ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 р.
Справа № 914/409/14

За позовом: Львівського міського
комунального підприємства
"Львівтеплоенерго", м. Львів

до відповідача: Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Львів

про визнання частково недійсним та
скасування рішення адміністративної
колегії Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.12.2013 р. № 332.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Альховській І.Б.

Представники:

від позивача: Бекерська О.І. -
представник

від відповідача: Оленюк С.Л. -
представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам
сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом
Львівського міського комунального
підприємства "Львівтеплоенерго" до
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про визнання недійсним та
скасування рішення адміністративної
колегії ЛОТВ АМК України від 17.12.2013 р. №
332.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 10.02.2014 року
(суддя Фартушок Т.Б.) порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на 04.03.2014
року.

Розгляд справи відкладався з підстав
викладених у відповідних ухвалах суду,
в судових засіданнях оголошувалися
перерви.

Ухвалою суду від 24.04.2014 р.
провадження у даній справі було
зупинено до прийняття Львівським
апеляційним господарським судом
рішення у справі № 914/4781/13 за позовом
Львівського міського комунального
підприємства "Львівтеплоенерго" до
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про визнання недійсним та
скасування рішення адміністративної
колегії ЛОТВ АМК України від 18.10.2013 р. №
270 та набрання ним законної сили.

У зв'язку із закінченням повноважень,
як вперше призначеного на посаду, судді
Фартушка Т.Б., 22.05.2014 р. автоматизованою
системою документообігу суду справу №
914/409/14 передано для розгляду судді
Деркачу Ю.Б.

Ухвалою суду від 23.05.2014 р. провадження у
справі поновлено, оскільки Львівським
апеляційним господарським судом 29.04.2014
року винесено постанову у справі
№914/4781/13, якою рішення господарського
суду залишено без змін, а апеляційну
скаргу ЛМКП «Львівтеплоенерго» - без
задоволення.

У зв'язку з неможливістю здійснення
правосуддя суддею Деркачем Ю.Б., 05.06.2014
р. автоматизованою системою
документообігу суду справу № 914/409/14
передано для розгляду судді Манюку П.Т.

Ухвалою суду від 05.08.2014 р. продовжено
строк вирішення спору в межах строків,
визначених ч.3 ст. 69 ГПК.

В судових засіданнях представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задоволити з підстав
наведених у позовній заяві та усних
поясненнях наданих в судових
засіданнях.

Представник відповідача в судових
засіданнях позовні вимоги заперечив,
просив відмовити у їх задоволенні з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне:

Львівське міське комунальне
підприємство "Львівтеплоенерго"
(надалі - позивач, підприємство)
звернулося в Господарський суд
Львівської області з позовом до
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України (надалі - відповідач) про
визнання недійсним та скасування п. п. 2,
3 рішення адміністративної колегії
ЛОТВ АМК України від 17.12.2013 р. № 332 (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог).

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що рішенням
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.12.2013 року № 332 визнано, що позивач
вчинив порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, яке
передбачене п. 2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції» у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку послуг
з постачання теплової енергії та
гарячої води у вигляді дії
підприємства (припинення надання
послуг з постачання гарячої води за
заборгованість споживачів перед
комунальним підприємством), що може
призвести до ущемлення інтересів
споживачів послуг, які були б
неможливими за умови існування значної
конкуренції на ринку. Вказаним
рішенням на позивача накладено штраф у
розмірі 15 000, 00 грн.

На думку позивача, адміністративною
колегією ЛОТВ АМКУ було зроблено
невірний висновок щодо діяльності ЛМКП
«Львівтеплоенерго» на ринку
комунальних послуг у м. Львові,
оскільки основними видами діяльності
підприємства є виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії, Проте, відповідачем
помилково вказано, що підприємство
надає житлово-комунальні послуги, а
тому він невірно тлумачить основні
права та обов'язки підприємства,
посилаючись на норми Закону України
«Про житлово-комунальні послуги».

Визначення виконавця
житлово-комунальних послуг згідно із
ст. 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» віднесено
до повноважень органів місцевого
самоврядування. Виконавцями послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання в м. Львові, рішенням
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 08.06.2007 р. № 365,
визначено житлово-експлуатаційні
підприємства (ЛКП, ЖКК, ЖКП, БУ та ін.)
або інші суб'єкти господарювання,
предметом діяльності яких є надання
послуг з централізованого опалення та
гарячого водопостачання. Однак,
позивача не визначено як виконавця
послуг з централізованого опалення і
гарячого водопостачання, позивач не
укладає договорів на надання
житлово-комунальних послуг.

Згідно рішення адміністративної
колегії від 17.12.2013 р. № 332, часовими
межами ринку послуг з постачання
теплової енергії та гарячої води
визначено 2011-2012 р.р. та поточний 2013 р.

У 2011 р. між Будинкоуправлінням № 4 КЕВ м.
Львова та позивачем було укладено
договір № 4959Р «Про постачання теплової
енергії в гарячій воді». Відповідно до
п. 11.1 договору визначено, що
Теплопостачальна організація
(позивач), відповідно рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 08.10.2007 р. № 879 «Про
надання послуг з теплопостачання
мешканцям житлових будинків КЕВ м.
Львова», здійснює від імені споживача
обмежені вищенаведеним рішенням
послуги щодо надання теплової енергії
з централізованого опалення та
гарячого водопостачання у житлові
будинки, які перебувають на балансі
споживача згідно чинного
законодавства та на умовах, викладених
в додатку № 4 до договору.

Додатком № 4 до вказаного договору
визначено, що споживач (БУ № 4 КЕВ м.
Львова) від свого імені та за власний
рахунок доручає теплопостачальній
організації виконувати від його імені
наступне:

п. 1.1 здійснювати нарахування вартості
наданих послуг по постачанню теплової
енергії з централізованого опалення та
гарячої води мешканцям, що проживають у
житлових будинках, які перебувають на
балансі споживача.

п. 1.2 здійснювати збір коштів за
спожиту теплову енергію з
централізованого опалення і гарячу
воду від абонентів на розрахунковий
рахунок теплопостачальної
організації, а також інші дії пов'язані
з касовим обслуговуванням мешканців.
Додатком було встановлено обмежене
виконання послуг, без обслуговування
майна і обладнання, яке не перебуває на
балансі енергопостачальної
організації.

Крім того, Додатком № 3 до договору №
4959Р було передбачено умови припинення
постачання теплової енергії,
відповідно до яких теплопостачальна
організація має право припинити
постачання теплової енергії споживачу
у випадку відсутності протягом 10-ти
днів оплати за спожиту теплову енергію
у встановленні даним договором
терміни.

Так, заборгованість будинку № 44, який
знаходиться по вул. Джерельній у м.
Львові, що перебуває на балансі БУ № 4
КЕВ м. Львова станом на 01.05.2013 р. склала 41
302, 64 грн. у зв'язку з чим ЛМКП
«Львівтеплоенерго» на адресу БУ № 4 КЕВ
м. Львова було надіслано попередження
про припинення постачання теплової
енергії до вказаного будинку. Оскільки,
рівень розрахунку мешканцями будинку
№ 44 по вул. Джерельній за спожиту
теплову енергію не покращився, ЛМКП
«Львівтеплоенерго» припинило
постачання теплової енергії до
вказаного будинку.

Також, позивач не погоджується з
посиланням відповідача на публічний
договір про надання теплової енергії з
централізованого опалення та гарячої
води, який набув чинності з 01.12.2007 р. для
всіх споживачів, які перебували на цю
дату в договірних стосунках з КЕВ м.
Львова по постачанню теплової енергії
з централізованого опалення та гарячої
води, оскільки зазначений договір діяв
до моменту підписання договору від
01.07.2011 р. № 4959Р, тобто до 01.07.2011 р., тому на
момент відключення будинку № 44 по вул.
Джерельній, що у м. Львові від
теплопостачання публічний договір вже
втратив чинність.

У відзиві на позовну заяву
відповідач зазначив, що згідно п. 1
рішення Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 12.10.2007 р. №
879 «Про надання послуг з
теплопостачання мешканцям житлових
будинків КЕВ м. Львова» позивач
зобов'язаний укласти з
будинкоуправліннями (БУ) КЕВ м. Львова
договори про надання повноважень на
виконання послуг з теплопостачання у
житлових будинках, що перебувають на
балансі БУ КЕВ м. Львова, згідно з
додатком; укласти з мешканцями
житлових будинків, вказаних у
підпункті 1.1, угоди на надання послуг з
теплопостачання та збір платежів за
надані послуги; прийняти від БУ КЕВ м.
Львова дебіторську заборгованість, що
утворилась внаслідок неповноти оплати
мешканцями вказаних будинків за
послуги теплопостачання.

Позивач листом від 12.08.2013 р. № 17-2987
повідомив відповідача про те, що між
ним та мешканцями житлових будинків
укладено публічний договір про надання
теплової енергії з централізованого
опалення та гарячої води. Публічний
договір опубліковано на інформаційній
сторінці позивача в мережі «Інтернет».

У публічному договорі про надання
теплової енергії з централізованого
опалення та гарячої води вказано, що
ЛМКП «Львівтеплоенерго» є
монополістом на ринку надання послуг з
надання теплової енергії з
централізованого опалення та гарячої
води населенню у Франківському,
Личаківському, Галицькому,
Сихівському, Шевченківському районах
м. Львова що діє на цьому ринку згідно
статуту і договорів доручення між ЛМКП
«Львівтеплоенерго» і БУ-1 КЕВ м. Львова
від 23.11.2007 р.; БУ-2 КЕВ м. Львова від 23.11.2007
р.; БУ-3 КЕВ м. Львова від 23.11.2007 р.; БУ-4 КЕВ
м. Львова від 23.11.2007 р., керуючись
рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 08.10.2007 р. №
879 «Про надання послуг з
теплопостачання мешканцям житлових
будинків КЕВ м. Львова», надалі як
виконавець.

Тобто, відповідно до рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 08.10.2007 р. № 879 «Про
надання послуг з теплопостачання
мешканцям житлових будинків КЕВ м.
Львова» позивачу надано повноваження
виконавця відповідних послуг у
житлових будинках, що перебувають на
балансі БУ КЕВ м. Львова.

Також, як зазначає відповідач,
законодавством України не передбачено
можливості припинення чи обмеження
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
для категорії споживачів «населення».

Отже, дії позивача щодо припинення
надання послуг з постачання гарячої
води мешканцям будинку № 44 по вул.
Джерельній, що у м. Львові ущемлюють
інтереси споживачів, тобто позивач
зловживає монопольним (домінуючим)
становищем на ринку послуг з
постачання теплової енергії та гарячої
води.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити із наступних мотивів:

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
державний контроль за додержанням
законодавства про захист економічної
конкуренції, захист інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів від його порушень
здійснюються органами
Антимонопольного комітету України.

Статтею 7 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
зазначено, що проведення дослідження
ринку, визначення меж товарного
ринку, а також становища, в тому числі
монопольного (домінуючого), суб'єктів
господарювання на цьому ринку,
належить до виключної компетенції
органів Антимонопольного комітету
України.

Статтею 12 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» визначено, що
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче)

становище на ринку товару, якщо на
цьому ринку у нього немає жодного
конкурента.

Як встановлено судом, рішенням
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.12.2013 року № 332 визнано, що ЛМКП
«Львівтеплоенерго» у часових межах 2011,
2012 р. та поточному 2013 р. у межах
території на якій розташовані діючі
мережі суб'єкта із часткою 100% вчинило
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, яке
передбачене п. 2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції» у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку послуг
з постачання теплової енергії та
гарячої води у вигляді дії
підприємства (припинення надання
послуг з постачання гарячої води за
заборгованість споживачів перед
комунальним підприємством), що може
призвести до ущемлення інтересів
споживачів послуг, які були б
неможливими за умови існування значної
конкуренції на ринку.

Відповідно до п. 2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції є, зокрема:
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем.

Статтею 51 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» встановлено,
що порушення законодавства про захист
економічної конкуренції тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
передбачено, що за порушення,
передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50
цього Закону, накладаються штрафи у
розмірі до десяти відсотків доходу
(виручки) суб'єкта господарювання від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за останній звітний рік, що
передував року, в якому накладається

штраф.

Рішенням адміністративної колегії
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 17.12.2013 року № 332 на ЛМКП
«Львівтеплоенерго» накладено штраф у
розмірі 15 000, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
ЛМКП «Львівтеплоенерго» листом від
12.08.2013 р. № 17-2987 повідомило відповідача
про те, що між ним та мешканцями
житлових будинків укладено публічний
договір про надання теплової енергії з
централізованого опалення та гарячої
води. Публічний договір опубліковано
на інформаційній сторінці позивача в
мережі «Інтернет».

В додатках до листа від 12.08.2013 р. № 17-2987
позивач надав відповідачу інформацію
про стан розрахунку за теплову енергію
мешканців будинку № 44 по вул.
Джерельній, що у м. Львові. За
результатами аналізу даної інформації
відповідачем встановлено, що мешканцям
будинку, у яких відсутня
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, було відключено гаряче
водопостачання одночасно з боржниками,
тобто їх права щодо отримання вказаної
житлово-комунальної послуги були
ущемлені діями позивача.

Відповідно до п. 3 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. №, послуги надаються
споживачам безперебійно, виключно за
винятком перерв, визначених відповідно
до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», зокрема:

- проведення ремонтних і
профілактичних робіт
виконавцем/виробником за графіком,
погодженим з виконавчими органами
місцевих рад або місцевими державними
адміністраціями згідно з нормативними
документами. Допустима тривалість
перерв у наданні послуг, їх
періодичність встановлюються
Кабінетом Міністрів України на
підставі стандартів, нормативів, норм,
порядків та правил експлуатації,
проведення випробувань теплових мереж,
поточного і капітального ремонтів,
реконструкції об'єктів житлового
фонду;

- ліквідацію наслідків аварій або дії
обставин непереборної сили. Перерва у
наданні комунальних послуг, яка
виникла внаслідок аварії або дії
обставин непереборної сили, має бути
ліквідована у найкоротші терміни, що
визначаються нормативними
документами. Якщо ліквідація наслідків
аварії або дії обставин непереборної
сили потребує більше однієї доби,
виконавець/виробник спільно з органами
місцевого самоврядування здійснює
заходи щодо зменшення її негативного
впливу на споживачів.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про
теплопостачання» теплогенеруюча,
теплотранспортна та теплопостачальна
організації мають право обмежувати або
припиняти постачання теплової
енергії споживачам після письмового
попередження, надісланого не пізніше
ніж за три робочі дні, в разі
заборгованості за спожиту теплову
енергію в порядку, встановленому
законодавством.

Пунктом 30 вказаних вище Правил
встановлено, що теплопостачальна
організація відповідно до договору має
право частково або в повністю
припиняти постачання теплової енергії
споживачеві у разі несплати за спожиту
теплову енергію протягом строку,
визначеного в договорі, крім
споживачів, відключення яких
заборонено законодавством.

Суд зауважує, що законодавство
України не передбачає можливості
припинення чи обмеження надання послуг
з централізованого опалення та
постачання гарячої води для такої
категорії споживачів як «населення».

Щодо посилання позивача на те, що він не
є виконавцем таких послуг, то суд не
погоджується із ними з наступних
підстав.

Згідно рішення Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 12.10.2007 р. №
879 «Про надання послуг з
теплопостачання мешканцям житлових
будинків КЕВ м. Львова» позивачу
надано повноваження виконавця послуг з
теплопостачання у житлових будинках,
що перебувають на балансі БУ КЕВ м.
Львова.

У 2011 р. між Будинкоуправлінням № 4 КЕВ
м. Львова та ЛМКП «Львівтеплоенерго»
було укладено договір № 4959Р «Про
постачання теплової енергії в гарячій
воді». Відповідно до п. 11.1 договору
визначено, що Теплопостачальна
організація відповідно до рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 08.10.2007 р. № 879 «Про
надання послуг з теплопостачання
мешканцям житлових будинків КЕВ м.
Львова» здійснює від імені споживача
обмежені вищенаведеним рішенням
послуги по наданню теплової енергії з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання у житлові будинки, які
перебувають на балансі споживача
згідно чинного законодавства.

Відповідно до положень статті 19 Закон
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Статтею 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначено,
що виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору; виробник -
суб'єкт господарювання, який виробляє
або створює житлово-комунальні
послуги.

Як зазначає позивач у позовній заяві
основними видами діяльності ЛМКП
"Львівтеплоенерго" є виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії.

За договором про постачання теплової
енергії в гарячій воді сторонами є
теплопостачальна організація та
споживач. Предметом зазначеного
договору є постачання теплової енергії
для опалення та гарячого
водопостачання. Разом з тим, відповідно
до положень статті 13 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення,
централізоване опалення належить до
комунальних послуг, тобто кінцеві
споживачі отримують не теплову
енергію, а послуги з централізованого
опалення та постачання гарячої води

Крім того, у публічному договорі про
надання теплової енергії з
централізованого опалення та гарячої
води вказано, що ЛМКП
«Львівтеплоенерго» є монополістом на
ринку надання послуг з надання
теплової енергії з централізованого
опалення та гарячої води населенню у
Франківському, Личаківському,
Галицькому, Сихівському,
Шевченківському районах м. Львова та,
діючий на цьому ринку згідно статуту і
договорів доручення між ЛМКП
«Львівтеплоенерго» і БУ-1 КЕВ м. Львова
від 23.11.2007 р.; БУ-2 КЕВ м. Львова від 23.11.2007
р.; БУ-3 КЕВ м. Львова від 23.11.2007 р.; БУ-4 КЕВ
м. Львова від 23.11.2007 р. Керуючись
рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 08.10.2007 р. №
879 «Про надання послуг з
теплопостачання мешканцям житлових
будинків КЕВ м. Львова» та надалі
іменується як Виконавець, тобто ЛМКП
«Львівтеплоенерго» є виконавцем
послуг з постачання теплової енергії
та гарячої води до 81 житлового будинку
БУ КЕВ м. Львова.

Відповідно до положень статті 59
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для зміни,
скасування чи визнання недійсним
рішення тільки за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Враховуючи наведене, суд прийшов
висновку, що в рішенні
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.12.2013 року № 332 вірно визначено, що
припинення надання послуг з постачання
гарячої води у випадку наявності
заборгованості у деяких споживачів
перед комунальними службами є
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку цих послуг шляхом
дій, що можуть ущемити інтереси інших
споживачів будинку, які не мають
заборгованості, яка була б неможлива за
умови існування значної конкуренції на
ринку, а тому в задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Судовий збір за подання позову, у
відповідності до вимог ст. 49 ГПК
України залишається за позивачем.

Враховуючи вищезазначене, керуючись,
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.08.2014 року.

Суддя
Манюк П.Т.