Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

« 11» серпня 2014 року
справа №927/91/13-г

Позивач: Чернігівська міська рада, , вул. Магістратська 7, м.
Чернігів, 14000

Третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Управління архітектури та
містобудування Чернігівської міської
ради, вул. Кирпоноса, 9,м. Чернігів

Прокурор прокуратури міста Чернігова,
вул. Шевченка, 1 м. Чернігів, 14000

Відповідач 1: Виконавчий комітет
Чернігівської міської ради, , вул. Магістратська 7, м. Чернігів,
14000

Відповідач 2: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів: Комунальне підприємство
"Чернігівське міжміське бюро технічної
інвентаризації", проспект Перемоги, 33,
м. Чернігів

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів: Чернігівське міське
управління юстиції (м. Чернігів, вул.
Шевченка, 118) в особі реєстраційної
служби Чернігівського міського
управління юстиції , вул. Любецька, 40-а,
м. Чернігів

про визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради, свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
договору купівлі-продажу

Представники сторін:

від позивача: Вовк П.І. довіреність №
3-24/202 від 24.02.2014 начальник юридичного
відділу

від третьої особи: не з'явився

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_3 договір про
надання правової допомоги від 20.12.2013

від третьої особи (МБТІ): не з'явився

від третьої особи (ЧМУЮ): не з'явився

За участю старшого прокурора відділу
прокуратури міста Чернігова: Шпак М.В.
посвідчення № 018694 видане 22.07.2013
(Лазоренко М.М. посвідчення № 015041
видане 05.02.2013 присутня в судовому
засіданні 07.08.2014)

Рішення виноситься після оголошеної в
судовому засіданні 07.08.2014 р. перерви до
11.08.2014 р. до 11 год.00 хв. згідно ст.. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Чернігівською міською радою подано
позов до виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С", до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 про визнання недійсним
п.1.2 рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради №170 від
01.08.05р. в частині оформлення права
власності на нерухоме майно на
автостоянку по АДРЕСА_2 товариству з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С";
визнання недійсним свідоцтва на право
власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ
№117431 від 03.08.05р. видане виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
на автостоянку: будівлю літ.А-1
загальною площею 10кв.м товариству з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С";
визнання недійсним договору
купівлі-продажу будівлі загальною
площею 10кв.м по АДРЕСА_2 від 26.08.05р.,
укладеного між ТОВ "Альфа-С" та
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12 червня 2014 року рішення
господарського суду Чернігівської
області від 28.03.2013 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року у
справі №927/91/13-г скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Чернігівської
області.

Згідно розподілу справ за допомогою
автоматизованої системи
документообігу господарських судів
справу передано на розгляд судді
Скорик Н.О. Ухвалою господарського
суду Чернігівської області від 27.06.2014
справу прийнято до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
свідоцтво серії ЯЯЯ №117431 від 03.08.05р. не
відповідає положенням ст.181, 331 ЦК
України, п.1.6, 6.1 Тимчасового положення,
оскільки на момент введення
новозбудованого об'єкту в експлуатацію
у відповідача-2 були відсутні будь які
правовстановлюючі документа на
земельну ділянку, на якій було
здійснено вказане будівництво. Крім
того, позивач зазначив, що виникнення
права власності на річ, що не є
нерухомою, з підстав не передбачених
законодавством у відповідності до
положень Цивільного кодексу України
позбавляє відповідного суб'єкта на
визнання за ним права власності на
новостворену річ. Позивач зазначає, що
позовна вимога щодо визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 26.08.05р.,
укладеного між ТОВ "Альфа-С" та СПД
ОСОБА_1 є похідною від вищезазначених
вимог. Позивач стверджує, що ТОВ
"Альфа-С" не отримувало дозвільних
документів на будівництво нежитлового
приміщення загальною площею 10 м2 по
АДРЕСА_2, об'єкт не введено в
експлуатацію і є самочинним
будівництвом, що в силу статей 331, 376
Цивільного кодексу України і з
посиланням на приписи статей 16, 203, 215
Цивільного кодексу України є підставою
для визнання недійсними оспорюваних
документів. Отже, предметом даного
судового розгляду є вимога про
визнання недійсними п. 1.2 рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради в частині оформлення
права власності на автостоянку,
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно (нежитлову будівлю) та
договору купівлі-продажу будівлі,
оскільки не було отримано дозвільні
документи на будівництво нежитлового
приміщення і не введено його в
експлуатацію, у зв'язку з чим таке
будівництво є самочинним.

Відповідно до ухвали суду від 18.01.13р.
згідно ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України судом
залучено до участі у розгляді справи в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів: Комунальне
підприємство "Чернігівське міжміське
бюро технічної інвентаризації"
(проспект Перемоги,33, м. Чернігів) та
Чернігівське міське управління
юстиції (м. Чернігів, вул. Шевченка, 118) в
особі реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції (вул. Любецька, 40-а, м. Чернігів).

Згідно інформації отриманої на
офіційному сайті Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" (http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html) в Єдиному
державному реєстрі станом на 14.02.13р.
міститься запис про здійснення 07.05.08р.
державної реєстрації припинення
юридичної особи у зв'язку з визнання її
банкрутом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С",
ідентифікаційний код 30595407,
місцезнаходження м. Чернігів,
вул.Щорса,54. Відповідно до ухвали від
21.02.13р. суд припинив провадження у
справі щодо відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С" на
підставі ч.1 п.6 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України. Окрім
того, в ухвалі від 21.02.13р. суд зазначив,
що враховуючи те, що провадження у
справі щодо відповідача-2 - товариства з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С",
припинено, та доцільно відповідача-3 -
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 в
наступних процесуальних документах
зазначати як відповідача-2.

Ухвалою від 21.02.13р. суд відповідно до ст.
27 Господарського процесуального
кодексу України залучив до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Управління
архітектури та містобудування
Чернігівської міської ради.

За заявою у справу вступив прокурор
прокуратури міста Чернігова.

Прокурор надав письмові пояснення,
позовні вимоги підтримав.

До початку судового засідання від
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів (МБТІ) надійшли
письмові пояснення по справі, в яких
зазначається, що згідно заяви від ТОВ
«Альфа-С» від 11.07.2005 року за № 151 була
проведена поточна інвентаризація
автостоянки по АДРЕСА_2. 08.07.2005 року ТОВ
«Альфа-С» була подана заява на ім'я
Чернігівського міського голови з
проханням надати свідоцтво про право
власності на вказану автостоянку. Для
оформлення свідоцтва про право
власності ТОВ «Альфа-С» були надані
документи, а дане питання було винесено
на розгляд комісії виконкому міської
ради з питань оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
та рішенням виконкому Чернігівської
міської ради № 170 від 01.08.2005 вказане
питання було затверджено. 03.08.2005 ТОВ
«Альфа-С» видано свідоцтво про право
власності на нежитлову будівлю -
автостоянку, видано витяг з Реєстру
прав власності на нерухоме майно для
відчуження об'єкту. Згідно заяви ОСОБА_1
було проведено державну реєстрацію
прав власності на підставі договору
купівлі-продажу від 26.08.2005 за № 3626.

Письмовими поясненнями позивач
посилаючись на Державні будівельні
норми ДБН В.2.3 - 5-2001 «Споруди транспорту.
Вулиці та дороги населених пунктів»,
якими визначено поняття «елементи
вулиці чи дороги» - одна чи декілька
проїзних частин, крайові запобіжні та
перехідно - швидкісні смуги, тротуари,
узбіччя (у разі відкритої системи
водовідведення), пішохідні та
велосипедні доріжки, трамвайні лінії,
смуги зелених насаджень, центральні
розділювальні смуги між проїзними
частинами зустрічних напрямків руху,
розділювальні смуги між основної
проїзною частиною і місцевими
(бічними) проїздами, між проїзними
частинами і тротуарами, укоси насипів і
виїмок, підпірні стінки, шумозахисні
пристрої, технічні та резервні смуги,
зупинки громадського транспорту,
розміщені в межах червоних ліній
автостоянки, торговельно-побутові
об'єкти, штучні споруди та
підземно-наземні інженерні
комунікації, технічні засоби
регулювання дорожнього руху тощо,
стверджує, що автомобільна стоянка не є
самостійною річчю матеріального світу,
відносно якої можуть виникати права та
обов'язки, а є лише елементом іншої
речі.

Представник позивача подав
додаткові письмові пояснення, в яких
зазначає, що 14.02.2006 між Чернігівською
міською радою та СПД - фізичною особою
ОСОБА_1 було укладено договір оренди
земельної ділянки, відповідно до п. 1
якого, орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельні ділянки в місті Чернігові для
експлуатації автостоянки по АДРЕСА_2,
(площею 0,1307 га), для експлуатації
автостоянки по АДРЕСА_4 (площею 0,1818 га).
Однак, після закінчення строку дії
договору оренди земельної ділянки від
14.02.2006 року, земельна ділянка по
АДРЕСА_2 повернута не була, а в квітні 2012
року, до Чернігівської міської ради
надійшла позовна заява від ФОП ОСОБА_1
про поновлення договору оренди
земельної ділянки, в якій остання
посилається на наявність права
власності на нерухоме майно на вказані
автостоянки. Оскільки Чернігівська
міська рада не була стороною договору
купівлі продажу будівлі площею 10 кв.м.
по АДРЕСА_2 від 26.08.2005, укладеного між
ТОВ «Альфа-С» та суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1, посвідченого приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, а про
наявність об'єкту нерухомого майна на
земельній ділянці, що належить
Чернігівській міській раді на праві
власності стало відомо лише в квітні 2012
року. Отже позивач вважає, що перебіг
строку позовної давності необхідно
обраховувати з 5 квітня 2012 року.

Відзивом на позов відповідач 2
проти позову заперечив та зазначив, що
твердження позивача про те, що про
наявність рішення виконавчого
комітету №170 від 01.08.05р. йому стало
відомо лише в травні 2012р.
спростовується ст.12, 26, 42 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні", договором
оренди земельних ділянок, укладеним
ФОП ОСОБА_1 з Чернігівською міською
радою 14.02.06р. та зареєстрованим за №2712.
Відповідач (ФОП ОСОБА_1) зазначає, що з
аналізу вказаних норм ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" слідує, що
міський голова являється головною
посадовою особою територіальної
громади, одночасно очолює міську раду і
її виконавчий орган, є представником
цих органів місцевого самоврядування,
підписує їх рішення, тобто
Чернігівському міському голові як
представнику одночасно Чернігівської
міської ради та її виконавчого
комітету у серпні 2005р. було відомо про
існування оспорюваного по даній справі
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, що з
договору оренди земельних ділянок,
укладеного ФОП ОСОБА_1 з Чернігівською
міською радою 14.02.06р. та
зареєстрованого за №2712, видно, що
Чернігівській міській раді при
передачі ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки
по АДРЕСА_2 в оренду для експлуатації
автостоянки було відомо про існування
останньої ще в грудні 2005р. (п.16
договору), за планом зовнішніх меж
вказаної земельної ділянки - додаток №1
до договору оренди, значиться і будівля
з приводу права власності на яку і
виник спір. Відповідач (ФОП ОСОБА_1)
вважає, що позивачем не наведено
обґрунтованих доводів про порушення
вимог законодавства при оформленні
виконавчим комітетом Чернігівської
міської ради права власності на
будівлю автостоянки по АДРЕСА_2, а також
заперечує проти визнання недійсним
договору купівлі продажу від 26.08.2005
укладеного між ТОВ «Альфа-С» та ФОП
ОСОБА_1 за недоведеність позовних
вимог. На думку відповідача (ФОП ОСОБА_1)
будівля літ.А-1 загальною площею 10кв.м
по АДРЕСА_2 в повній мірі відповідає
значенню нерухомої речі, визначення
якої викладено в ст.118 ЦК України. У
відзиві на позов відповідач (ФОП
ОСОБА_1) просив застосувати строк
позовної давності до заявлених
позовних вимог та відмовити
Чернігівській міській раді в
задоволенні позову в повному обсязі.

Від відповідача-1 надійшов відзив на
позов, в якому зазначає, що оспорюване
рішення виконавчого комітету було
прийнято виключно на підставі
документів, що були надані КП
"Чернігівське МБТІ" та вважає, що з
врахуванням підстав заявлених
позовних вимог, вимоги в частині
визнання недійсним п.1.2 рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради №170 від 01.08.05р. в частині
оформлення права власності на нерухоме
майно на автостоянку по АДРЕСА_2
товариству з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С" та недійсним
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно серії ЯЯЯ№117431 від
03.08.2005р., яке видане виконкомом на
автостоянку: будівлю літ.А-1 загальною
площею 10кв.м підлягають задоволенню.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін та прокурора, суд

Встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, що
згідно з п. 57 рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
від 23.01.2001 року № 6 вирішено надати ТОВ
"Альфа-С" земельну ділянку в тимчасове,
довгострокове користування, на умовах
оренди, строком на 10 років, площею 0,145
га, в тому числі 0,051 га - під зеленими
насадженнями по АДРЕСА_2, для
будівництва та обслуговування
автостоянки.

23.01.2001 року між виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради та ТОВ
"Альфа-С" укладено договір на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди), згідно з
яким виконавчий комітет на підставі
рішення від 23.01.2001 року № 6 надав, а ТОВ
"Альфа-С" прийняло в тимчасове
користування земельну ділянку
загальною площею 0,145 га строком на
десять років для будівництва та
обслуговування автостоянки.

Генеральний план благоустрою стосовно
автостоянки містить відмітки про
погодження 18.01.2001 року ДАІ та головним
архітектором м. Чернігова, 22.01.2001 року -
Державною екологічною інспекцією в м.
Чернігові; у робочому проекті
автомобільної стоянки на 10 автомобілів
по АДРЕСА_2 зазначено, що проектом
передбачається будівництво будівель
та споруд: автомобільна стоянка на 10
автомобілів з павільйоном для
охоронця.

Пунктом 2.5 рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
від 23.01.2001 року № 3 надано дозвіл на
будівельні роботи згідно з розробленою
проектно-кошторисною документацію ТОВ
"Альфа-С" - з будівництва автостоянки по
АДРЕСА_2 біля молочної кухні.

Згідно з актом державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту від
16.09.2002 року, затвердженим рішенням
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради від 18.09.2002 року № 198, об'єкт
ТОВ "Альфа-С" - платна автостоянка на 10
місць за адресою АДРЕСА_2 прийнята в
експлуатацію.

За заявою ТОВ "Альфа-С" від 11.07.2005 № 151
Чернігівським міжміським бюро
технічної інвентаризації була
проведена поточна інвентаризація
автостоянки по АДРЕСА_2, за
результатами якої оформлена
інвентаризаційна справа (інвентарний
номер 192294) на будівлю літ.А-1 по АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Чернігівської міськради від 01.08.2005 року
№ 170 "Про оформлення право власності на
об'єкти нерухомості" (п. 1.2) доручено
Чернігівському міжміському бюро
технічної інвентаризації оформити
свідоцтва про право власності на
підставі проведеної технічної
інвентаризації товариству з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С" на
автостоянку по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2.

03.08.2005 року виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно Серія ЯЯЯ № 117431
товариству з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С" на нежитлову
будівлю, адреса об'єкта: АДРЕСА_2, опис
об'єкта: автостоянка: будівля літ.А-1,
загальною площею 10 м2.

04.08.2005 року Чернігівським міжміським
бюро технічної інвентаризації
проведено реєстрацію права власності
на нерухоме майно ТОВ "Альфа-С" на
нежитлову будівлю по АДРЕСА_2.

08.08.2005 року Чернігівським міжміським
бюро технічної інвентаризації видано
ТОВ "Альфа-С" витяг з Реєстру прав
власності на нерухоме майно для
відчуження нежитлової будівлі -
автостоянка: будівля літ.А-1 площею 10 м2
по АДРЕСА_2.

26.08.2005 року між ТОВ "Альфа-С" (продавець)
та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено
договір купівлі-продажу, за умовами
якого продавець зобов'язується
передати у власність покупця
автостоянку: будівлю літерою А-1,
загальною площею 10 м2, що розташована в
м. Чернігові, по АДРЕСА_2. Об'єкт
нерухомості, який відчужується
належить продавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
03.08.2005 року на підставі рішення
виконкому Чернігівської міської ради
від 01.08.2005 року № 170,
зареєстрований Чернігівським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 04.08.2005 року,
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів запис № 1025.

14.02.2006 року між Чернігівською міською
радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1
(орендар) було укладено договір оренди
земельних ділянок, відповідно до умов
якого орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельні ділянки в м. Чернігові для
експлуатації автостоянки по АДРЕСА_2,
для експлуатації автостоянки по
АДРЕСА_4. В оренду передаються земельні
ділянки площею 0,1307 га по АДРЕСА_2, та 0,1818
га по АДРЕСА_4.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 24 Закону України "Про
планування і забудову територій"
фізичні та юридичні особи, які мають
намір здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках,
що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міської
державної адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень
відповідними радами, дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування
(далі - дозвіл на будівництво).

Фізичні та юридичні особи,
заінтересовані в здійсненні
будівництва об'єктів містобудування,
подають письмову заяву про надання
дозволу на будівництво до виконавчого
органу відповідної ради або Київської
чи Севастопольської міської державної
адміністрації.

До заяви додається документ, що
засвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
документ про згоду власника земельної
ділянки на забудову цієї ділянки.
Перелік інших документів та
матеріалів, необхідних для отримання
дозволу на будівництво, які додаються
до письмової заяви, порядок їх розгляду
визначаються регіональними правилами
забудови.

У разі прийняття сільською, селищною чи
міською радою рішення про надання
земельної ділянки із земель державної
чи комунальної власності для
розміщення об'єкта містобудування в
порядку, визначеному земельним
законодавством, зазначене рішення
одночасно є дозволом на будівництво
цього об'єкта.

Дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних даних
на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному цим Законом.

Дозвіл на будівництво надається на
підставі комплексного висновку щодо
відповідності запропонованого
будівництва містобудівній
документації, державним будівельним
нормам, місцевим правилам забудови
(далі - комплексний висновок).

Статтею 22 Закону України "Про основи
містобудування" визначено, що забудова
земельних ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється
після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою
у порядку, передбаченому земельним
законодавством, та одержання дозволу
на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про архітектурну діяльність"
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів.

Відповідно до ДБН В.2.3-5-2001 «Вулиці та
дороги населених пунктів», розміщення
і будівництво наземних об'єктів
житлово-цивільного, промислового
призначення та інших капітальних
споруд, крім об'єктів транспорту та
інженерних мереж, в межах червоних
ліній вулиць і доріг забороняється.

Як вбачається з рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
від 23.01.2001 року № 6 та договору на право
тимчасового користування землею від
23.01.2001 року, укладеного між виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
та ТОВ "Альфа-С", земельну ділянку
загальною площею 0,145 га надано в
тимчасове користування строком на
десять років для будівництва та
обслуговування автостоянки, без
визначення такої мети як будівництво
нежитлової будівлі.

При цьому, згідно з актом державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту від 16.09.2002 року в експлуатацію
було прийнято лише стоянку для
автомобілів, а не спірну будівлю, ак
нежитлову.

З огляду матеріалів справи
встановлено: виконкомом Чернігівської
міської ради не приймалось рішення
щодо дозволу на будівництво ТОВ
«Альфа-С» приміщення охорони по
АДРЕСА_2, як нежитлової будівлі - об'єкта
нерухомості, сторонами не надано
документального підтвердження
погодження проектно-кошторисної
документації забудови земельної
ділянки по АДРЕСА_2 та введення в
експлуатацію приміщення охорони як
об'єкта нерухомості, розміщеного за
цією адресою.

Зокрема, листом управління архітектури
та містобудування Чернігівської
міської ради № 01-18/734 від 13.04.2012
підтверджується, що виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
не приймалось рішення щодо дозволу на
будівництво товариству з обмеженою
відповідальністю «Альфа-С» приміщення
охорони по АДРЕСА_2; в архівних
документах управління відсутні
матеріали щодо погодження
проектно-кошторисної документації
забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2;
інформація щодо введення в
експлуатацію приміщення охорони по
АДРЕСА_2 в управлінні відсутня.

За ч. 1 ст. 23 Закону України "Про
планування і забудову територій"
будівництво об'єктів містобудування
здійснюється згідно з законодавством,
державними стандартами, нормами та
правилами, регіональними і місцевими
правилами забудови, містобудівною та
проектною документацією.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету
Міністрів України № 198 від 30.03.1994 «Про
затвердження єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони», у межах
смуги відчуження автомобільних
(позаміських) доріг і червоних ліній
міських вулиць і доріг забороняється:
розташовувати будь-які споруди або
об'єкти без погодження з власниками
автомобільних доріг та
Державтоінспекцією.

Сторонами не надано доказів надання
згоди власника автомобільної дороги -
Чернігівської міської ради - на
розміщення спірного приміщення для
охорони, як об'єкта нерухомості.

Згідно з робочим проектом (а.с. 89-108)
спірна автостоянка являє собою ділянку
з асфальтобетонним покриттям для
стоянки 10-и автомобілів з павільйоном
для охорони та металевою огорожею по
периметру автостоянки.

Згідно ДБН В.2.3-5-2001 «Вулиці та дороги
населених пунктів», розміщені в межах
червоних ліній автостоянки є елементом
вулиці чи дороги,розміщення і
будівництво наземних об'єктів
житлово-цивільного, промислового
призначення та інших капітальних
споруд, крім об'єктів транспорту та
інженерних мереж, в межах червоних
ліній вилиць і доріг забороняється.
Оскільки спірна автостоянка з
приміщенням для охорони розміщені в
межах червоної лінії (а.с. 21 Том 4 ) - вони
є елементом дороги (вул.
Котляревського).

Як визначено ст.. 188 Цивільного кодексу
України, якщо кілька речей утворюють
єдине ціле, що дає змогу
використовувати його за призначенням,
вони вважаються однією річчю (складна
річ). Отже, як спірна автостоянка, так і
будинок для охорони, як її складова
частина, є елементом складної речі і
разом з вулицею вважаються однією
річчю, а тому не є окремим об'єктом
нерухомого майна, право власності на
яке може бути зареєстровано окремо.

Відповідно до Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правила
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.1994 № 198 - мала
архітектурна форма для провадження
підприємницької діяльності (далі -
мала архітектурна форма) - це невелика
(площею до 30 кв. метрів) споруда
торговельно-побутового призначення,
яка виготовляється з полегшених
конструкцій і встановлюється
тимчасово без спорудження фундаменту.
Малі архітектурні форми не повинні
мати заглиблені в грунт фундаменти і не
перевищувати за висотою 4 метрів.

Типовими правилами розміщення малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності»,
затвердженими наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 13 жовтня
2000 р. N 227 (чинними на момент прийняття
оспорюваного рішення) встановлено, що
стаціонарна мала архітектурна форма -
одноповерхова споруда площею до 30 кв. м,
яка має закрите приміщення для
тимчасового перебування людей, - кіоск,
одноповерховий павільйон тощо.

З врахуванням зазначених обставин
рішенням виконкому Чернігівської
міської ради від 23.01.2001 № 6 і було надано
ТОВ «Альфа-С» земельну ділянку в
тимчасове користування строком на 10
років для будівництва та
обслуговування автостоянки без
визначення такої мети, як будівництво
нежитлової будівлі. При цьому, в
проектній документації (робочий
проект) будинок для охорони було
визначено як «павільйон», тобто мала
архітектурна форма - тимчасова
споруда.

Відповідно до Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від
07.02.2002р. №7/5 тимчасова споруда не
потребує державної реєстрації

Відповідно ч. 1 ст.. 376 Цивільного
кодексу України (в редакції діючій на
момент виникнення спірних
правовідносин) житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Оскільки спірний об'єкт,
приміщення для охорони (нежитлова
будівля), збудовано ТОВ «Альфа-С» без
дотримання передбаченого законом
порядку, без відповідної
проектно-будівельної та дозвільної
документації на будівництво
нерухомого майна з істотним порушенням
будівельних норм і правил ( об'єкт
нерухомості збудовано без дозволу
власника в межах червоної лінії),
всупереч проектній документації, де
передбачено будівництво «павільйону»,
в зв'язку з використанням спірної
земельної ділянки не за її цільовим
призначенням яке згідно з рішенням
виконкому Чернігівської міської ради
від 23.01.2001 року № 6 та договором на право
тимчасового користування землею від
23.01.2001 року не передбачає будівництва
об'єктів нерухомості, приміщення для
охорони збудоване як об'єкт
нерухомості, є самочинним
будівництвом.

Згідно з ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу
України, особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Виходячи з вищезазначених обставин
справи позовні вимоги про визнання
недійсним п.1.2 рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
№170 від 01.08.05р. в частині оформлення
права власності на нерухоме майно на
автостоянку по АДРЕСА_2 товариству з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С"
підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним свідоцтва на право власності
на нерухоме майно серії ЯЯЯ №117431 від
03.08.05р., виданого виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради на
автостоянку: будівлю літ.А-1 загальною
площею 10кв.м товариству з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С" судом
встановлено:

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; а суд може захистити
таке право та інтерес способами, що
встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 1 Роз'яснення Президії
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших
органів» від 26.01.2000 № 02-5/35, акт
державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Відповідно до пункту 6 Додатку № 1 до
Інструкції про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України 09.06.1998 № 121
свідоцтва про право власності на
об'єкти нерухомого майна, видані
органами державної виконавчої влади чи
місцевого самоврядування, є
правовстановлювальними документами,
на підставі яких провадиться державна
реєстрація права власності на об'єкти
нерухомого майна. Відповідно до
п.1 ч.1 ст.2 Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 названого Закону визначена
система органів державної реєстрації
прав, яку становить спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади з питань державної
реєстрації прав - Міністерство юстиції
України, що забезпечує реалізацію
державної політики у сфері державної
реєстрації прав, та його територіальні
органи, які є органами державної
реєстрації прав.

Держателем Державного реєстру прав є
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
державної реєстрації прав -
Міністерство юстиції України.

Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
„Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" цей
Закон набирає чинності з дня його
опублікування, крім пунктів 3 і 5
розділу I та пункту 4 розділу II
„Прикінцеві та перехідні положення"
цього Закону, які набирають чинності з 1
січня 2012 року.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних
положень названого Закону державна
реєстрація прав на нерухоме майно в
порядку, визначеному цим Законом,
здійснюється з 1 січня 2012 року.

До січня 2012 року державна реєстрація
права власності та права користування
(сервітут) на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельних ділянках;
права користування (найму, оренди)
будівлею або іншими капітальними
спорудами, їх окремими частинами; права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва, а також облік
безхазяйного нерухомого майна, довірче
управління нерухомим майном
проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цим Законом та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Таким чином, до 01.01.2012 комунальне
підприємство «Чернігівське міжміське
бюро технічної інвентаризації та з
01.01.2012 - реєстраційна служба
Чернігівського міського управління
юстиції, які є третіми особами по даній
справі і не є відповідачами, при
здійсненні державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно є
суб'єктом владних повноважень, який
здійснює законодавчо делеговані йому
функції по державній реєстрації, тобто,
офіційному визнанню і підтвердженню
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно.

Спірне свідоцтво про реєстрацію права
власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ
№ 117431 від 03.08.2005 року видане виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
(відповідачам 1) на автостоянку: будівлю
літ.А-1 загальною площею 10кв.м
товариству з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С". На підставі
цього свідоцтва Чернігівським
міжміським БТІ проведено державну
реєстрацію права власності ТОВ
«Альфа-С» на нежитлову будівлю по
АДРЕСА_2.

Враховуючи визнання недійсним в
судовому порядку рішення виконкому
Чернігівської міської ради, що було
підставою для видачі ТОВ «Альфа-С»
свідоцтва на право власності
автостоянки по АДРЕСА_2, зазначене
свідоцтво підлягає визнанню недійсним.

З огляду матеріалів справи, позовні
вимоги Чернігівської міської ради про
визнання недійсним свідоцтва на право
власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ
№117431 від 03.08.05р. видане виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
на автостоянку: будівлю літ.А-1
загальною площею 10кв.м товариству з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С"
підлягають задоволенню, як пред'явлені
до належного відповідача -особи, яка
видала свідоцтво про право власності,
як правовстановлюючий документ.

Позивачем заявлена також вимога про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу будівлі загальною
площею 10кв.м по АДРЕСА_2 від 26.08.2005р.,
укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю "Альфа-С" та суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_1, посвідчений приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6
Обґрунтовуючи свою вимогу про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
будівлі загальною площею 10кв.м по
АДРЕСА_2 від 26.08.05р., позивач посилається
на ч.1 ст.203 ЦК України та зазначає, що
виникнення права власності на річ, що
не є нерухомою з підстав не
передбачених законодавством та має
пряму норму Цивільного кодексу
України, що позбавляє відповідного
суб'єкта на визнання за ним права
власності на новостворену річ, є
невідповідністю вимогам ст.203, 655, 656 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків, у зв'язку з чим законодавець
встановив загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину. Ст. 203 Цивільного кодексу
України визначено загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а саме: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.. 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317
ЦК України). Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом ( ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно
ст.. 329 ЦК України, юридична особа
публічного права набуває право
власності на майно, передане їй у
власність, та на майно, набуте нею у
власність на підставах, не заборонених
законом.

За частиною 2 статті 376 Цивільного
кодексу України, особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Матеріалами справи спростовується
правомірність набуття у власність
спірного майна ТОВ «Альфа-С» . В зв'язку
з чим ТОВ «Альфа-С» не мало права
розпорядження ним на правах власника, а
в.о. директора ТОВ «Альфа-С»,
відповідно, укладати договір
купівлі-продажу спірного майна про
його відчуження. З огляду встановлених
в процесі розгляду справи обставин
договір купівлі-продажу будівлі
загальною площею 10кв.м по АДРЕСА_2 від
26.08.05р., укладений між ТОВ "Альфа-С" та
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1,
підлягає визнанню недійсним, а позов в
цій частині вимог - задоволенню.

В поданому відзиві на позов
відповідач 2 заявив про застосування до
позовних вимог позовної давності.

Позивач заперечив проти заяви
відповідача 2 щодо пропуску строку
позовної давності та вважає його не
пропущеним. Представник позивача у
письмовому поясненні №731 від 21.02.13р.
зазначив, що відповідно до ст. 268
Цивільного кодексу України позовна
давність не поширюється на вимогу
власника або іншої особи про визнання
незаконним правового акту органу
державної влади, органу влади АРК або
органу місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право. В додаткових письмових
поясненнях від 07.08.2014 позивач зазначає,
що строк позовної давності про
визнання недійсним договору купівлі
продажу будівлі площею 10 кв.м. по
АДРЕСА_2 від 26.08.2005 не пропущено,
оскільки він дізнався про порушене
право при подачі відповідачем 2 позову -
в квітні 2012 року. 14 лютого 2006 року між
Чернігівською міською радою та
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 було укладено договір оренди
земельної ділянки, відповідно до п. 1
якого, орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельні ділянки в місті Чернігові для
експлуатації автостоянки по АДРЕСА_2
(площею 0,1307га), для експлуатації
автостоянки по АДРЕСА_4 (площею 0,1818
га).Проте після закінчення строку дії
договору оренди земельної ділянки від
14 лютого 206 року, земельна ділянка по
АДРЕСА_2, орендарем - ФОП ОСОБА_1
повернута не була, а в квітні 2012 року, до
Чернігівської міської ради надійшла
позовна заява від ФОП ОСОБА_1 про
поновлення договору оренди земельної
ділянки, в якій остання посилається на
наявність прав власності на нерухоме
майно на вказані автостоянки. Крім
того, позивч зазначає, що Чернігівська
міська рада не була стороною договору
купівлі продажу будівлі площею 10 кв. м.
по АДРЕСА_2 від 26.08.2005 року, укладеного
між ТОВ «Альфа-С» та та суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1, посвідченого приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, а про
наявність об'єкту нерухомого майна на
земельній ділянці, що належить
Чернігівській міській раді на праві
власності стало відомо лише в квітні 2012
року.

Пункт 4 частини першої статті 268
Цивільного кодексу України, на який
посилається позивач, виключено на
підставі Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
вдосконалення порядку здійснення
судочинства" від 20.12.2011р., який набрав
чинності з 15.01.12р.

Відповідно до п.3 ч.5 розділу II
Прикінцеві та перехідні положення
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
вдосконалення порядку здійснення
судочинства" протягом трьох років з дня
набрання чинності цим Законом особа
має право звернутися до суду з позовом
про визнання незаконним правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право особи.

За таких обставин, приймаючи до уваги
момент звернення позивача до суду за
захистом порушених прав (16.01.13р.), суд
доходить висновку про відсутність
підстав для застосування позовної
давності заявленої відповідачем 2 до
вимоги про визнання недійсним п.1.2
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради №170 від
01.08.05р. в частині оформлення права
власності на нерухоме майно на
автостоянку по АДРЕСА_2 товариству з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С".

Щодо вимог про визнання недійсним
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно серії ЯЯЯ № 117431 від
03.08.2005, строк позовної по цих вимогах не
пропущено, оскільки його перебіг
починається з моменту визнання
недійсним в судовому порядку п. 1.2.
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 170 від
01.08.2005, що було підставою для видачі
свідоцтва про право власності. Перебіг
же позовної давності про визнання
недійсним договору купівлі - продажу
будівлі площею 10 кв.м. по АДРЕСА_2 від
26.08.2005 - починається коли позивач
дізнався що продавець ТОВ «Альфа-С» не
може бути власником та, відповідно не
може здійснювати функції щодо
розпорядження ним. Про наявність
спірного договору позивач дізнався
після подачі ФОП ОСОБА_1 позовної заяви
про поновлення договору оренди
земельної ділянки - в квітні 2012.

Згідно ст.. 29 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.
Прокурор, який бере участь у справі,
несе обов'язки і користується правами
сторони, крім права на укладення
мирової угоди.

Відповідно до заяви прокуратури міста
Чернігова про вступ у справу (а.с. 46 Том
4) прокурор дізнався про факт порушення
в процесі моніторингу судових рішень
Єдиного державного реєстру судових
рішень. Оскільки прокурор та позивач не
є сторонами оспорюваного договору та
не могли під час його укладення
перевірити повноваження та обсяг
дієздатності осіб, які укладали цей
правочин, а про обставини , які стали
підставою звернення до суду,
прокуратура дізналась лише під час
судового провадження по даній справі,
початок перебігу позовної давності
слід обраховувати не з моменту, коли
прокуратурі стало відомо про наявність
оспорюваних правочинів, а з моменту,
коли органи прокуратури дізнались про
факт відсутності у представника ТОВ
«Альфа-С» необхідного обсягу
дієздатності ( постанова Верховного
Суду України від 20.08.2013) Отже, позовна
давність по вимогах про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
будівлі площею 10 кв.м. по АДРЕСА_2 від
26.08.2005, як і по вимогах про визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради,
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, що є предметом спору,
не пропущена.

З огляду вищевикладених обставин заява
відповідача 2 про застосування
позовної давності задоволенню не
підлягає.

Судові витрати в частині судового
збору, сплаченого позивачем,
покладаються на відповідача 1 та
відповідача 2, пропорційно, згідно ст.. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.. 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

1. Визнати недісним п. 1.2. рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради № 170 від 01.08.2005 в частині
оформлення права власності на нерухоме
майно на автостоянку по АДРЕСА_2, в м.
Чернігові товариству з обмеженою
відповідальністю «Альфа-С»

2. Визнати недійсним свідоцтво на право
власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ
№ 117431 від 03.08.2005 видане виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
на автостоянку: будівлю літ.А-1
загальною площею 10кв.м товариству з
обмеженою відповідальністю "Альфа-С".

3. Визнати недійсним договір
купівлі-продажу будівлі загальною
площею 10кв.м по АДРЕСА_2 від 26.08.05р.,
укладений між ТОВ "Альфа-С" (код 30595407) та
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (код
НОМЕР_1) посвідчений 26.08.2005 приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 номер
запису 3626.

4. Стягнути з Виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, код 04062015,
14000, м. Чернігів, вул. Магістрацька, 7 на
користь ЧЕРНІГІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ,
код 34339125, 14000, м. Чернігів, вул.
Магістрацька, 7, 573,50 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили

5.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, код НОМЕР_1, 14000 АДРЕСА_1 на
користь ЧЕРНІГІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ,
код 34339125, 14000, м. Чернігів, вул.
Магістрацька, 7, 573,50 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили

Повне рішення складено 15.08.2014

Суддя
Н.О. Скорик