ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 року
Справа № 904/2770/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.
(доповідача)

суддів: Сизько І.А., Герасименко І.М.,

при секретарі: Мацекос І.М.,

за участю :

прокурора: не з"явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином;

від позивача: не з"явився, про час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином ;

від відповідача-1: Єрохіна Н.О.-
представник, довіреність від 02.12.2013р.;

від відповідача-2: Малега С.О.-
представник, довіреність від 25.02.2014р.,

розглянувши апеляційні скарги відділу
освіти Бабушкінської районної у місті
Дніпропетровську ради та товариства з
обмеженою відповідальністю "АВІКА" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.2014р.
у справі №904/2770/13

за позовом прокурора Бабушкінського
району міста Дніпропетровська в
інтересах держави в особі
Бабушкінської районної у місті
Дніпропетровську ради,
м.Дніпропетровськ

до В-1 товариства з обмеженою
відповідальністю "АВІКА",
м.Дніпропетровськ

до В-2 відділу освіти Бабушкінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, м.Дніпропетровськ

про визнання недійсними п.3.1 договору
№62 від 28.03.11р., додаткової угоди №3 від
29.12.11р. в частині та зобов'язання
повернути грошові кошти в сумі 226458грн.12
коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.2014р.
у справі №904/2770/13 (суддя Кармазіна Л.П.)
позов прокурора Бабушкінського району
міста Дніпропетровська, пред"явлений в
інтересах держави в особі
Бабушкінської районної у місті
Дніпропетровську ради задоволено
частково, визнано недійсним договір №62
від 28.03.2011р., укладений між відділом
освіти Бабушкінської районної у місті
Дніпропетровську ради та товарист-вом
з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)
"Авіка" в частині сплати 263075грн.32коп.
податку на додану вартість,
передбаченого п.3.1 договору,
провадження у справі в частині
зобов'язання ТОВ "Авіка" повернути
відділу освіти Бабушкінської районної
у місті Дніпропетровську ради фактично
сплачену суму податку на додану
вартість в розмірі 226458грн.12коп.
припинено, в позові про визнання
недійсною додаткової угоди №3 від
29.12.2011р. до договору №62 від 28.03.2011р. в
частині сплати 52615грн. податку на
додану вартість відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд
виходив з обставин щодо порушення
відповідачем при укладенні договору
про надання послуг шкільних їдалень з
харчування дітей вимог чинного
законодавства в частині включення до
ціни договору податку на додану
вартість, щодо повернення ТОВ"Авіка"
відділу освіти фактично сплаченої суми
податку на додану вартості після
порушення провадження у справі, у
зв"язку з чим, у відповідній частині
позовних вимог відсутній предмет
спору, а також з недоведеності
прокурором факту порушення з боку
відповідачів вимог законодав-ства при
укладенні додаткової угоди до
договору;

- не погодившись з прийнятим рішенням,
відділ освіти Бабушкінської районної у
місті Дніпропетровську ради подав
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на невідповідність висновків,
викладених в цьому рішенні, обставинам
справи та на неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права просить це
рішення скасувати в частині
задоволення позовних вимог, прийняти
нове рішення та відмовити прокурору в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що під
час виконання спірного договору
сторони самостійно виявили помилку по
включенню до ціни останнього суми
податку на додану вартість, уклали
додаткову угоду від 29.12.2011р., згідно з
якою привели відповідні умови договору
у відповід-ність до вимог чинного
законодавства, про те, що укладення
додаткової угоди про виправлення
механічної помилки не є зміною ціни
договору після його виконання,
оскільки термін виконання цього
договору було продовжено сторонами до
31.03.2012р., що в повній мірі відповідає
вимогам ст.632 Цивільного кодексу
України, про те, що на час звернення
прокурора з позовом редакція п.3.1
договору вже не діяла внаслідок чого
господарський суд мав застосувати до
позовної заяви наслідки ст.80
Господарського процесуального кодексу
України та припинити провадження у
справі, про те, що господарський суд не
прийняв до уваги обставини по
розрахунках відділу освіти з ТОВ"Авіка"
за надані послуги за виключенням
податку на додану вартість та надані на
підтвердження цього звіти про
надходження та використання коштів
загального фонду за 2011 рік, а також про
те, що у зв"язку з приведенням 29.12.2011р.
відповідачами змісту договору,
додатків до нього, актів виконання
робіт у відповідність до вимог
законодавства відсутні підстави для
стверджень про порушення ст.203
Цивільного кодексу України та для
застосування наслідків недійсності
правочину, передбачених ст.216 цього
Кодексу;

- ТОВ"Авіка" також подало апеляційну
скаргу на рішення господарського суду
з вимогами по його скасуванню в частині
визнання договору №62 від 28.03.2011р.
недійсним, прийняття в цій частині
рішення щодо відмови в задоволенні
позовних вимог;

- при цьому товариство посилається на
здійснення закупівель послуг по
шкільних їдальнях Бабушкінського
району м.Дніпроптеровська за бюджетні
кошти, на визначення бюджетних
видатків на харчування учнів
загальноосвітніх навчальних закладів
без врахування податку на додану
вартість при оплаті таких послуг, а
також на відсутність у первинних
документах, які фіксують реальну
кількість учнів, що отримували послуги,
податку на додану вартість, внаслідок
чого посилання в майбутньому в
будь-яких документах на цей податок є
технічною помилкою, яка не впливає на
вартість послуг;

- інші доводи, викладені у скарзі
ТОВ"Авіка" співпадають з доводами
апеляційної скарги відділу освіти
Бабушкінської районної ради;

- прокурор відзив на апеляційні скарги
не надав, в судові засідання не
з"явився, про час та місце судових
засідань прокурор повідомлений
належним чином;

- Бабушкінська районна у місті
Дніпропетровську рада відзив на
апеляційні скарги не надала,
представник ради в судове засідання не
з"явився, про час та місце судового
засідання Бабушкінська районна у
місті Дніпропетровську рада
повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідачів-1, 2, коле-гія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду слід скасувати
частково в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.03.2011р. відділом освіти Бабушкінської
районної у місті Дніпропетровську ради
(замовником) та ТОВ"Авіка" (учасником)
укладено договір про закупівлю послуг
за державні кошти №62, на підставі якого
учасник зобов'язався у 2011 році надати
замовникові послуги шкільних їдалень з
харчування дітей 1-4 класів (2117 учнів -
4,95грн. на 117 учбових днів), (593 учня-
4,95грн, на 76 учбових днів) та дітей
пільгової категорії (184 учня - 6,95грн. на
117 учбових днів), а замовник - прийняти і
оплатити такі послуги.

В п.3.1 договору сторонами визначено, що
ціна цього договору становить
1578451грн.95коп., у тому числі, податок на
додану вартість 263075грн.32коп..

Згідно з п.4.1 договору розрахунки
здійснюються на підстав п.7 ст.51
Бюджетного кодексу України на умовах
відстрочки платежу на термін 120
календарних днів.

У разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за поставлені
товари здійснюється протягом 7
календарних днів з дати отримання
бюджетного призначення.

П.п.6.1, 6.2 договору на замовника
покладено обов"язок своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за надані
послуги та приймати ці послуги згідно з
актом виконаних робіт.

Відповідно до п.10.1. договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами і діє до 31.12.2011р.

Виходячи з умов договору, протягом
травня, червня, вересня - грудня 2011 року
відповідач-2, на підставі платіжних
доручень, наданих в матеріали справи
(т.1, а.с.24-39)оплатив відповідачу-1
вартість послуг їдалень в сумі
1231375грн.90коп., у тому числі, податок на
додану вартість в сумі 226458грн.12коп.

29.12.2011р. сторонами укладена додаткова
угода без номеру до договору, на
підставі якої змінений п.3.1 останнього
та викладено його в наступній редакції:
"Ціна цього договору становить
1578451грн.95коп.".

Вказаною датою сторонами укладена
додаткова угода №3 до договору, згідно
з п.1 якої "дія угоди продовжена до
31.03.2012р. і становить 315690грн., у тому
числі, податок на додану вартість
52615грн." і також додаткова угода №3 до
договору, згідно з п.1 якої "дія угоди
продовжена до 31.03.2012р. і становить
315690грн. без податку на додану
вартість.".

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам

Згідно з ч.1 ст.215 названого Кодексу
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою-
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

П.п.197.1.7 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу
України встановлено, що операції по
постачанню послуг з харчування дітей у
дошкільних, загальноосвітніх та
професійно-технічних навчальних
закладах та громадян у закладах
охорони здоров"я звільняються від
оподаткування податком на додану
вартість.

Щодо досліджуваної справи, то
визначення п.3.1 договору про закупівлю
послуг за державні кошти №62 від 28.03.2011р.
ціни договору в сумі 1578451грн.95коп. з
урахуванням податку на додану вартість
в сумі 263075грн.32коп. не відповідає
положенням наведених вище норм.

У цьому зв"язку господарський суд
правильно визнав позовні вимоги
прокурора про визнання недійсним
договору №62 від 28.03.2011р. в частині
сплати 263075грн.32коп. податку на додану
вартість, передбаченої п.3.1 договору
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Одночасно колегія суддів
погоджується з припиненням
господарським судом провадження у
справі в частині зобов"язання
відповідача-1 повернути отриманий від
відповідача-2 при виконанні договору
податок на додану вартість в сумі
226458грн.12коп. з огляду на повернення
останнього товариством після
порушення провадження у справі і на
відсутність, у зв"язку з цим, предмета
спору, як передбачено п.1-1 ч.1ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

Між тим, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог про визнання недійсною
додаткової угоди №3 від 29.12.2011р. до
договору в частині сплати 52615грн.
податку на додану вартість,
господарський суд послався на те, що
сторонами надано різні за змістом
додаткові угоди №3 від 29.12.2012р., в яких
різне визначення ціни договору - з
податком на додану вартість та без
податку на додану вартість, а також на
те, що додаткова угода, яка передбачає
включення до ціни договору податку на
додану вартість не була пред"явлена до
виконання казначейською службою, а
тому відсутні підстави для визнання
цієї угоди недійсною.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з вищезазначеними
висновками господарського суду,
оскільки вважає їх зробленими всупереч
положенням ст.43 Господарського
процесуального кодексу України без
ґрунтовного дослідження обставин
справи.

Так, відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного
кодексу України якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Тобто вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним може бути заявлена
як однією зі сторін правочину, так і
іншою заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
винесенням правочину.

У даному випадку, прокурор звертаючись
до суду із даним позовом, у тому числі,
про визнання недійсною додаткової
угоди №3 від 29.12.2011р. в частині сплати
податку на додану вартість в ціні
договору в інтересах Бабушкінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, яка не є стороною договору, в
повній мірі обґрунтував та довів
обставини, яким чином оспорювані
договір та угода порушують права і
законні інтереси позивача.

Такими обставинами є, зокрема,
порушення в момент вчинення угоди
вимог Податкового кодексу України по
включенню у вартість послуг з
харчування дітей у загальноосвітніх
навчаль-них закладах податку на додану
вартість при умові оплати такої
вартості за рахунок бюджетних коштів
на підставі ст.51 Бюджетного кодексу
України.

Також, визначальним при цьому слід
визнати факт відсутності у додатковій
угоді №3 від 29.12.2011р., якою не
передбачено включення до ціни договору
податку на додану вартість, положень
про викладення п.1 додаткової угоди №3
від 29.12.2011р., якою таке включення
передбачено, в новій редакції.

При цьому невідповідність оспорюваної
додаткової угоди вимогам
законодавства має оціню-ватися судами
виключно станом на момент її вчинення і
не залежить від пред"явлення її до
виконання в подальшому.

Враховуючи, що додаткова угода №3 від
29.12.2011р., якою передбачено включення до
ціни договору податку на додану
вартість в сумі 52615грн. також укладена з
порушенням вимог законодавства,
позовні вимоги прокурора про визнання
цієї угоди недійсною слід визнати
обґрунтованими.

З огляду на викладене рішення
місцевого господарського суду у
відповідній частині підлягає
скасуванню.

У зв"язку із задоволенням позовних
вимог в повному обсязі та при умові, що
зазначені вимоги складаються з двох
вимог немайнового характеру частковій
зміні підлягає і розподіл витрат по
сплаті судового збору між сторонами.

Доводи скаржників відносно допущення
при укладенні оспорюваного договору
помилки та виправлення її в подальшому
у зв"язку з чим ціна договору складає
1578451грн.95коп. визнані колегією суддів
безпідставними.

Згідно з ч.3 ст.632 Цивільного кодексу
України зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Як зазначено вище, оплата вартості
послуг здійснена відповідачем-2 з
урахуванням податку на додану
вартість. Отриманий відповідачем-1 у
складі цієї вартості податок повернуто
ним відповідачу-2.

Отже, договір виконувався сторонами і
після такого виконання, згідно з
наведеною нормою, зміна ціни не
допускається.

Керуючись ст.ст.101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.2014р.
у справі №904/2770/13 скасувати частково;

- визнати недійсною додаткову угоду №3
від 29.12.2011р. до договору про закупівлю
послуг за державні кошти №62 від 28.03.2011р.
в частині визначення в ціні договору
податку на додану вартість в сумі
52615грн.;

- абзаци шостий та сьомий з
резолютивної частини виключити;

- стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіка" в доход
державного бюджету України судовий
збір в сумі 573грн.50коп., видати наказ;

- стягнути з відділу освіти
Бабушкінської районної у місті
Дніпропетровську ради в доход
державного бюджету України 573грн.50коп.
судового збору, видати наказ;

- в інших частинах рішення залишити без
змін;

- видачу наказів доручити
господарському суду Дніпропетровської
області

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Суддя
І.М.Герасименко

Суддя
І.А.Сизько

Повна
постанова складена 19.08.2014р.