ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Справа № 43/160 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.
М.суддів:Коваленка В. М., Короткевича О.
Є.(доповідач у справі)розглянувши
матеріали касаційних скарг
Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" та Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року та
постанову Господарського суду міста
Києва від 07.12.2011 рокуу справі№ 43/160за
заявою доПриватного підприємства
"Блюминг-2" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа
супермаркетів електротехніки
"Домотехніка"пробанкрутство, В
засіданні взяли участь представники:
від ПАТ "Всеукраїнський акціонерний
банк" - Бабій В.В.; від ПАТ "Укрсоцбанк" -
Довбиш С.П.; від ТОВ "Київінвестбуд-3" -
Головко О.І.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста
Києва від 07.12.2011 року (суддя -Пасько М.В.)
припинено процедуру санації
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа
супермаркетів електроніки
"Домотехніка", припинено повноваження
керуючого санацією боржника
арбітражного керуючого Мегері Артура
Валерійовича, визнано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мережа
супермаркетів електротехніки
"Домотехніка" банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Левицького Анатолія
Олександровича, підприємницьку
діяльність банкрута завершено, строк
виконання всіх грошових зобов'язань
постановлено вважати таким, що настав
07.12.2011 року, припинено нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута з 07.12.2011,
припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його майном
з 07.12.2011, зобов'язано ліквідатора подати
до офіційного друкованого органу у
п'ятиденний строк з дня прийняття
постанови оголошення про визнання
банкрутом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа
супермаркетів електроніки
"Домотехніка" та відкриття
ліквідаційної процедури, зобов'язано
надати суду ліквідаційний баланс
банкрута та звіт ліквідатора.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року
(судді: Сотніков С. В. - головуючий,
Остапенко О. М., Разіна Т. І.) апеляційні
скарги Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
акціонерний банк" та Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
залишено без задоволення, постанову
Господарського суду міста Києва від
07.12.2011 року у справі № 43/160 залишено без
змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
Публічне акціонерне товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк" та
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" звернулися до Вищого
господарського суду України з
касаційними скаргами, в яких просять
скасувати вищезазначені рішення та
передати справу на новий розгляд до
господарського суду міста Києва у
новому складі суду. Касаційні скарги
мотивовані тим, що рішення судів
попередніх інстанцій не відповідають
обставинам справи та винесені з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст.ст. 16,
17, 18, 19, 21, 22, 24 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство), ст.ст. 22,
86 ГПК України.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У постанові про визнання боржника
банкрутом від 07.12.2011 року
господарський суд міста Києва
встановив, що 05.05.2009 року господарським
судом міста Києва порушено провадження
у справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мережа
супермаркетів електроніки
"Домотехніка".

Ухвалою підготовчого засідання від
08.05.2009 року призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
- Куделю Марію Олександрівну.

01.10.2010 року ухвалою господарського суду
міста Києва було відкрито процедуру
санації боржника, призначено керуючим
санацією боржника арбітражного
керуючого Кіцула Сергія Богдановича,
зобов'язано керуючого санацією
протягом трьох місяців з дати
прийняття даної ухвали подати на
схвалення комітету кредиторів план
санації боржника, а протягом чотирьох
місяців з дня прийняття ухвали про
санацію подати господарському суду для
подальшого затвердження.

Судом апеляційної інстанції
встановлено відсутність в матеріалах
справи доказів виконання вимог
вищевказаної ухвали суду першої
інстанції.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.06.2011 року достроково
припинено повноваження керуючого
санацією боржника арбітражного
керуючого Кіцула С. Б., продовжено
процедуру санації боржника на шість
місяців до 08.12.2011 року, призначено
керуючим санацією арбітражного
керуючого Мегерю Артура Валерійовича,
якого зобов'язано протягом трьох
місяців з дати прийняття даної ухвали
подати на схвалення комітету
кредиторів план санації боржника, а
протягом чотирьох місяців з дня
прийняття ухвали про санацію подати
господарському суду для подальшого
затвердження.

Як визначено ч.1 ст. 18 Закону про
банкрутство, протягом трьох місяців з
дня винесення ухвали про санацію
боржника керуючий санацією
зобов'язаний подати комітету
кредиторів для схвалення план санації
боржника, крім випадків, передбачених
цим Законом.

План санації повинен містити заходи
щодо відновлення платоспроможності
боржника, умови участі інвесторів, за
їх наявності, у повному або частковому
задоволенні вимог кредиторів, зокрема
шляхом переведення боргу (частини
боргу) на інвестора, строк та
черговість виплати боржником або
інвестором боргу кредиторам та умови
відповідальності інвестора за
невиконання взятих згідно з планом
санації зобов'язань.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що керуючим санацією було
подано план санації боржника, який було
схвалено комітетом кредиторів 04.10.2011
року (протокол засідання кредиторів №1)

Ч. 2 ст. 18 Закону про банкрутство
визначено які заходи можуть бути щодо
відновлення платоспроможності
боржника, які містять план санації:
реструктуризація підприємства;
перепрофілювання виробництва;
закриття нерентабельних виробництв;
відстрочка та (або) розстрочка платежів
або прощення (списання) частини боргів,
про що укладається мирова угода;
ліквідація дебіторської
заборгованості; реструктуризація
активів боржника відповідно до вимог
цього Закону; продаж частини майна
боржника; зобов'язання інвестора про
погашення боргу (частини боргу)
боржника, зокрема шляхом переведення
на нього боргу (частини боргу) та його
відповідальність за невиконання
взятих на себе зобов'язань; виконання
зобов'язань боржника власником майна
боржника та його відповідальність за
невиконання взятих на себе зобов'язань;
продаж майна боржника як цілісного
майнового комплексу (для недержавних
підприємств); одержання кредиту для
виплати вихідної допомоги працівникам
боржника, які звільняються згідно з
планом санації, який відшкодовується в
першу чергу згідно зі статтею 31 цього
Закону за рахунок реалізації майна
боржника; звільнення працівників
боржника, які не можуть бути задіяні в
процесі реалізації плану санації.
Вихідна допомога у цьому разі
виплачується за рахунок інвестора, а за
його відсутності - за рахунок
реалізації майна боржника або за
рахунок кредиту, одержаного для цієї
мети; інші способи відновлення
платоспроможності боржника.

18.10.2011 до господарського суду міста
Києва від керуючого санацією боржника -
Мегері А.В., надійшло клопотання про
затвердження плану санації боржника.

Проте, судами попередніх інстанцій
встановлена відсутність у поданому (з
порушенням строків, визначених ухвалою
від 08.06.2011 року) плані санації
конкретних строків виконання вказаних
заходів з відновлення
платоспроможності, конкретні шляхи
реалізації таких заходів, а також не
визначеність строків та черговість
виплати боржником боргу кредиторам.

Крім того, в постанові Київського
апеляційного господарського суду
зазначено, що матеріали справи не
містять уточнень до плану санації, які
б давали підстави дійти висновку про
те, що виконання визначених у ньому
заходів можуть призвести до
відновлення платоспроможності
боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону про
банкрутство, якщо протягом шести
місяців з дня винесення ухвали про
санацію в господарський суд не буде
подано плану санації боржника,
господарський суд має право прийняти
рішення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури відповідно до цього Закону.

У разі схвалення комітетом кредиторів
плану санації, який передбачає більший
строк санації боржника, ніж початково
встановлений, господарський суд
продовжує строк санації, якщо є
підстави вважати, що продовження
строку санації і виконання плану
санації приведе до відновлення
платоспроможності боржника.

Відтак, суд апеляційної інстанції
правомірно погодився з висновком суду
першої інстанції про те що оскільки
наданий керуючим санацією боржника
план санації поданий не в установлений
законом строк та не відповідає вимогам
Закону про банкрутство, а тому наявні
підстави для визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Судами першої та апеляційної інстанцій
достовірно встановлено, а скаржниками
не спростовано факту, припинення
боржником своєї діяльності та
недостатності його майна для
задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до статті 24 Закону про
банкрутство у постанові про визнання
боржника банкрутом господарський суд
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
передбаченому для призначення
керуючого санацією. Господарський суд
має право призначити ліквідатором
особу, яка виконувала повноваження
розпорядника майна або (та) керуючого
санацією боржника.

Виходячи зі змісту ст.30 Закону про
банкрутство,прийняття комітетом
кредиторів рішення про усунення
ліквідатора боржника від виконання
своїх обов'язків не є безумовною
підставою для суду першої інстанції,
щодо усунення ліквідатора від
виконання обов'язків та призначення
іншого, а є правом господарського суду.

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанції дійшли
обґрунтованого висновку про
призначення ліквідатором банкрута -
арбітражного керуючого Левицького
Анатолія Олексійовича, оскільки його
кандидатура відповідає вимогам ст. 3-1
Закону про банкрутство.

У зв'язку з чим постанова
господарського суду міста Києва від
07.12.2011 року та постанова Київського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 року підлягають залишенню без
змін, як такі, що відповідають нормам
чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" та
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 року та постанову господарського
суду міста Києва від 07.12.2011 року у
справі № 43/160 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич