ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2014 р.
Справа № 911/1946/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейдт»до
Приватного акціонерного товариства
«Альба Україна»про стягнення 1 241 320,23
грн.

за участю представників сторін:

від позивача:Черниш О.В. (довіреність
№182/9 від 02.01.2013);від відповідача:не
з'явився.секретар судового засідання:
Жиленко Е.В.

Обставини справи:

23.05.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейдт»
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду Київської області
з позовною заявою №104 від 16.05.2014 (вх.
№2043/14) до Приватного акціонерного
товариства «Альба України»
(далі-відповідач) про стягнення 875 114,60
грн.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором № 6737/12 від 12.07.2012 на поставку
виробів медичного призначення, а саме
щодо повної та своєчасно оплати за
поставлений товар. В результаті чого
просить суд стягнути з відповідача 875
114,60 грн., з яких 852 547,71 грн. основний
борг,19087,19 грн. пеня та 3 479,72 грн. 3 %
річних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.05.2014 порушено провадження
по справі та призначено її до розгляду
на 26.06.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.05.2014 було внесено
виправлення в ухвалу господарського
суду Київської області про порушення
провадження у справі №911/1946/14 від 23.05.2014,
а саме в дату, на яку призначено розгляд
справи та час судового засідання
читати, як: 25.06.2014 о 10-40 год.

02.06.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області відповідач
подав супровідним листом №1884 від 30.05.2014
(вх. №10409/14) документи витребувані
ухвалою господарського суду Київської
області від 23.05.2014.

24.06.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області представник
позивача подав заяву №143 від 23.06.2014 (вх.
№12111/14), в якій повідомляє, що у
провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між відповідачем та
позивачем, про той же предмет і з тих же
підстав та немає судових рішень цих
органів.

Також 24.06.2014 представник позивача подав
заяву про збільшення позовних вимог
№142 від 23.06.2014 (вх. №12112/14), в якій просить
суд збільшити позовні вимоги і
стягнути з відповідача 1 213 226,55 грн.
основного боргу, 23 878,98 грн. пені та 4 214,70
грн. 3% річних.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Відтак, на розгляд господарського суду
передані позовні вимоги остаточно
сформовані в заяві №142 від 23.06.2014 (вх.
№12112/14) про збільшення позовних вимог, а
саме стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 1 241 320,23 грн.

У судове засідання 25.06.2014 представник
відповідача не з'явився.

У судовому засіданні 25.06.2014 представник
позивача по справі подав клопотання
про продовження строку розгляду спору
на 15 днів. Подане клопотання судом
задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.06.2014 було продовжено
строк розгляду спору у справі №911/1946/14
на п'ятнадцять днів з 25.07.2014 по 08.08.2014 та
відкладено розгляд справи на 07.08.2014.

25.06.2014, після судового засідання, через
канцелярію господарського суду
Київської області представник
позивача супровідним листом б/н від
25.06.2014 (вх. №12247/14 від 25.06.2014) подав
документи.

У судовому засіданні 07.08.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав,
вважає їх правомірними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі з врахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача, який у
відповідності до ч. 1 ст. 64 ГПК України
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання,
повторно не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, письмового
відзиву на позовну заяву не надав.

Як роз'яснено в п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду від 26.12.2011
року № 18, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

На підставі ст. 75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності відзиву на позовну заяву
та без участі представника відповідача
за наявними в ній матеріалами, так як
його неявка не перешкоджає вирішенню
спору.

У судовому засіданні 07.08.2014
господарським судом Київської області
в порядку вимог ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представника позивача, дослідивши та
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив:

12.07.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейд»
(постачальник за договором, позивач у
справі) та Приватним акціонерним
товариством «Альба Україна» (замовник
за договором, відповідач у справі) було
укладено договір №6737/12 поставки товару
(далі-договір), відповідно до п.1.1.
договору постачальник зобов'язується
здійснювати поставки виробів
медичного призначення (надалі-товар),
що належить йому на праві власності, а
замовник приймати у свою власність та
здійснювати оплату товар за цінами,
кількістю, асортиментом та в порядку,
визначеними умовами даними даного
договору.

Груповий асортимент товару, що
постачається: вироби медичного
призначення (п.2.7. договору)

Відповідно до п.2.1. договору ціна товару
визначається на підставі специфікацій
зазначених у додатках до даного
договору, які є його невід'ємними
частинами. Кількість та асортимент
товару визначаються та узгоджуються
сторонами на кожну партію товару
окремо у накладних-специфікаціях, що є
невід'ємними частинами даного
договору.

Пунктом 10.5. договору зазначено, що
даний договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами і
діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків -
до повного виконання сторонами взятих
на себе зобов'язань відповідно до умов
договору.

03.06.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейд»
(постачальник за договором, позивач у
справі) та Приватним акціонерним
товариством «Альба Україна» (замовник
за договором, відповідач у справі) було
укладено додаткову угоду до договору
№6737/12 від 29.05.2012 (далі-угода від 03.06.2013),
відповідно до п.1 угоди від 03.06.2013
встановлено, що постачальник надає
замовнику грошову знижку на товар,
зазначений у переліку, що викладений у
додатку №1 до договору, за умови
відсутності у замовника простроченої
заборгованості за поставлений згідно
договору товар, в наступних розмірах:
при здійсненні закупівлі товару,
зазначеному у додатку №1 на суму від 450
000,00 грн. до 1 200 000,00 грн. за календарний
місяць - знижка 4% від вартості
закупленого замовником за поточний
календарний місяць товару, зазначеного
у додатку №1; при здійсненні закупівлі
товару, зазначеному в додатку №1 на
суму від 1 200 000,01 грн. за календарний
місяць - знижка 5% від вартості
закупленого замовником за поточний
календарний місяць товару у додатку №1.

01.11.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейд»
(постачальник за договором, позивач у
справі) та Приватним акціонерним
товариством «Альба Україна» (замовник
за договором, відповідач у справі) було
укладено додаткову угоду до договору
№6737/12 від 29.05.2012 (далі-угода від 01.11.2013),
відповідно до п.1. угоди від 01.11.2013
встановлено, що постачальник надає
замовнику грошову знижку 5% від
вартості закупленого замовником за
поточний календарний місяць товару,
зазначеного в додатку №1.

На виконання угоди від 01.11.2013 сторонами
було підписано та скріплено печатками
акт-розрахунок фінансової знижки №23
від 29.11.2013, відповідно до пунктів 1, 2, 3
зазначено, що умови згідно додаткової
угоди до договору №6737/12 від 01 листопада
2013 за період з 01.11.2013 по 29.11.2013 вважати
виконаними та загальний обсяг вибраної
покупцем продукції за період з 01.11.2013 по
29.11.2013 становить 792 245,91 грн., при цьому
знижка склала 39 612,21 грн.

03.02.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейд»
(постачальник за договором, позивач у
справі) та Приватним акціонерним
товариством «Альба Україна» (замовник
за договором, відповідач у справі) було
укладено додаткову угоду до договору
№6737/12 від 29.05.2012 (далі-угода від 03.02.2014),
відповідно до п.1. угоди від 03.02.2014
встановлено, що постачальник надає
замовнику грошову знижку 4% від
вартості закупленого замовником за
поточний календарний місяць товару,
зазначеного в додатку №1.

На виконання угоди від 03.02.2014 сторонами
було підписано та скріплено печатками
акт-розрахунок фінансової знижки №4
від 28.02.2014, відповідно до пунктів 1, 2, 3
зазначено, що умови згідно додаткової
угоди до договору №6737/12 від 01 листопада
2013 за період з 01.02.2014 по 28.02.2014 вважати
виконаними, загальний обсяг вибраної
покупцем продукції за період з 01.02.2014 по
28.02.2014 становить 403 551,87 грн., при цьому
знижка склала 16 142,05 грн.

Також, сторонами підписано та
скріплено печатками акт-розрахунок
фінансової знижки №2 від 31.01.2014,
відповідно до пунктів 1, 2, 3 умови згідно
додаткової угоди до договору №6737/12 від
02 січня 2014 за період з 08.01.2014 по 31.01.2014
вважати виконаними, загальний обсяг
вибраної покупцем продукції за період
з 08.01.2014 по 31.01.2014 становить 182 121,10 грн.,
при цьому знижка склала 12 201,03 грн.

Як встановлено господарським судом, на
виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на суму 1 226
279,21 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями
накладних-специфікацій, а саме:

№ 39264 від 27.11.2013 на суму 39 862,14 грн.;

№39265 від 27.11.2013 на суму 100 482,08 грн.;

№39291 від 27.11.2013 на суму 71 129,76 грн.;

№39355 від 28.11.2013 на суму 4 504,80 грн.;

№39356 від 28.11.2013 на суму 18 988,08 грн.;

№43642 від 22.01.2014 на суму 31 136,40 грн.;

№43649 від 22.01.2014 на суму 66 978,08 грн.;

№43660 від 22.01.2014 на суму 13 120,80 грн.;

№43732 від 23.01.2014 на суму 38 817,72 грн.;

№43735 від 23.01.2014 на суму 1 054,44 грн.;

№43740 від 23.01.2014 на суму 14 537,40 грн.;

№44207 від 29.01.2014 на суму 17 556,50 грн.;

№44213 від 29.01.2014 на суму 2 016,60 грн.;

№44217 від 29.01.2014 на суму 13 095,00 грн.;

№44223 від 29.01.2014 на суму 969,60 грн.;

№44741 від 05.02.2014 на суму 27 193,20 грн.;

№44742 від 05.02.2014 на суму 4 229,52 грн.;

№44745 від 05.02.2014 на суму 49 010,80 грн.;

№44765 від 05.02.2014 на суму 79 487,30 грн.;

№44769 від 05.02.2014 на суму 5 184, 00 грн.;

№44770 від 05.02.2014 на суму 45 323,60 грн.;

№44776 від 05.02.2014 на суму 6 830,88 грн.;

№45322 від 12.02.2014 на суму 1 123,08 грн.;

№45328 від 12.02.2014 на суму 19 725,68 грн.;

№45346 від 12.02.2014 на суму 117 279,82 грн.;

№45349 від 12.02.2014 на суму 9 695,60 грн.;

№45350 від 12.02.2014 на суму 2 562,96 грн.;

№45351 від 12.02.2014 на суму 7 064,60 грн.;

№45953 від 19.02.2014 на суму 5 096,00 грн.;

№45895 від 19.02.2014 на суму 24 443,72 грн.;

№45894 від 19.02.2014 на суму 14 056,55 грн.;

№47964 від 19.03.2014 на суму 3 158,00 грн.;

№47965 від 19.03.2014 на суму 243 315,10 грн.;

№47974 від 19.03.2014 на суму 45 287,70 грн.;

№47976 від 19.03.2014 на суму 12 609,90 грн.;

№47979 від 19.03.2014 на суму 40 501,30 грн.;

№48595 від 26.03.2014 на суму 28 850,50 грн.

Копії зазначених вище
накладних-специфікацій містяться в
матеріалах справи, оригінали оглянуто
в судовому засіданні та оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення «Про
документальне забезпечення записів
бухгалтерського обліку» затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 щодо
зазначення обов'язкових в них
реквізитів, а саме: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ; назву
документа(форми); дату і місце
складення документа; зміст та обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
таабо вартісному виразі); посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші данні,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Товар зазначений в
накладних-специфікаціях отримано
відповідачем про, що свідчать наявні в
матеріалах справи копії довіреностей
на отримання цінностей, оригінали яких
оглянуто в судовому засіданні.

Дослідивши умови договору та подані
сторонами документи, господарський суд
встановив, що позивачем було належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором щодо
поставки товару.

Однак, відповідач, в порушення умов
договору, свої зобов'язання щодо оплати
за отриманий товар виконав частково
про, що зазначає позивач в додатку №1 до
довідки №149 від 02.07.2014, який підписано
директором та скріплено печаткою ТОВ
«ЛексТрейд».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами
договору вбачається, що за своєю
правовою природою вказаний договір є
договором поставки.

В силу вимог ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

До обов'язків покупця ч. 1 ст. 692
Цивільного кодексу України відносить
обов'язок оплати товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.4.1. договору розрахунок
за кожну партію товару проводиться в
обумовлений в накладній-специфікації
термін після здійснення поставки
шляхом безготівкового перерахування
повної вартості партії товару,
визначеної у накладній-специфікації на
поточний рахунок постачальника. На
вимогу постачальника або за бажанням
замовника допускається здійснення
повної або часткової попередньої
оплати партії товару.

Якщо термін сплати у
накладній-специфікації не зазначений,
то розрахунок здійснюється замовником
не пізніше 70 календарних днів з моменту
здійснення поставки (п.4.2. договору).

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав взятого на себе
за договором зобов'язання в повному
обсязі та в строк, встановлений п.4.2.
договору, і його заборгованість з
врахуванням часткової оплати та знижки
станом на момент розгляду справи у суді
становить 1 213 226,55 грн.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідач не скористався
правом участі у судовому засіданні, не
подав відзив на позов та докази, що
підтверджують виконання ним своїх
зобов'язань щодо оплати товару,
оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, виходячи з
вищевикладених обставин справи,
господарський суд вважає, що позовна
вимога про стягнення з відповідача
суми основного боргу у розмірі 1 213 226, 55
грн. є обґрунтованою, доведеною
позивачем належними та допустимими
доказами, і такою, що підлягає
задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 23 878,98 грн. пені.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Факт прострочення виконання
відповідачем своїх зобов'язань перед
позивачем щодо оплати вартості товару
доведено позивачем належними та
допустимими доказами.

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку
(штраф, пеню) як грошову суму або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення ним
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми, яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання, або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

При цьому, господарський суд зазначає,
що договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», згідно з п. п. 1, 3 якого
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені за прострочку платежу, що
встановлюється за згодою сторін,
обчислюється від суми простроченого
платежу і не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2. договору у разі
прострочення виконання грошових
зобов'язань з оплати поставленої
партії товару замовник виплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення від суми простроченого
зобов'язання.

Господарський суд, здійснивши власний
розрахунок пені за допомогою
калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
«ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», встановив, що розмір
пені складає 23 830,74 грн.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення пені підлягає задоволенню
частково в сумі 23830,74 грн., що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

В іншій частині цієї позовної вимоги, а
саме в стягненні 48,24 грн. пені
(23878,98-23830,74) суд відмовляє.

Також позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 4 214,70 грн. 3%
річних

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України, у
разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Згідно п. 5 ст. 694 ЦК України, якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Так, частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Господарський суд, здійснивши власний
розрахунок за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.» встановив, що
розрахунок позивача є арифметично
вірним.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення 3% річних підлягає
задоволенню повністю у розмірі
заявленому позивачем, а саме 4 214,70 грн.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на те, що відповідач не подав
докази, що підтверджують виконанням
ним своїх зобов'язань, оцінюючи наявні
в матеріалах справи документи та
досліджуючи в судовому засіданні
докази, виходячи з вищевикладених
обставин справи, господарський суд
дійшов висновку, що заявлені позовні
вимоги є правомірними, документально
підтвердженими, відповідачем не
спростованими, однак, у зв'язку з
допущеними позивачем помилками при
здійсненні розрахунку, позов підлягає
задоволенню частково, а саме у сумі 1 241
271,99 грн., з яких 1 213 226,55 грн. основного
боргу, 23830,74 грн. пені, 4 214,70 грн. 3% річних

В іншій частині позову, а саме в
стягненні 48,24 грн. пені суд відмовляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається повністю на
відповідача - Приватне акціонерне
товариство «Альба Україна».

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Альба Україна» (08300,
Київська область, місто Бориспіль,
вулиця Шевченка, будинок 100,
ідентифікаційний номер: 22946976) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейд» (08131,
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Софіївська Борщагівка,
вулиця Мала Кільцева, будинок 18,
ідентифікаційний код: 38010921) 1 213 226 (один
мільйон двісті тринадцять тисяч двісті
двадцять шість) грн. 55 коп. основного
боргу, 23830 (двадцять три тисячі вісімсот
тридцять) грн. 74 коп. пені, 4 214 (чотири
тисячі двісті чотирнадцять) грн. 70 коп.
3% річних та 24 826 (двадцять чотири тисячі
вісімсот двадцять шість) грн. 40 коп.
судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 15.08.2014 року