м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12043/14 08.08.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ламан Шипінг
Ейдженсі"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євроальянс Груп"

про стягнення 129 454,12 грн. та
пені в сумі 15 385,48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Грачов Я.О.- представник
за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ламан
Шипінг Ейдженсі" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євроальянс Груп" про стягнення з
останньої боргу в сумі 129 454,12 грн. та
пені в сумі 15 385,48 грн. відповідно до
договору на
транспортно-експедиторське
обслуговування від 16.09.2012 № 907/20.

15 липня 2014 року в результаті
повторного автоматичного розподілу
справ у Господарському суді міста
Києва справу № 910/12043/14 передано для
розгляду судді Підченку Ю.О.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач наполягав на заявлених
позовних вимогах, просить позов
задовольнити.

Неприбуття у судове засідання
представника відповідача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

З'ясувавши фактичні обставини
справи, докази на їх підтвердження,
виходячи з фактів, встановлених у
процесі розгляду справи та правову
норму, яка підлягає застосуванню,
приймаючи до уваги доводи позивача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 16.09.2012 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ламан Шипінг
Ейдженсі", далі Експедитор, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євроальянс Груп",
далі Клієнт, було укладено договір на
транспортно-експедиторське
обслуговування № 907/20, далі Договір,
відповідно до предмету якого (п. 1.1
Договору) Клієнт доручає, а Експедитор
зобов'язується організувати за рахунок
Клієнта транспортно-експедиторське
обслуговування, перевезення
експортно-імпортного та транзитного
вантажу по території України та в
міжнародному просторі, а також надати
інші транспортно-експедиторські
послуги Клієнту за погодженням сторін.

Згідно п.п. 3.1.8, 4.1.3, 4.1.5 Договору Клієнт
зобов'язаний своєчасно оплачувати
послуги Експедитора, по його рахункам,
а саме протягом трьох банківських днів
з моменту виставлення Експедитором
рахунку.

Відповідно до умов Договору позивач
здійснив належним чином організацію
перевезення та
транспортно-експедиторське
обслуговування експортного вантажу
відповідача на території порту м. Одеса
у контейнерах № TTNU8081666,
№ MORU0310180, № MORU1110864, № MORU0310180, що
підтверджується відповідними
товаротранспортними накладними (СМR) №
218712, № 218713, № 218714, № 218796 та дорученнями
на завантаження вантажу (на борт судна)
№ 4636 від 01.10.2013 і № 4067 від 28.08.2013. На
підставі договору позивач виставив
відповідачу рахунки на загальну суму 159
154,11 грн., а саме рахунки-фактури: №
LS-3767227 від 09.09.2013 на суму 33 454,61 грн.; №
LS-3767539 від 10.09.2013 на суму 5 659,04 грн.; №
LS-3767541 від 10.09.2013 на суму 7 961,03 грн.; №
LS-3767542 від 10.09.2013 на суму 7 961,03 грн.; №
LS-3773736 від 08.10.2013 на суму 37 209,18 грн.; №
LS-3767227 від 09.09.2013 на суму 33 454,61 грн.; №
LS-3767221 від 09.09.2013 на суму 33 454,61 грн., які
до даного часу повністю не сплачені
останнім (сплачено лише борг у сумі 3
754,61 грн.), у зв'язку з чим за
відповідачем існує заборгованість у
сумі 129 454,12 грн., яку позивач і
намагається стягнути.

Згідно п. 5.3.4 Договору у випадку
несвоєчасного здійснення Клієнтом
оплати по виставленим рахункам
Експедитора, Клієнт сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми, яка підлягає сплаті за кожен
день та за весь час такого
прострочення. Позивач стверджує, що
мало місце несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань, а тому наполягає
на стягненні з відповідача пеню в сумі
15 385,48 грн.

Судом дана належна правова
кваліфікація правовідносинам сторін.
За своєю правовою природою між
сторонами укладено договір
транспортного експедирування. Сторони
досягли всіх суттєвих умов відносно
цього типу договору, уклали його у
письмовій формі, а тому згідно вимог
ст.ст. 627, 546, 638, 909, 929, 930, 931 ЦК України
договір вважається укладеним.

Особливості регулювання
майнових відносин у сфері
господарювання визначається
господарським кодексом. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.
Судом прийнято до уваги що учасниками
судового процесу є суб'єкти
господарювання в розумінні ст. 55 ГПК
України, тому до спірних відносин
сторін слід застосувати також приписи
статті 316 ГК України

Так, стаття 929 ЦК України
встановлює, що за транспортного
експедирування одна сторона
(Експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (Клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу, що
кореспондується з приписами статті 909
ЦК України та спеціальної норми права
зазначеної у статті 12 Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність".

Стаття 929 ЦК України та вимоги
статті 316 ГК України встановлюють
обов'язки експедитора за плату і за
рахунок клієнта виконати або
організувати виконання визначених
договором послуг, пов'язаних з
перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність" клієнт зобов'язаний у
порядку, передбаченому договором
транспортного експедирування,
сплатити належну плату експедитору, а
також відшкодувати документально
підтверджені витрати, понесені
експедитором в інтересах клієнта в
цілях виконання договору
транспортного експедирування.

В силу статті 526 ЦК України та частини
першої ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525
ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує
сторін довести ті обставини, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Фактичні обставини справи та
докази на їх підтвердження свідчать
про те, що свої зобов'язання за
договором Експедитор виконав, а саме
надав Клієнту послуги з перевезення
вантажу. Клієнт не перерахував у
повному обсязі на рахунок Експедитора
суму заборгованості за надані послуги,
натомість надав спочатку 28.10.2013
гарантійного листа, в якому
зобов'язувався оплатити виставлені
рахунки, а 05.02.2014 надав ще одного листа у
якому в односторонньому порядку
встановив орієнтовний графік
погашення заборгованості. Беручі до
уваги наявні в матеріалах справи
докази, виставлені відповідачу рахунки
на оплату, суд дійшов висновку про те,
що позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача боргу в сумі 129 454,12 грн.,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї
статті передбачено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням
проведеним належним чином з боку
відповідача та мала місце несвоєчасна
оплата за Договорами, тому позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
пені за кожен день та за весь час
прострочення, передбаченої п.
5.3.4 Договору, обґрунтовані та
підлягають задоволенню в сумі 15 385,48
грн.

З урахуванням викладеного
витрати по сплаті судового збору в сумі
2 896,80 грн. покладаються на відповідача у
справі - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євроальянс Груп",
згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке
відбулося 08.08.2014, згідно частини 2
статті 85 ГПК України було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
12 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність", ст. ст. ст.ст. 549, 525, 526, 611, 629,
909, 929, 930, 931 ЦК України, ст. ст. 55, 173, 193, 202,
216, 232, 316 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3
ст. 43, ст. ст. 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ламан
Шипінг Ейдженсі" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євроальянс Груп" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євроальянс Груп", 02092, м. Київ, вул.
Довбуша, буд. 32, , на
користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ламан Шипінг
Ейдженсі", 67600, Одеська область, м.
Біляївка, вул. Леніна, буд. 139, , основний борг у сумі 129 454,12 грн.,
пеню в сумі 15 385,48 грн. та судовий збір у
розмірі 2 896,80 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 13.08.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко