Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" серпня 2014 р.
Справа № 906/711/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивачів:

1) Житомирської міської ради: не
з'явився;

2) КП "Агентство з управління майном":
Гордійчук Я.В., довіреність №497 від
17.06.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність
№387 від 26.02.2007р.;

від прокуратури: Пустовіт М.Л., прокурор
відділу прокуратури м.Житомира,
службове посвідчення №020924, вид. 07.10.2013
р.;

від третьої особи: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом В.о. прокурора м. Житомира в
інтересах держави в особі
територіальної громади міста Житомира
в особі Житомирської міської ради
(м.Житомир) та Комунального
підприємства "Агентство з управління
майном" Житомирської міської ради
(м.Житомир)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
(м.Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №12 (м.Житомир)

про стягнення 22331,42 грн. (згідно заяви
про збільшення розміру позовних вимог
від 15.07.2014р.) та звільнення приміщення

В.о. прокурора м.Житомира звернувся до
господарського суду Житомирської
області з позовною заявою в інтересах
держави в особі територіальної громади
міста Житомира в особі Житомирської
міської ради (м.Житомир) та
Комунального підприємства "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради (м.Житомир) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (м.Житомир) про
стягнення 22070,99 грн. та звільнення
приміщення.

У позові зазначено, що за результатом
перевірки прокуратурою міста Житомира
стану виконання Житомирською міською
радою повноважень щодо управління
комунальною власністю міста, було
встановлено наявність у підприємця
ОСОБА_4 заборгованості з орендної плати
за договором оренди нерухомого майна
№1072 від 22.04.2010р., а також невиконання
ФОП ОСОБА_4 вимоги про звільнення
займаного приміщення після закінчення
строку дії договору.

Позовна заява мотивована наступним:
відповідно до ст.762 ЦК України та ст.18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно та у повному обсязі; згідно
п.3.1 договору оренди цей обов'язок
виконується незалежно від результатів
господарської діяльності; відповідно
до ст.ст. 230 та 231 ГК України за
прострочення сплати орендної плати
орендар зобов'язаний сплатити пеню в
розмірі, що визначений у п.3.8 договору
оренди за весь час прострочення
включаючи день сплати; відповідно до ч.1
ст.785 ЦК України та п.6.15 договору оренди
у разі припинення договору оренди,
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві та балансоутримувачу в
15-денний термін орендоване приміщення
за актом прийому-передачі.

Визначаючи інтереси територіальної
громади за цим позовом, прокурор
посилався на статтю 1 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
в частині визначення права комунальної
власності. Несплата орендної плати в
розмірі 80% до міського бюджету та 20%
орендодавцю призводить до
ненадходження коштів до міського
бюджету та неефективного використання
майна територіальної громади, що в свою
чергу унеможливлює повноцінне
фінансування соціальних та інших
програм, що являється істотним
порушенням чинного законодавства і
суперечить інтересам територіальної
громади міста Житомира, правам
Житомирської міської ради,
Комунального підприємства "Агентство
з управління майном" Житомирської
міської ради та держави в цілому.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 30.05.2014 р.
порушено провадження у справі №906/711/14,
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Комунальне виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№12, розгляд справи призначено на
15.07.2014р. та зобов'язано прокурора,
сторін, третю особу надати суду докази
на підтвердження своїх вимог та
заперечень.

В судовому засіданні 15.07.2014р. прокурор
подала заяву про збільшення розміру
позовних вимог (вх.№ 02-44/665/14 від 15.07.2014
р.).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 15.07.2014р. заяву
прокурора про збільшення позовних
вимог прийнято до розгляду, розгляд
справи здійснюється в межах визначеної
даною заявою ціни позовної вимоги
майнового харахтеру, а саме 22331,42 грн.;
розгляд справи відкладено на 28.07.2014р. та
зобов'язано прокурора, сторін та третю
особу надати суду відповідні докази.

В судовому засіданні 28.07.2014р. прокурор
позовні вимоги в частині стягнення
штрафних санкцій та звільнення
приміщення підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

Представник другого позивача в
судовому засіданні підтвердив, що
станом на 28.07.2014р. заборгованість
відповідача по сплаті орендної плати в
межах суми позову відсутня, але пеня не
сплачена. Представник пояснив, що на
його думку, акт прийому - передачі
орендованого приміщення зі сторони
балансоутримувача має підписувати не
КВЖРЕП №12 (як це визначено в п.3
прохальної частини позовної заяви), а
КВЖРЕП №16, проте доказів на
підтвердження цієї обставини в дане
судове засідання подати немає змоги.
Представник подав клопотання (вх.№10085/14
від 28.07.2014р.) про долучення до
матеріалів справи документів згідно
переліку, в тому числі, довідки за
вих.№691 від 28.07.2014р. про відсутність
заборгованості відповідача по сплаті
орендної плати в межах суми позову.
Також, представник подав клопотання
(вх.№10086/14 від 28.07.2014р.) про відкладення
розгляду справи та продовження строку
розгляду спору у відповідності до ч.3
ст.69 ГПК України у зв'язку з
необхідністю подати додаткові докази
по справі щодо п.3 прохальної частини
позовної заяви, а саме,
балансоутримувача. Подані документи
судом долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 28.07.2014р.
представник відповідача пояснив, що
заборгованість по сплаті орендної
плати погашена в повному обсязі та
надав підтверджуючі це платіжні
документи.

Перший позивач та третя особа своїх
представників в судове засідання
28.07.2014р. не направили, хоча про дату, час
та місце розгляду справи були
повідомлені своєчасно та належним
чином.

28.07.2014р. через діловодну службу суду від
першого позивача надійшла заява про
розгляд справи без участі представника
Житомирської міської ради, до заяви
додана копія довіреності №26/476 від
16.06.2014р. Отримані документи судом
долучено до матеріалів справи.

За таких обставин, розглянувши
клопотання другого позивача, зважаючи
на неявку представника першого
позивача та третьої особи, враховуючи
необхідність подання додаткових
доказів з метою повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи, ухвалою
суду від 28.07.2014р. продовжено строк
розгляду спору на 15 днів згідно ч.3 ст.69
ГПК України та відкладено розгляд
справи на 07.08.2014р.

В судове засідання 07.08.2014р. перший
позивач (перша особа, в інтересах якої
прокурором заявлено позов) -
Житомирська міська рада свого
представника не направила. Про дату,
час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про що
свідчить реєстр Ф103 на відправку
рекомендованої кореспонденції
господарського суду Житомирської
області за 30.07.2014р.

Враховуючи заяву Житомирської міської
ради за вх.№10014 (а.с.59) про розгляд даної
справи без участі її представника, те,
що, незважаючи на неодноразове
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неявкою представника першого позивача
останній своїм правом на участь в
судовому процесі, в т.ч. шляхом надання
суду витребуваних необхідних для
розгляду спору доказів не скористався,
а також, оскільки явка сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
господарський суд визнає за можливе
здійснювати розгляд справи за
відсутності представника позивача.

Представник другого позивача подав
додаткові пояснення до позовної заяви
(вх.№10488/14, а.с.101), до пояснень додано
рішення Житомирської міської ради №119
від 21.03.2012р. та додатки до нього №1, №2.
Вказані документи долучено до
матеріалів справи. Згідно додаткових
пояснень до позовної заяви, рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 21.03.2012 р. №119 надано
дозвіл КВЖРЕП №12 передати житловий
фонд та інше майно Житомирської
міської ради на баланс КЖРЕП №16 згідно
з додатками 1,2. Водночас, вказує, що на
даний час орендоване ФОП ОСОБА_4
приміщення за адресою вул.Довженка, 64
від КВЖРЕП №12 до КВЖРЕП №16 за актом
прийому-передачі не передавалося. У
зв'язку з чим, позовні вимоги
в.о.прокурора м.Житомира представник КП
"Агентство з управління майном"
Житомирської міської ради підтримує та
просить задовольнити в повному обсязі.

Представником КП "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради подано також додаткові
пояснення до позовної заяви за
вх.№10491/14 (а.с.106), в яких представник
пояснив, що Положенням про оренду,
методику розрахунку та порядок
використання плати за оренду
комунальної власності територіальної
громади м.Житомира, затвердженим
рішенням Житомирської міської ради від
30.08.2012 року №429 встановлено згідно
додатку №2 до типового договору оренди
нерухомого майна акт прийому-передачі
приміщення. У вказаному акті
прийому-передачі приміщення об'єкт
оренди передається орендарю від
орендодавця та балансоутримувача та,
відповідно, орендар при поверненні
приміщення повинен передати
орендодавцю та балансоутримувачу. До
даних додаткових пояснень додано копію
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 21.03.2012р.
№119, копію положення про оренду,
методику розрахунку та порядок
використання плати за оренду
комунальної власності Житомирської
міської ради від 30.08.2012р. №429, які
долучені до матеріалів справи.

Прокурор при розгляді справи в
судовому засіданні позовні вимоги, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, підтримала в частині
стягнення штрафних санкцій та
звільнення приміщення.

Представник другого позивача
підтвердив, що заборгованість
відповідача по сплаті орендної плати в
межах суми позову відсутня, але пеня не
сплачена, тому позовні вимоги в частині
стягнення штрафних санкцій та
звільнення приміщення підтримує з
підстав, викладених у позовній заяві, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог. Представник
пояснив, що на даний час орендоване ФОП
ОСОБА_4 приміщення за адресою АДРЕСА_2
від КВЖРЕП №12 до КВЖРЕП №16 за актом
прийому передачі не передавалося, тому
відповідач має передати орендоване
приміщення згідно акту
прийому-передачі орендодавцю (другому
позивачу) та балансоутримувачу (КВЖРЕП
№12) .

Представник відповідача пояснив, що
заборгованість по сплаті орендної
плати погашена в повному обсязі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Після оголошеної в судовому засіданні
перерви на 1 годину, представник
відповідача повідомив, що ним сплачено
пеню в розмірі 2425,35 грн., на
підтвердження здійсненої оплати
представник подав копію квитанції
№3216.275.5 від 07.08.2014р. на суму 2425,35 грн.

Комунальне виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№12, залучене до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
свого представника в засідання суду не
направило.

Слід зазначити, що судом вживались всі
необхідні заходи щодо належного
повідомлення третьої особи, про
розгляд справи, дату, час та місце
судових слухань: ухвали суду
надсилались Комунальному виробничому
житловому ремонтно-експлуатаційному
підприємству №12 за адресою: 10002,
м.Житомир, вул.Гагаріна,18. Проте,
адресовані третій особі рекомендовані
з повідомленням про вручення та
рекомендовані листи з ухвалами суду
повернулись на адресу суду неврученими
з довідкою поштового відділення щодо
причин повернення "За закінченням
терміну зберігання" (а.с.30-35; 87-98).

Згідно роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у п.3.9
Постанови Пленуму ВГС України №18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно яких
розпочинаючи судовий розгляд, суддя
має встановити, чи повідомлені про час
і місце цього розгляду особи, які
беруть участь у справі, але не з'явилися
у засідання.

Як зазначено у п.3.9.1 вищезазначеної
Постанови Пленуму ВГСУ, особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, письмових заяв, повідомлень
суду щодо поважності причин
відсутності представника третьої
особи в судових засіданнях до суду не
надходило.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011р. №18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи наведене, а також,
запобігаючи невиправданому
затягуванню розгляду спору по справі,
суд прийшов до висновку про можливість
розгляду справи по суті в судовому
засіданні 07.08.2014р. за відсутності
представника третьої особи.

Заслухавши пояснення присутніх
прокурора, представника другого
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження міського
голови від 01.08.2007р. №475 та згідно
Положення про оренду, методику
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна комунальної
власності м.Житомира, затвердженого
рішенням Житомирської міської ради від
18.03.2009р. №877, між Комунальним
підприємством "Агентство з управління
майном" Житомирської міської ради як
орендодавцем та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 як орендарем
укладено договір оренди нерухомого
майна №1072 від 22 квітня 2010 року (а.с.17-18)

Відповідно до умов даного договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
приміщення магазину для здійснення
торговельної діяльності, за адресою:
м.Житомир, вул.Довженка, 64, що
знаходиться на балансі КВЖРЕП №12,
вартість якого визначено шляхом
проведення незалежної оцінки і
становить 223561,00 грн. без ПДВ, загальною
площею 100,3 кв.м. з орендною платою у
розмірі 39,31 грн. за 1 кв.м. без ПДВ за
базовий місяць розрахунку.

Згідно п.1.2. договору, орендар
використовує орендоване приміщення
тільки за прямими призначенням,
обумовленим п.1.1. даного договору.

Вступ орендаря у користування
приміщенням настає одночасно з
підписанням сторонами даного договору
та акту прийому-передачі вказаного
приміщення (п.2.1. договору). Такий акт
прийому-передачі приміщення - додаток
до договору оренди нерухомого майна
№1072 від 22.04.2010р. підписано
балансоутримувачем та орендарем
22.04.2010р. (а.с.19).

Таким чином, другим позивачем виконано
зобов'язання щодо передачі відповідачу
в оренду обумовленого договором від
22.04.2010р. нежитлового приміщення.

Відповідно до п.2.2. договору, передача
приміщення в оренду не спричиняє
передачу орендареві права власності на
орендоване майно. Власником
орендованого майна залишається міська
рада, а орендар користується ним
протягом строку оренди.

За пунктом 5.4. договору орендодавець
зобов'язаний попередити орендаря у
письмовій формі про припинення або
зміну умов договору оренди до його
закінчення або в місячний термін після
закінчення строку договору оренди.

Згідно п.2.3. договору, приміщення
вважається повернутим орендодавцю з
моменту підписання сторонами акту
прийому-передачі.

Відповідно до пункту 8.1. договору, даний
договір діє з 22 квітня 2010 року по 22
березня 2013 року.

В пункті 8.6. договору встановлено, що
дія даного договору припиняється
внаслідок, зокрема, закінчення строку,
на який він був укладений.

Про необхідність звільнення
приміщення відповідно до п.6.1.2 договору
оренди нерухомого майна №1072 від
22.04.2012р. та повернути його за актом
прийому-передачі орендарю та
балансоутримувачу КП "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради повідомляло підприємця
ОСОБА_4 листом від 20.02.2014р. №156. Проте,
займане відповідачем приміщення не
було звільнено останнім.

В позовній заяві прокурор вказує, що в
свою чергу, відповідач свої
зобов'язання за договором, зокрема,
щодо сплати орендних платежів, а, також,
звільнення орендованого приміщення
після закінчення терміну дії договору
належним чином та у встановлені строки
не виконував, що стало підставою як для
звернення другого позивача до
відповідача з вимогами про звільнення
і передачу за актом приймання-передачі
орендованого приміщення (від 22.05.2014 р.
№427, а.с.21) та про погашення наявної суми
заборгованості за договором оренди
(від 13.12.2013р. №1321, а.с.22 та від 14.03.2014р.
№204, а.с.23), так і для звернення до суду з
позовом у даній справі.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість позовних вимог, суд
враховує вищевикладені встановлені
обставини справи, а також, наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.11 Цивільного
кодексу України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є, договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 759 Цивільного
кодексу України за договором найму,
оренди, наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Дана норма кореспондує з
приписами статті 283 Господарського
кодексу України.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" визначено, що орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що строки внесення
орендної плати визначаються у
договорі.

При цьому, згідно п.3.1 договору, орендар
за користування об'єктом оренди
вносить орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності.

Згідно п.3.2. договору, орендна плата
визначається на підставі Положення про
оренду, методику розрахунку та порядку
використання плати за оренду майна
комунальної власності м.Житомира,
затвердженої рішенням міської ради,
(далі Положення).

Відповідно до п.3.3. договору №1072 від
22.04.2010 р., орендна плата по цьому
договору становить 3942,80 грн. без ПДВ у
місяць і вноситься орендарем згідно
наданого рахунку не пізніше 10 числа
наступного за звітним місяця з
урахуванням податку на додану
вартість.

Пунктом 3.9. договору передбачено, що на
випадок закінчення дії даного
договору, орендна плата сплачується
орендарем по день фактичного
повернення приміщення згідно з актом
прийому-передачі.

Внаслідок невиконання належним чином
умов договору щодо сплати орендної
плати, згідно обґрунтованих
розрахунків (а.с.24), у відповідача
виникла заборгованість у розмірі 19906,07
грн. за договором оренди нерухомого
майна №1072 від 22.04.2010 р.

При цьому, пунктом 3.8. договору сторони
визначили, що орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі стягується з орендаря з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки, визначеної НБУ на
дату нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення включаючи день сплати.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Враховуючи вищевказані положення
закону та умови договору, у позові в
даній справі, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог (а.с.42-43)
заявлено до стягнення з відповідача
2425,35 грн. пені (розрахунок а.с.44).

Під час розгляду справи в суді, згідно
платіжних документів: прибуткового
касового ордеру №212 від 12.06.2014р. на суму
5765,45грн. (а.с.112), квитанції (фіскального
чеку) від 26.06.2014р. на суму 5765,45грн. (а.с.80)
та квитанції №0362314-і від 25.07.2014 р. на
суму 9000,00 грн. (а.с.81) було погашено
заборгованість відповідача за
договором оренди нерухомого майна №1072
від 22.04.2010р.

Згідно квитанції №3216.275.5 від 07.08.2014р. на
суму 2425,35 грн. (а.с.113) відповідачем також
повністю погашено заявлену до
стягнення у даній справі пеню.

За таких обставин, у справі, що
розглядається, відсутній предмет спору
в частині стягнення суми
заборгованості та пені за договором
оренди нерухомого майна №1072 від
22.04.2010р.

У відповідності до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського кодексу україни,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи викладене, провадження у
даній справі в частині стягнення
19906,07грн. основного боргу та 2425,35 грн.
пені підлягає припиненню відповідно до
п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, за відсутністю
предмета спору.

Стосовно позовної вимоги прокурора про
зобов'язання відповідача звільнити
орендоване приміщення та передати його
за актом прийому-передачі орендодавцю -
Комунальному підприємству "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради та балансоутримувачу -
Комунальному виробничому житловому
ремонтно-експлуатаційному
підприємству №12, слід зазначити
наступне.

Відповідно до статті 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Частинами 2, 3 статті 291 Господарського
кодексу України визначено, що договір
оренди припиняється у разі закінчення
строку, на який його було укладено.
Правові наслідки припинення договору
оренди визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Статтею 785 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено у договорі.

Згідно ст.27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" у
разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови
від його продовження орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
об'єкт оренди на умовах, зазначених у
договорі оренди.

Як уже зазначалось, пунктом 2.3 договору
обумовлено, що приміщення вважається
повернутим орендодавцю з момерту
підписання сторонами акту
прийому-передачі.

Разом з тим, підписання акту
приймання-передачі підтверджує факт
звільнення (повернення) майна з оренди,
проте, без фактичного звільнення
орендованого приміщення акт
приймання-передачі втрачає сенс.

Стаття 16 Цивільного кодексу та стаття 20
Господарського кодексу України
визначають способи захисту цивільних
прав та інтересів, серед яких, зокрема,
передбачено: примусове виконання
обов'язку в натурі, присудження до
виконання обов'язку в натурі, і якщо
колишній орендар не звільняє
орендовані приміщення після
закінчення строку дії договору оренди,
то позовна вимога про звільнення
приміщення як примусове виконання
обов'язку в натурі відповідає приписам
ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, а на
підтвердження звільнення приміщення
сторони мають скласти акт
приймання-передачі.

При цьому, як встановлено додатком 2 до
Типового договору оренди нерухомого
майна, затвердженого рішенням
сімнадцятої сесії шостого скликання
Житомирської міської ради від 30.08.2012р.
№429 "Про затвердження Положення про
оренду, методику розрахунку та порядок
використання плати за оренду майна
комунальної власності територіальної
громади м.Житомира", акт
приймання-передачі приміщення має бути
тристороннім, а саме, за участю
орендодавця (Комунального
підприємства "Агентство з управління
майном" Житомирської міської ради),
балансоутримувача (у даному випадку,
Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №12) та орендаря.

Крім того, в даному випадку, після
укладення договору оренди нерухомого
майна нерухомого майна №1072 від 22.04.2010р.
орендоване приміщення за актом
приймання-передачі передавалось у
користування орендодавцю саме
балансоутримувачем.

З огляду на зазначене, наявні правові
підстави для формулювання позовної
вимоги щодо звільнення приміщення та
передачі за актом приймання-передачі
орендодавцю - Комунальному
підприємству "Агентство з управління
майном" Житомирської міської ради та
балансоутримувачу - Комунальному
виробничому житловому
ремонтно-експлуатаційному
підприємству №12.

Частиною 2 статті 795 цього ж Кодексу
також встановлено, що повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

В силу статті 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У даному випадку, відповідач не подав
до справи доказів належного виконання
ним зобов'язання з повернення
орендованого приміщення після
закінчення строку оренди та, як
наслідок, припинення зобов'язання за
договором оренди нежитлового
приміщення від 22.04.2010 р., укладеного з
другим позивачем.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Відповідно до ст.34
Господарського процесуального кодексу
України, докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Проте, всупереч наведеним нормам,
відповідач позов за предметом та
підставами звернення не оспорив,
доказів у спростування позовних вимог
в частині зобов'язання звільнити
приміщення не подав.

З огляду на викладене, зважаючи на
визначені договором умови та
вищенаведені законодавчі приписи, з
урахуванням встановлених судом за
наявними у справі матеріалами
обставин, зокрема, щодо користування
відповідачем спірним приміщенням за
відсутності на те правових підстав
після закінчення терміну дії договору
оренди нерухомого майна №1072 від
22.04.2010р., господарський суд дійшов
висновку про обгрунтованість позовних
вимог прокурора в частині зобов'язання
фізичну особу - підприємця ОСОБА_4
звільнити приміщення, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_2, загальною площею
100,3 кв.м., та передати його за актом
прийому-передачі орендодавцю -
Комунальному підприємству "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради та балансоутримувачу -
Комунальному виробничому житловому
ремонтно-експлуатаційному
підприємству №12.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню частково.

Щодо розподілу судового збору за
наслідками вирішення спору, суд
приймає до уваги наступне.

Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" встановлено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 1
мінімальної заробітної плати, яка на
даний час складає 1218,00грн.

Згідно пп.3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" за подання заяви
майнового характеру сплачується
судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Як роз'яснено у п.2.10 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру.

Позовні вимоги про стягнення
основного боргу та пені є вимогами
майнового характеру, об'єднані в одній
позовній заяві, та підлягають оплаті у
2014 році судовим збором в сумі 1827,00 грн.
Господарський суд сплату судового
збору за вказані вимоги майнового
характеру, щодо яких припинено
провадження у справі за відсутністю
предмету спору внаслідок сплати
відповідачем заявлених до стягнення у
позові сум після пред'явлення даного
позову до суду, покладає на
відповідача, відповідно до ч.2 ст.49 ГПК
України

Позовна вимога про звільнення
приміщення та передачу його за актом
прийому-передачі орендодавцю та
балансоутримувачу є вимогою
немайнового характеру. Позовна вимога
немайнового характеру підлягає оплаті
судовим збором у 2014 року в сумі 1218,00 грн.

У зв'язку із задоволенням даної вимоги
прокурора немайнового характеру,
судовий збір в сумі 1218,00 грн.
господарський суд також покладає на
відповідача в порядку ч.5 ст.49 ГПК
України.

Керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 19906,07 грн. основного
боргу та 2425,35 грн. пені.

3. Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_4 (10031, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
звільнити приміщення, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_2, загальною площею
100,3 кв.м., вартістю 223561,00 грн. та передати
його за актом прийому-передачі
орендодавцю - Комунальному
підприємству "Агентство з управління
майном" Житомирської міської ради та
балансоутримувачу - Комунальному
виробничому житловому
ремонтно-експлуатаційному
підприємству №12.

4. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 (10031, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету України:

- 3045,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 08.08.14

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим..:

1 - до справи

2,3 - позивачам

4 - відповідачу

5 - третій особі

6 - прокуратурі м.Житомира

(усім реком.)