, проти позовних
вимог заперечив.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, судом
оголошено перерву до 18.08.2014 року.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

В судове засідання 18.08.2014 року
представники сторін з'явились.

Представник-1 позивача надав суду усні
пояснення по суті спору.

Представник-2 позивача позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача надав суду
клопотання про призначення експертизи.

Представник-3 позивача підтримав
зазначене клопотання про призначення
експертизи.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення щодо переліку питань на
експертизу.

Суд, розглянувши вказане клопотання
про призначення судової експертизи,
відмовив в його задоволенні з огляду на
його недоцільність та безпідставність.

В судовому засіданні 18.08.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Судом у відповідності з вимогами ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено формуляр судового
засідання який долучено до матеріалів
справи.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Лакталіс-Україна» здійснює
діяльність на ринку молока і молочної
продукції України, зокрема, предметом
діяльності Підприємства є виробництво,
переробка та реалізація молочної
продукції і торгова діяльність у сфері
оптової, роздрібної торгівлі та
громадського харчування. Виробництво
та реалізація продукції "Продукт
сирний кисломолочний «Творожна
традиція», «Творог» з торговою маркою
«President» (надалі - Продукт) здійснюється
з 02 січня 2010 року. Реалізовується
Продукт на всій території України.

Виробництво Продукту здійснює
приватне акціонерне товариство
«Лакталіс- Миколаїв» на замовлення ДП
«Лакталіс-Україна».

Відповідно до ліцензійного договору
про використання товарних знаків від
29.12.2001, акціонерним товариством «Б.С.А»
(Франція) було надано закритому
акціонерному товариству
«Лакталіс-Україна» виключне право
використовувати товарний знак «President»
на всій території України. Ліцензійним
договором про використання товарних
знаків в:д 03.01.2007 закрите акціонерне
товариство «Лакталіс-Миколаїв» на
умовах субліцензії передало виключне
право використовувати товарний знак
«President» на всій території України ДП
«Лакталіс-Україна».

Згідно матеріалів справи власником
свідоцтва від 11.10.2010 № 129462 на знак для
товарів і послуг «Творожна традиція» є
ПрАТ «Лакталіс-Миколаїв». Зазначений
знак використовується ДП
«Лакталіс-Україна» за договорами,
укладеними з його власником.

Продукція "Продукт сирний
кисломолочний «Творожна традиція»,
«Творог» з торговою маркою «President
виробляється відповідно до ТУ У 15.5
-23624594.015:2002 «Сир кисломолочний та
продукти сирні кисломолочні» (зі
змінами) (зміна № 10 зареєстрована
Державним підприємством
«Миколаївський регіональний центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» 19.11.2009 за № 094/001320/10; зміна
№ 11 зареєстрована Державним
підприємством «Миколаївський
регіональний центр стандартизації,
метрології та сертифікації» 14.10.2010 за
№094/001320/11).

Рішенням Тимчасової адміністративної
колегії Антимонопольного комітету
України від 24.07.2013 № 14-р/тк (надалі -
Рішення) визнано дії Дочірнього
підприємства «Лакталіс-Україна»
(надалі - ДП «Лакталіс-Україна»,
Позивач), які полягали у розміщенні на
упаковці продукту сирного
кисломолочного з торговою маркою
«President» позначення «Творог»,
порушенням, передбаченим статтею 151
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», у
вигляді поширення інформації, яка
вводить в оману, шляхом повідомлення
суб'єктом господарювання,
безпосередньо невизначеному колу осіб,
неповних відомостей, зокрема внаслідок
обраного способу їх викладення, що
можуть вплинути на наміри цих осіб щодо
придбання (замовлення) товарів цього
суб'єкта господарювання.

За вказане порушення на ДП
«Лакталіс-Україна» було накладено
штраф у розмірі 10 000 000 (десять
мільйонів) гривень (пункт 2 Рішення) та
зобов'язано у двохмісячний строк з дня
одержання цього рішення привести
інформацію, розміщену на упаковці
продукту сирного кисломолочного
«Творожна традиція «Творог» з торговою
маркою «President», у відповідність із
характеристиками цього продукту (пункт
3 Рішення).

Відповідно позовної заяви, позивач
зазначає, що у рішенні від 24.07.2013 №
14-р/тк не спростовано правомірності
обраного ДП «Лакталіс-Україна» способу
подання інформації про властивості
продукту (щодо розміщення на
зворотному боці етикетки). Зокрема,
обраний спосіб подання інформації
відповідає вимогами чинного
законодавства України. АМК не доведено,
що обраний спосіб подання інформації
на лицьовій етикетці продукту може
ввести в оману споживачів. В Рішенні не
з'ясовано і не відображено в чому
конкретно полягають відповідні
наслідки, що могли б настати в
результаті дій Позивача, які мають
ознаки недобросовісної конкуренції.
Також у Рішенні порушено принцип
співрозмірності і пропорційності при
застосуванні до Позивача штрафної
санкції у розмірі 10000000, 00 гривень.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
заперечує позовні вимоги повністю та
зазначає, що у Рішенні доведено та
підтверджено належними доказами, що
споживачі відрізняють сир
кисломолочний і продукт сирний
кисломолочний, і зокрема, асоціюють
назву «Творог» із сиром кисломолочним,
переважно домашнім. За результатами
проведеного опитування встановлено, що
93,6 відсотка респондентів вважають, що
під назвою «Творог» мається на увазі
сир кисломолочний, переважно домашній.
Для кваліфікації дій як поширення
інформації, що вводить в оману, не є
обов'язковим встановлення конкретних
наслідків, які настали в результаті дій
суб'єкта господарювання з повідомлення
оманливих відомостей, оскільки
достатнім є встановлення самого факту
повідомлення таких відомостей. Штраф,
застосований до Позивача, у розмірі - 10
000 000 (десять мільйонів) гривень -
відповідає вимозі частини першої
статті 21 Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції» та
становить до 5 відсотків доходу
(виручки) Товариства від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за 2012
рік.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначені підстави для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України, а саме:

неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи;

недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими;

невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до частини 2 вищенаведеної
статті Закону України "Про захист
економічної конкуренції" встановлено,
що порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для зміни,
скасування чи визнання недійсним
рішення тільки за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Отже, розглядаючи позов про визнання
недійсним рішення Антимонопольного
комітету України, суд зобов'язаний
перевірити наявність чи відсутність
визначених законом підстав для
визнання рішення органу
Антимонопольного комітету України
недійсним.

Доказами відповідно до ст. 32 ГПК
України визнаються будь - які фактичні
дані, отримані у визначеному законом
порядку, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких обгрунтовуються
вимоги і заперечення осіб, що беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Приписами ст. 4 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що Антимонопольний комітет
України будує свою діяльність на
принципах: законності; гласності;
захисту конкуренції на засадах
рівності фізичних та юридичних осіб
перед законом та пріоритету прав
споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що у сфері здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження, в тому числі, розглядати
заяви і справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та проводити
розслідування за цими заявами і
справами; приймати передбачені
законодавством про захист економічної
конкуренції розпорядження та рішення
за заявами і справами, перевіряти та
переглядати рішення у справах,
надавати висновки щодо кваліфікації
дій відповідно до законодавства про
захист економічної конкуренції;
перевіряти суб'єкти господарювання,
об'єднання, органи влади, органи
місцевого самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;при
розгляді заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, проведенні перевірки та в
інших передбачених законом випадках
вимагати від суб'єктів господарювання,
об'єднань, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом тощо.

Пунктом 11 Положення про територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, затвердженого розпорядженням
Комітету від 23 лютого 2001 р. № 32-р,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 30 березня 2001 року за №
129/5482 передбачено, що діяльність щодо
виявлення, попередження та припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції здійснюється
територіальним відділенням з
додержанням процесуальних засад,
визначених законодавчими актами
України, а також Правил розгляду заяв і
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, що
затверджуються Комітетом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції",
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначено, що за результатами розгляду
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 15-1 Закону України
"Про захист від недобросовісної
конкуренції" інформацією, що вводить в
оману, є, зокрема, відомості, які
містять неповні, неточні або
неправдиві дані про походження товару,
виробника, продавця, спосіб
виготовлення, джерела та спосіб
придбання, реалізації, кількість,
споживчі властивості, якість,
комплектність, придатність до
застосування, стандарти,
характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору.

Інформацією, що вводить в оману, є,
зокрема, відомості, які:

містять неповні, неточні або
неправдиві дані про походження товару,
виробника, продавця, спосіб
виготовлення, джерела та спосіб
придбання, реалізації, кількість,
споживчі властивості, якість,
комплектність, придатність до
застосування, стандарти,
характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору;

містять неповні, неточні або
неправдиві дані про фінансовий стан чи
господарську діяльність суб'єкта
господарювання;

приписують повноваження та права, яких
не мають, або відносини, в яких не
перебувають;

містять посилання на обсяги
виробництва, придбання, продажу чи
поставки товарів, виконання робіт,
надання послуг, яких фактично не було
на день поширення інформації.

Для кваліфікації дій суб'єкта
господарювання за даною нормою дії
щодо поширення інформації, яка вводить
в оману, зокрема, необхідно оцінювати з
огляду на конкурентні відносини, в яких
суб'єкт господарювання перебуває.

Вимоги до змісту маркування харчових
продуктів встановлені в Законах
України «Про безпечність і якість
харчових продуктів», «Про захист прав
споживачів», інших законодавчих актах,
а також в національних стандартах та
нормативних документах на конкретні
види харчової продукції.

Також вимоги до маркування встановлені
в Технічному регламенті щодо правил
маркування харчових продуктів,
затвердженому наказом
Держспоживстандарту України № 487 від
28.10.2010, зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 11.02.2011 за № 183/18921
(надалі - Технічний регламент).

Відповідно позовної заяви та
матеріалів справи позивач зазначає, що
«Творожна Традиція «Творог» - це
власна (комерційна/фірмова) назва
продукту сирного кисломолочного.

Відповідно до п. 7 Технічного
регламенту комерційна (фірмова) назва
продукту не характеризує продукт, його
властивості, проте дає змогу
відрізняти його від інших аналогічних
продуктів, близьких за складом і
органолептичними показниками.
Комерційна (фірмова) назва та знак для
товарів і послуг не можуть заміняти
назву харчового продукту.

Отже, власна (комерційна) назва не
характеризує продукт, його властивості
і не пов'язуються зі складом продукту.

При цьому, позивач застосувавши до
власної назви харчового продукту
словосполучення «Творожна Традиція
«Творог», тобто вживаючи російське
слово «творог», яке не притаманне для
назви українського продукту,
підприємство доводить до відома
споживача, акцентує, що Продукт не є в
повному розумінні сиром.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
засади державної мовної політики»
маркування товарів виконується
державною мовою. Позивач, зазначивши
слово «Творог» російською мовою тим
самим підкреслив, що це комерційна
назва, а не вид продукту, а вид продукту
зазначив українською відповідно до
вимог закону - «продукт сирний
кисломолочний».

Згідно позовної заяви позивач
зазначає, що опитування споживачів
проведене в процесі перевірки АМК не
містить запитання, яким чином сир
кисломолочний відрізняється від
продукту сирного кисломолочного.

Незначна відмінність між «продуктом
сирним кисломолочним» «Творожна
Традиція «Творог» торговельної марки
"President" та «кисломолочним сиром»
зумовлена технологічним процесом
виготовлення Продукту (а не
відмінністю складу «продукту сирного
кисломолочного» у порівнянні із
«кисломолочним сиром»). До матеріалів
справи додана Рецептура виробництва
«продукту сирного кисломолочного»
«Творожна Традиція «Творог»
торговельної марки "President"
(«Производственная рецептура на
Продукт творожный кисломолочный»
LN-RS-DES-15.5-0:2007-1 від 23.01.2011. Зокрема,
відповідно до вищезгаданої Рецептури
виробництва «продукт сирний
кисломолочний» «Творожна Традиція
«Творог» торговельної марки "President"
містить такі інгредієнти: молоко
обезжирене, вода питна, молоко сухе
обезжирене, закваска Choozit М 531 FRO/ Choozit М
532 FRO, сичужний фермент Chy Мах М.

Також позивач вказує, що за
результатами опитування споживачів
проведеного центром "Соціальний
моніторинг", споживач купуючи продукт
керується такими факторами: ціна
продукту, смак, відсутність
ароматизаторів, стабілізаторів і
консервантів, попередній досвід
вживання продукту, строк придатності,
відомість про виробника продукту,
жирність продукту. Також
середньостатистичний споживач звертає
увагу на інформацію на звороті або
збоку упаковки. Про такі відмінності як
кількість в продукті КУО бактерій та
білків, які визначенні в рішенні
основними відмінностями продуктів, не
є розпізнавальними характеристиками
для споживача.

Відповідно до даних ТОВ «АСНільсен
Юкрейн» щодо об'єму продаж та частки
продукту сирного кисломолочного
«Творожна Традиція «Творог» на ринку
Позивач не міг би отримати конкурентні
переваги на ринку завдяки таким діям,
які рішенням визнанні порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, оскільки вони не мають
відчутного впливу на конкуренцію із-за
незначної частки продукту сирного
кисломолочного «Творожна Традиція
«Творог» на ринку.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про
захист від недобросовісної
конкуренції" вчинення дій, визначених
цим Законом як недобросовісна
конкуренція, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Законом.

Відповідно до частини першої статті 30
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції» органи
Комітету у справах про недобросовісну
конкуренцію приймають обов'язкові для
виконання рішення, зокрема, про:

- визнання факту недобросовісної
конкуренції;

- припинення недобросовісної
конкуренції;

- накладення штрафів.

Згідно з частиною першою статті 21
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції» вчинення
суб'єктами господарювання дій,
визначених цим Законом як
недобросовісна конкуренція, тягне за
собою накладення штрафу у розмірі до
п'яти відсотків доходу (виручки) від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) суб'єкта господарювання за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

Статтею 27 Закону України «Про захист
від недобросовісної конкуренції»
передбачено, що процесуальні засади
діяльності органів Комітету щодо
захисту від недобросовісної
конкуренції, зокрема розгляд справ про
недобросовісну конкуренцію, порядок
виконання рішень та розпоряджень
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень, їх перевірка, перегляд,
оскарження та гарантії учасників
процесу, інші питання щодо захисту від
недобросовісної конкуренції
регулюються законодавством про захист
економічної конкуренції з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом.

Частиною третьої статті 21 Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції»
передбачено, що накладення штрафів
здійснюється відповідно до частин
третьої-сьомої статті 52 Закону України
«Про захист економічної конкуренції».

У ході розслідування у справі про
порушення Підприємством законодавства
про захист від недобросовісної
конкуренції встановлено, що розмір
доходу (виручки) Підприємства від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за 2012 рік становив 1 648 175 (один
мільярд шістсот сорок вісім мільйонів
сто сімдесят п'ять тисяч) гривень.
Тимчасовою адміністративною колегією
Комітету за вчинене порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції накладено
штраф у розмірі 10 000 000 (десять
мільйонів) гривень.

Відповідно матеріалів справи
відповідач при накладенні штрафу на
позивача не врахував комплекс заходів
проведених позивачем для припинення
виробництва продукції у вигляді:
"Продукт сирний кисломолочний
«Творожна традиція», «Творог» з
торговою маркою «President» посилаючись на
недоведеність усунення такого
порушення позивачем.

Відповідно наказу № 666-п від 01.07.2013 року
генерального директора ДП «Лакталіс-
Миколаїв» було вирішено привести у
відповідність з вимогами чинного
законодавства маркування продукції,
виготовленої відповідно до технічних
умов - продукт сирний кисломолочний
«Творожна традиція», «Творог»
торговельної марки «President» та
розроблення нового дизайну упаковки
Продукту відповідно до вимог чинного
законодавства.

Позивач зазначає, що він повідомив
орган Комітету, що керівництвом ПрАТ
«Лакталіс - Миколаїв» погоджено зміни в
технологічному процесі виготовлення
продукту сирного кисломолочного
«Творог» «Творожна традиція» ТМ President і
в результаті таких змін продукт
відповідатиме вимогам, встановленим
для сиру кисломолочного. Зазначене
підтверджується службовою запискою
від 02.07.2013. Також, ДП «Лакталіс -
Україна» звернулося до виконавця за
договором по створенню графічних робіт
щодо розробки і погодження нового
макету упаковки продукту.

Відповідач вказує, що підприємством не
надані належні докази, які б
підтверджували факт затвердження
нового зразка етикеток.

Проте в матеріаліх справи позивачем
долучено копії макетів нової плівки та
етикетки Продукції затверджені ТОВ
"Пушкін" 18.07.2013, копії заявок на
виробництво нової плівки від 22.07.2013.

Згідно ч.1 ст. 21 Закону України "Про
захист від недобросовісної
конкуренції", вчинення суб'єктами
господарювання дій, визначених цим
Законом як недобросовісна конкуренція,
тягне за собою накладення штрафу у
розмірі до п'яти відсотків доходу
(виручки) від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) суб'єкта
господарювання за останній звітний
рік, що передував року, в якому
накладається штраф.

Тобто Законом передбачено можливість
застосування штрафу в різному розмірі
пропорційно до доходу але не більше
п'яти відсотків (виручки) суб'єкта
господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, штраф в п'яти
відсотків є максимальним.

Застосування санкцій є мірою
відповідальності і застосовується в
дусі додержання Законів України, як
засіб дії на суб'єкт правопорушення, як
з метою покарання, так і з метою впливу
на подальшу правомірність поведінки
суб'єкта, запобігання вчиненню нових
правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами,
тобто з виховною метою.

Виходячи з загальних принципів
застосування санкцій при їх визначенні
повинно бути взято до уваги: характер і
ступінь суспільної небезпеки та винної
поведінки правопорушника.

Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у
тому числі й заходів з позбавлення
особи її майна, держава повинна подбати
про забезпечення при цьому
відповідного пропорційного
співвідношення між засобами, які
застосовуються для цього, і метою, що
ставиться. Отже принцип пропорційності
означає адекватне застосування
законів державними органами,
зберігаючи пропорції та
співрозмірність між цілями певного
закону і тягарем або санкціями, які
можуть бути покладеними державними
органами на відповідну особу згідно з
таким законом.

В оспорюваному рішенні та матеріалах
справи не визначене співвідношення між
розміром штрафу накладеним на позивача
та будь-якими обставинами справи, не
визначена співрозмірність
(пропорційність) суми штрафу діям
позивача та їх наслідкам.

Принцип пропорційності (також відомий
як «принцип справедливої рівноваги»)
широко вживається Європейським судом з
прав людини, практика якого, відповідно
до статті 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» є джерелом права.

У справі «Броньовський проти Польщі»
(Заява № 31443/96),п. 150, Європейский суд з
прав людини визначає наступне «як при
втручанні у право мирного володіння
майном, так і при утриманні від вжиття
заходів необхідно забезпечити
справедливий баланс між вимогами
загальних інтересів суспільства та
необхідності захисту основних прав
відповідної особи (див., зокрема,
згадане вище рішення у справі "Спорронґ
і Льоннрот проти Швеції", с. 26, п. 69).

Згідно з частиною другою ст. 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 1 Конституції України
Україна є правовою державою.
Відповідно до частини першої ст. 8
Конституції України в Україні діє
принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у своєму
рішенні від 2 листопада 2004 року №
15-рп/2004 у справі № 1-33/2004 установив, що "…
Верховенство права - це панування права
в суспільстві. Верховенство права
вимагає від держави його втілення у
правотворчу та правозастосовну
діяльність… Справедливість - одна з
основних засад права, є вирішальною у
визначенні його як регулятора
суспільних відносин, одним із
загальнолюдських вимірів права.
Зазвичай справедливість розглядають
як властивість права, виражену,
зокрема, в рівному юридичному масштабі
поведінки й у пропорційності юридичної
відповідальності вчиненому
правопорушенню".

На обов'язок відповідача при
визначенні розміру штрафу враховувати
загальні засади юридичної
відповідальності вказують також
положення частини четвертої статті 52
Закону «Про захист економічної
конкуренції», які закріплюють принцип
індивідуалізації порушення, положення
частини п'ятої статті 6 вище
зазначеного Закону, вказують на
необхідність врахування поведінки
порушника під час розслідування
Антимонопольним комітетом справи про
порушення.

Надання Антимонопольному комітету
України таких дискреційних
повноважень при визначенні розміру
штрафу покладає на Антимонопольний
комітет обов'язок з'ясування обставин,
що мають важливе значення для
визначення меж міри юридичної
відповідальності суб'єкта
господарювання, який вчинив порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, які забезпечують
справедливість застосованого
покарання та його пропорційність
фактичному характеру вчиненого
порушення.

Крім того, відповідно до положення
абзацу четвертого статті 3 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України"Антимонопольний комітет
України будує свою діяльність на
принципах захисту конкуренції на
засадах рівності фізичних та юридичних
осіб перед законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
Антимонопольний комітет України при
прийнятті рішення від 24.07.2013 № 14-р/тк не
повно з'ясував обставини, які мають
значення для справи, наявність
невідповідності висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи, що є,
відповідно до частини першої ст. 59
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» підставою для визнання
недійсним рішення Антимонопольного
комітету України.

Відповідно до пункту 20.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" Закон не містить норм,
які надавали б господарському суду
право зменшувати розмір (а відтак і
суму) стягуваних штрафу та/або пені.
Тому, зокрема, до відповідних
правовідносин не може застосовуватись
припис пункту 3 статті 83 ГПК, який
передбачає право господарського суду у
прийнятті рішення зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 6
зазначеної Постанови Пленуму ВГСУ
визнання господарським судом повністю
або частково недійсним рішення
Антимонопольного комітету України чи
його органів з підстав, зазначених у
частині першій статті 59 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
не є перешкодою для проведення
відповідним органом нової перевірки
дотримання вимог законодавства про
захист економічної конкуренції,
дослідження ринку тощо з метою
усунення порушень чи недоліків, які
потягли за собою визнання рішення
недійсним. За результатами такої
перевірки можливе прийняття іншого
рішення, яке, в свою чергу, в разі
незгоди з ним заінтересованих осіб
може бути оскаржено ними в
установленому порядку.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку задовольнити
позовні вимоги повністю.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Визнати недійсним повністю рішення
Тимчасової адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України від
24.07.2013 № 14-р/тк.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
останню не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складено: 18.08.2014
року.

Головуючий суддя
Блажівська О.Є.

Суддя
Босий В.П.

Суддя
Цюкало Ю.В.