ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 липня 2014 року Справа №
5011-35/1272-2012-42/527-2012

Вищий господарський суд України у
складі:

головуючого судді:Добролюбової
Т.В.,суддів:Бакуліної С.В., Грейц К.В.,
Дунаєвської Н.Г., Мачульського Г.М.,

розглянувши заяву Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 01.07.2013у
справі№ 5011-35/1272-2012-42/527-2012за позовом
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"доПублічного
акціонерного товариства
"Київенерго"простягнення 19 811 768,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Київенерго" 18
668 576,47 грн. боргу, 911 002,09 грн. пені, 176 184,37
грн. 3% річних, 56 005,73 інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.01.2013, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.07.2013 у справі № 5011
35/1272-2012-42/527-2012 постанову суду
апеляційної інстанції залишено без
змін.

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулась із заявою
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 01.07.2013 у справі №
5011-35/1272-2012-42/527-2012, в якій просить
скасувати зазначену постанову та
направити справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду від 09.04.2014 у справі
№ 910/16351/13, від 13.05.2014 у справі № 902/950/13,
від 23.04.2014 у справі № 922/2339/13 мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статті
604 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), внаслідок чого ухвалено різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подану у межах
трьохмісячного строку, передбаченого
частиною першою статті 11117
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета спору,
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Звертаючись з даною заявою, заявник
доводить наявність неоднакового
застосування Вищим господарським
судом України положень статті 604 ЦК
України, внаслідок чого ухвалено різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Згідно приписів статті 604 ЦК України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація); новація припиняє додаткові
зобов'язання, пов'язані з первісним
зобов'язанням, якщо інше не встановлено
договором.

Так, у постанові Вищого господарського
суду України від 01.07.2013 у справі № 5011
35/1272 2012-42/527-2012, про перегляд якої
просить заявник, суд касаційної
інстанції погодився з висновком судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для відмови в позові щодо
стягнення з відповідача пені,
інфляційних втрат, 3% річних,
обґрунтованих невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором поставки природного газу в
частині оплати, з огляду на те, що
сторони, здійснили новацію у розумінні
статті 604 ЦК України щодо зобов'язань за
договором поставки природного газу та
замінили первісне зобов'язання про
оплату природного газу на оплату
відповідачем вартості газу за рахунок
коштів субвенції з державного бюджету.

Проте, в постановах від 09.04.2014 у справі
№ 910/16351/13, від 13.05.2014 у справі № 902/950/13,
від 23.04.2014 у справі № 922/2339/13, на які
заявник посилається, розглядаючи спори
з аналогічним змістом позовних вимог,
підставами позовів, за однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин та схожих
встановлених судами фактичних
обставин, суд касаційної інстанції
дійшов протилежного правового
висновку стосовно того, що при
укладенні договорів, якими змінено
спосіб виконання зобов'язань за
договорами про газопостачання (а у
справі № 922/2339/13 про поставку
електроенергії) в розумінні статті 604
ЦК України не відбулось новацій.

З огляду на викладене колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що зі змісту зазначених судових
рішень вбачаються ознаки неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, що
визнається підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 5011-35/1272-2012-42/527-2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддя:Т.ДобролюбоваСудді:С.Бакуліна
К.Грейц Г.Мачульський Н.Дунаєвська