ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 серпня 2014 року Справа № 6/225-09

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Селіваненка
В.П.,суддів:Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,
Черкащенка М.М., Чернова
Є.В.,розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Сарекс"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 04.06.2014у
справі№6/225-09за заявоюфізичної особи -
підприємця ОСОБА_6довідкритого
акціонерного товариства "Сумське
автотранспортне підприємство -
15928"пробанкрутство,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 25.06.2013 у справі №6/225-09 у
задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Сарекс" про визнання кредиторських
вимог та включення їх до реєстру вимог
кредиторів боржника відкритого
акціонерного товариства "Сумське АТП
-15928" відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013 ухвалу
місцевого господарського суду
скасовано, заяву товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Сарекс" про визнання кредиторських
вимог та включення їх до реєстру вимог
кредиторів боржника задоволено,
визнано товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Сарекс"
кредитором у справі з вимогами в
розмірі 1953671,10 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.06.2014 постанову суду
апеляційної інстанції скасовано, а
ухвалу суду першої інстанції залишено
в силі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Сарекс"
звернулося із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
04.06.2014 у справі №6/225-09, в якій заявник
просить зазначену постанову скасувати,
прийняти нове рішення, яким постанову
суду апеляційної інстанції залишити в
силі, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у визначенні
безспірності грошових вимог, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду від 03.04.2013 у справі
№6/225-09, від 19.02.2013 у справі №5011-43/12756-2012
та від 18.11.2008 у справі №Б29/171-08.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 статті 11116 ГПК України)
матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови
Вищого господарського суду України від
04.06.2014 у справі №6/225-09, про перегляд якої
просить заявник, суд касаційної
інстанції погодився з висновками суду
першої інстанції щодо відмови у
визнанні вимог кредитора - товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Сарекс" та включення їх до реєстру
вимог кредиторів з огляду на те, що
зобов'язання боржника перед зазначеним
кредитором є зобов'язаннями боржника
перед учасником-юридичною особою, що
виникли з участі кредитора у
відкритому акціонерному товаристві
"Сумське АТП - 15928" (боржник) відповідно
до договору купівлі-продажу пакету
акцій боржника, відтак у силу приписів
статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство) не можуть
вважатися грошовими вимогами та не
можуть бути визнані у справі про
банкрутство.

Водночас, приймаючи постанови від
19.02.2013 у справі №5011-43/12756-2012 та від 18.11.2008
у справі №Б29/171-08, суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо можливості
порушення провадження у справах про
банкрутство боржників, оскільки
ініціюючими кредиторами доведено
безспірний характер своїх грошових
вимог, які складають не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітних плат,
підтверджуються рішеннями суду та які
не були задоволені боржником протягом
трьох місяців після відкриття
виконавчого провадження. Крім того, суд
касаційної інстанції звернув увагу на
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи про те, що
ініціюючі кредитори на момент
звернення до суду із відповідними
заявами про порушення провадження у
справах про банкрутство боржників не
були засновниками (учасниками)
боржників і не мали з ним корпоративних
відносин, тобто за своєю правовою
природою вимоги таких кредиторів не є
зобов'язанням перед особою в статусі
учасників боржників, тому можуть бути
включені до складу грошових
зобов'язань.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків. При
цьому правова оцінка повноти
дослідження попередніми судовими
інстанціями обставин справи та поданих
доказів не здійснюється Верховним
Судом України під час перегляду справи.

Крім того, заявник стверджує, що під час
прийняття постанови від 04.06.2014 у справі
№6/225-09 було допущено неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у порівнянні з
цією ж самою справою, яка розглядалась
судом касаційної інстанції 03.04.2013.
Разом з тим посилання на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права в
межах однієї справи (постанова від
03.04.2014 у справі №6/225-09) не може бути
підставою для перегляду постанови
Вищого господарського суду України від
04.06.2014 в порядку, передбаченому
розділом ХІІ2 ГПК України, оскільки
ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 статті 11116 ГПК України)
матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ дійшов неоднакових
правових висновків, покладених в
основу цих судових рішень.

Таким чином, відсутні підстави для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "Сарекс" у
допуску справи №6/225-09 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяВ.Селіваненко Судді:
Б.Грек Л.Стратієнко М.Черкащенко
Є.Чернов