ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 року
Справа № 904/3823/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М.
(доповідач),

суддів: Євстигнеєва О.С.,
Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Назаренко
С.Г.

представники сторін:

від позивача: Гордієнко Т.О. -
представник ( довіреність від 06.06.2014 р. )

від відповідача: Головко О.М. -
представник ( довіреність від 01.11.2013 р.
№ 180 )

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Ютас-Дніпро"

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014 р.
у справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми

"Ютас-Дніпро", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Інтерпайп Ніко Тьюб", м.
Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором поставки в сумі 20 832 грн. 79
коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Ютас-Дніпро" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Ніко Тьюб", про стягнення
заборгованості за договором поставки
товару в сумі 19 422 грн. 53 коп. - основного
боргу, 1 155 грн. 36 коп. - пені, 234 грн. 90 коп.
- 3 % річних.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014 р.
по справі № 904/3823/14 ( суддя Красота О. І. )
в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд
виходив з обставин відсутності
можливості виникнення у Позивача
обов'язку щодо оплати Відповідачем за
поставлений йому товар, оскільки до
позовної заяви Позивачем додано копію
рахунку №12/02 від 10.12.2013 року, натомість
Позивачем не додано до матеріалів
позовної заяви жодних доказів
направлення та отримання Відповідачем
оригіналу вказаного рахунку, вказана
обставина фактично є порушенням умов
Договору, яка є необхідною та
погодженою сторонами для здійснення
оплати за поставлений товар.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, товариство з
обмеженою відповідальністю
науково-виробнича фірма "Ютас-Дніпро"
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просить суд оскаржуване рішення
скасувати, як незаконне та
необґрунтоване, та прийняти нове
рішення, яким стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Інтерпайп
Ніко Тьюб» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничої фірми «Ютас-Дніпро»
основну суму боргу в розмірі 19 422, 53 грн.,
пеню - 1 155, 36 грн. та 3 % річних - 234,90 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, вказуючи на те, що умовами
Договору поставки та законодавством
встановлений обов'язок Продавця разом
з товаром передати Покупцю інші
супровідні документи на цей товар, в
тому числі рахунок-фактуру. Так, ТОВ НВФ
«Ютас-Дніпро» передав Відповідачу:
товарну накладну № 12/02 від 11.12.13р. (яка
підписана та скріплена печатками
сторін); сертифікат якості виробника;
податкову накладну № 2 від 11.12.13 р. а
також рахунок-фактуру № 12/02 від 10.12.2013 р.
При цьому, умовами договору та
законодавством не передбачено
обов'язку складати будь-які документи в
підтвердження факту передання
Продавцем Покупцю супровідних
документів на товар або рахунків. У
разі не надання ТОВ НВФ «Ютас-Дніпро»
повного пакету документів при передачі
товару, сторони, відповідно до положень
Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо- технічного
призначення і товарів народного
споживання за якістю від 25.04.1966 р. № П-7
мали укласти акт про фактичну
наявність продукції, де мали вказати
про його відсутність. У разі
відсутності у Відповідача будь-якого з
товаросупроводжувальних документів,
підприємство повинно було сповістити
про це Позивача, чого зроблено не було.
Відповідач не довів відсутність у
нього цих документів.

Крім того, Позивач посилається на
судову практику Вищого господарського
суду України з аналогічних обставин, в
яких зазначалося, що рахунок-фактура є
документом, який містить лише платіжні
реквізити, а тому наявність або
відсутність рахунку-фактури не
звільняє Відповідача від обов'язку
оплатити у визначений договором строк
отриманий товар. 20.06.2014 р. ТОВ НВФ
«Ютас-Дніпро» рекомендованим листом з
повідомленням, повторно направляло на
адресу ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб»
рахунок і просило провести розрахунок
за поставлений товар, але ТОВ
«Інтерпайп Ніко Тьюб» не здійснило
оплату за поставлений Позивачем товар,
що грубо порушує права та законні
інтереси ТОВ НВФ «Ютас-Дніпро».

Представник Відповідача у судове
засідання з'явився, але відзиву на
апеляційну скаргу не надав. У судовому
засіданні представник просив суд
відмовити в задоволені апеляційної
скарги, а рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
30.07.2014 р. апеляційна скарга прийнята до
провадження колегією суддів у складі:
Кощеєв І. М. (головуючий ), Євстигнеєв О.
С, Бахмат Р. М., розгляд справи
призначений на 14.08.2014 р.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 14.08.2014 р., у зв'язку з
перебуванням судді Бахмат Р.М. - члена
постійно діючої колегії суддів,
визначеної наказом голови суду № 24 від
17.06.2014 р., у відпустці, та керуючись ст. 4
6 ГПК України, п. п. 3.1.6, 3.1.7 розділу ІІ
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України № 30 від
26.11.2010 р., наказом Голови суду № 7 від
17.01.2011 р., справа була передана колегії
суддів у складі головуючого судді
Кощеєва І.М. (доповідач), суддів
Євстигнеєва О.С. і Кузнецова В.О.

У судовому засіданні 14.08.2014 р. була
оголошена вступна та резолютивна
частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.03.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю науково-виробничою
фірмою "Ютас-Дніпро" ( Постачальник ) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
( Покупець ) укладений Договір ТП №416
поставки товару, відповідно до п. 1.1
якого Постачальник зобов'язався
поставити, а Покупець прийняти та
оплатити продукцію
матеріально-технічного призначення, що
в подальшому іменується товар.
Найменування, асортимент,
номенклатура, якість, кількість, ціна,
умови та строки поставки товару
зазначені в Специфікаціях, оформлених
у вигляді Додатків до Договору, які є
його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна
товару, який поставляється за
Договором, визначається в гривнях та
зазначена в Специфікаціях, які
додаються до Договору. Ціна товару, що
зазначена в додатках до Договору, є
фіксованою та не підлягає збільшенню.
Сума Договору дорівнює сумі
специфікацій ( п. п. 2.3, 2.4 Договору ).

П. 3.1 Договору передбачено, що товар
поставляється партіями на умовах та у
строки, узгоджені сторонами в
специфікаціях до Договору.

Згідно з п. 3.3 Договору, разом з товаром
Постачальник передає Покупцю наступні
товаросупроводжувальні документи:
рахунок-фактуру; товарну накладну;
сертифікат якості виробника; податкову
накладну.

П. 4.1 Договору передбачено, що Покупець
здійснює розрахунок за Договором в
сумі 100 % вартості партії товару,
зазначеної в специфікаціях до Договору
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Постачальника
протягом 15 календарних днів з моменту
надання Постачальником рахунку.

Відповідно до п. 10.1 Договору, угода
вступає в силу з моменту фактичного
підписання його повноважними
представниками сторін та діє до 31.12.2012
року, а в частині не виконаних
зобов'язань за Договором - до повного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

16.05.2013 р. сторони підписали Додаткову
угоду № 1 до Договору, п. 1 якої
продовжили строк дії Договору до 31.12.2014
р.

Специфікацією № 5 до Договору від 05.12.2013
р. сторони погодили товари, які
поставляються Покупцю, їх кількість та
вартість, яка становить 19 422 грн. 52 коп.
( а. с. 15 ).

Специфікацією також узгоджено порядок
оплати за поставлений товар, а саме
оплата за товар здійснюється в сумі 100 %
вартості партії товару, вказаної в
специфікації до Договору шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
протягом 20 календарних днів з моменту
поставки товару, або партії товару та
надання Постачальником рахунку.

На виконання умов Договору
Постачальник здійснив поставку
Покупцю товару, обумовленого
специфікацією № 5, на загальну суму 19
422 грн. 53 коп., що підтверджується
накладною № 12/02 від 11.12.2013 р. ( а. с. 17 ), та
довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей № 7845
від 11.12.2013 р. ( а. с. 16 ).

Для оплати за поставлений товар
Позивачем надано рахунок № 12/02 від
10.12.2013 р. на суму 19 422 грн. 53 коп. ( а. с. 18
).

Відповідачем суму в розмірі 19 422 грн.
53 коп. не оплачено, внаслідок чого
Позивач 30.04.2014 р. на його адресу
направив вимогу про сплату
заборгованості ( а. с. 20-24 ).

Відповідач відповіді на вимогу
Позивача не надав, за поставлений товар
не розрахувався, внаслідок чого
Позивач був вимушений звернутись до
господарського суду з метою захисту
своїх інтересів.

Місцевий господарський суд
оскаржуваним рішенням у даній справі
відмовив Позивачу у задоволені вимог
про стягнення 19 422 грн. 53 коп. - основного
боргу, 1 155 грн. 36 коп. - пені, 234 грн. 90 коп.
- 3 % річних., пославшись на ті обставини,
що Позивачем не додано доказів
направлення та отримання Відповідачем
оригіналу вказаного рахунку, що
відповідно виключає можливість
виникнення у Позивача обов'язку щодо
оплати Відповідачем за поставлений
йому товар, оскільки вказана обставина
фактично є порушенням умов Договору,
яка є необхідною та погодженою
сторонами для здійснення оплати за
поставлений товар.

Однак, апеляційний господарський
суд вважає такий висновок місцевого
господарського суду необґрунтованим у
зв'язку з наступним.

Ст. 193 ГК України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 662 ЦК України,
продавець повинен одночасно з товаром
передати покупцеві приналежності та
документи ( технічний паспорт,
сертифікат якості тощо ), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно до п. 3.3 Договору, разом з товаром
Постачальник передає Покупцю наступні
товаросупроводжувальні документи:
рахунок-фактуру; товарну накладну;
сертифікат якості виробника; податкову
накладну.

Таким чином, умовами Договору поставки
та законодавством встановлений
обов'язок Продавця разом з товаром
передати Покупцю інші супровідні
документи на цей товар, в тому числі
рахунок-фактуру.

За твердженням Позивача, не
спростованими Відповідачем
відповідними доказами, разом з товаром,
згідно до умов договору поставки, ТОВ
НВФ «Ютас-Дніпро» передав Відповідачу:
товарну накладну № 12/02 від 11.12.2013 р. (яка
підписана та скріплена печатками
сторін); сертифікат якості виробника;
податкову накладну № 2 від 11.12.2013 р. а
також рахунок-фактуру № 12/02 від 10.12.2013 р.
Умовами договору та законодавством не
передбачено обов'язку складати
будь-які документи в підтвердження
факту передання Продавцем Покупцю
супровідних документів на товар або
рахунків.

Згідно ст. 666 ЦК України, якщо продавець
не передає покупцеві приналежності
товару та документи, що стосуються
товару та підлягають переданню разом з
товаром відповідно до договору
купівлі-продажу або актів цивільного
законодавства, покупець має право
встановити розумний строк для їх
передання; якщо приналежності товару
або документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві.

Отже, якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі- продажу та
повернути товар продавцеві.

Крім того, п. 6.1. Договору поставки
передбачає, що приймання товару по
кількості здійснюється у
відповідності до Інструкції про
порядок приймання продукції виробничо-
технічного призначення і товарів
народного споживання за кількістю від
15.06.1965 р. № П-6, за якістю - у
відповідності до Інструкції про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
від 25.04.1966 р.№ П-7.

П. 12 Інструкції про порядок прийняття
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за кількістю від 15.06.1965 р. №
П-6 встановлено, що приймання продукції
за кількістю здійснюється по
транспортним та товаросупровідним
документам (рахунку-фактурі,
специфікації, опису, пакувальним
ярликам, тощо) відправника (виробника).
Відсутність сказаних документів або
деяких із них не зупиняє приймання
продукції. В цьому випадку складається
акт про фактичну наявність продукції, і
в акті вказується, які документи
відсутні.

Відповідно до п. 14 Інструкції про
порядок приймання продукції виробничо-
технічного призначення і товарів
народного споживання за якістю від
25.04.1966 р. № П-7, приймання продукції по
якості і комплектності здійснюється у
точній відповідності зі стандартами,
технічними умовами, основними та
особовими умовами поставки, іншими
обов'язковими для сторін правилами, а
також по товаросупровідним документам,
які засвідчують якість і комплектність
продукції, що поставляється (технічний
паспорт, сертифікат, посвідчення про
якість, рахунок-фактура, специфікації,
тощо). Відсутність вказаних
супровідних документів, або деяких із
них не зупиняє приймання продукції, що
надійшла, і в акті вказується, які саме
документи відсутні.

Таким чином, у разі не надання ТОВ НВФ
«Ютас-Дніпро» повного пакету
документів при передачі товару,
сторони мали укласти акт про фактичну
наявність продукції, де мали вказати
про його відсутність. У разі
відсутності у Відповідача будь-якого з
товаросупроводжувальних документів,
підприємство повинно було сповістити
про це Позивача, чого зроблено не було (
доказів не надано ).

Доводи Відповідача стосовного того, що
не виник обов'язок оплатити товар, так
як Позивачем не подані докази, що
свідчать про направлення йому
рахунків-фактур на оплату товару,
колегія суддів вважає не
обгрунтованими, оскільки в п. 3.3
Договору сторони узгодили, що всі
необхідні документи передаються
Покупцю разом з товаром.

Крім того, Відповідач не оспорював
факту виконання Позивачем обов'язку з
передачі товару, не вимагав надати
рахунки-фактури та податкові накладні
в порядку визначеному ст. 666 ЦК України,
що свідчить про належне виконання
Позивачем умов договору щодо поставки
товару та необхідних документів для
його оплати.

Рахунок-фактура є документом, який
містить лише платіжні реквізити, на які
потрібно перерахувати грошові кошти,
ненадання рахунку-фактури не є
відкладальною обставиною у розумінні
ст. 212 ЦК України та не є простроченням
кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України,
а тому наявність або відсутність
рахунку-фактури не звільняє
Відповідача від обов'язку оплатити у
визначений договором строк отриманий
товар.

Зазначене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, наведеною у постановах: № 6/549-09
( 20/302-08 ) від 15.06.2010 р., № 14/306-09 ( 6/517-08 (
21/265-08 ), а також у постанові Верховного
Суду України № 37/405 від 29.09.2009 р.

Між тим, на порушення встановленого
Специфікацією № 5 строку Відповідач не
здійснив оплату отриманого товару.
Внаслідок не оплати за поставлений
товар, у ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб»
утворилась заборгованість за
Договором поставки № 416 у розмірі 19 422,53
грн.

У зв"язку з встановленням факту
несвоєчасності оплати товару,
Позивачем по справі були заявлені
позовні вимоги пов"язані із
нарахуванням на суму основного боргу:
пені за наступний період з 01.01.2014 р. по
27.05.2014 р. в сумі 1 155 грн. 36 коп., три
проценти річних у розмірі 234 грн. 90 коп.
за період 01.01.2014 р. по 27.05.2014 р.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

У п. 7.5. Договору сторони встановили,
що у разі несвоєчасного здійснення
розрахунків за цією угодою, Покупець
сплачує Постачальнику пеню у розмірі
не більше подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
нараховується пеня, від несплаченої
суми за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ст. 546, ч. 3 ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися пенею (
неустойкою ), що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання;
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, правомірними є вимоги Позивача
про сплату Відповідачем суми основного
боргу, пені та річних від простроченої
суми.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог Позивача, місцевий господарський
суд оскаржуваним рішенням у даній
справі помилково не врахував наведені
обставини та дійшов хибного висновку
про безпідставність позовних вимог, у
зв'язку з чим рішення підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101-104, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничої фірми "Ютас-Дніпро"
задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014
року у справі № 904/3823/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Ютас-Дніпро" - 19 422 грн. 53 коп.
основного боргу, 1 155 грн. 36 коп. - пені,
234 грн. 90 коп. - 3 % річних., 1 827 грн. 00 коп.
судового збору, за подання до
господарського суду позовної заяви та
суму судового збору за подання
апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду, в розмірі 913 грн. 50
коп., про що видати наказ.

Видачу наказу доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя
І.М.
Кощеєв

Суддя
О.С. Євстигнеєв

Суддя
В.О. Кузнецов