КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. Справа№ 910/6626/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

Представники сторін:

прокурор:Атаманюк І.О., посвідчення;

позивача 1:не з'явився;

позивача 2:Федорчук О.В., за довіреністю;

відповідача:ОСОБА_4, за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи підприємця ОСОБА_5

на рішення господарського суду
міста Києва від 16.05.2014

у справі № 910/6626/14 (суддя: Підченко
Ю.О.)

за позовом Заступника прокурора
Голосіївського району міста Києва в
інтересах держави в особі
Голосіївської районної в місті Києві
державної адміністрації та Управління
освіти Голосіївської районної в місті
Києві державної адміністрації

до Фізичної особи підприємця
ОСОБА_5

про стягнення 123 392,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.05.2014 у справі № 910/6626/14
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 на користь держави в особі
Управління освіти Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації 123392 грн. 22 коп.
заборгованості по орендній платі та
комунальним платежам, 2467,84 грн.
судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Фізична особа підприємець ОСОБА_5
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у відповідності до якої
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
16.05.2014 у справі № 910/6626/14 повністю і
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом міста Києва не в
повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.05.2014 у справі № 910/6626/14
передано на розгляд колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду у складі: Зеленіна
В.О. (головуючий), Синиці О.Ф., Ткаченко
Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014,
колегією суддів в зазначеному
складі, прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 18.08.2014р.

15.08.2014 представником скаржника через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду були подані
письмові пояснення по справі.

15.08.2014 представником позивача 2 через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду були подані
письмові пояснення по справі.

11.08.2014 на адресу суду від позивача 1
надійшло повідомлення про не
можливість прибути представника в
судове засідання.

Керуючись ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів вважає за необхідне
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними в
справі документами та за відсутності
представника позивача 1.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

18.08.2014 представник скаржника в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
і просив суд її задовольнити.

18.08.2014 прокурор в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги і просив суд
рішення господарського суду міста
Києва від 16.05.2014 у справі № 910/6626/14
залишити без змін.

18.08.2014 представник позивача 2 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
міста Києва від 16.05.2014 у справі № 910/6626/14
залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
представників позивача 2 та скаржника,
колегія суддів встановила наступне.

11.11.2009 між Голосіївською районною в
місті Києві радою (орендодавець) та ФОП
ОСОБА_5 (орендар) укладено Договір
оренди нежитлового приміщення №181-09
(надалі - договір), за умовами якого
орендодавець на підставі
розпорядження Голосіївської районної
в місті Києві ради від 16.10.2009 р. №126, п. 2.1
ордеру №211-09 від 11.11.2009 р. передає, а
орендар приймає в користування на
умовах оренди нежитлове приміщення
загальною площею 366,54 кв.м., яке є
комунальною власністю територіальної
громади Голосіївського району міста
Києва та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 розташоване на першому поверсі
ДНЗ №64.

Майно передається в оренду з метою
розміщення їдальні, буфету та кафе без
реалізації тютюнових та горілчаних
виробів.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що
розмір орендної плати за перший
календарний (повний/неповний) місяць
встановлюється орендодавцем згідно
рішень Голосіївської районної в місті
Києві ради від 20.03.2008 р. №21/12, від 10.04.2008
р. №22/05 та від 19.06.2008 р. №23/09 в розмірі 8
277,48 грн. (без ПДВ) згідно розрахунку
зазначеного у Додатку 1 до цього
Договору. Розмір оренди за кожний
наступний календарний місяць
визначається шляхом коригування
місячної орендної плати попереднього
місяця на індекс інфляції за поточний
місяць (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна
плата сплачується орендарем щомісячно,
в повному обсязі, незалежно від
наслідків господарсько-фінансової чи
іншої діяльності до 15 числа поточного
місяця та перераховується на
розрахунковий рахунок №1485 в УДК
Голосіївського р-ну МФО 820019, код 26063819.

Пунктом 3.16 Договору загальний розмір
платежів орендаря на користь
орендодавця визначається на підставі
розрахунків додатків 1,2,3 до цього
договору. Податок на додану вартість
сплачується орендарями окремо від
орендної плати у розмірах та порядку,
встановленому чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору між сторонами
був підписаний акт прийому-передачі
нежитлового приміщення, відповідно до
якого Голосіївська районна в місті
Києві рада передала, а ФОП ОСОБА_5
прийняла в користування нежитлове
приміщення загальною площею 366,54 кв.м.,
що розміщене за адресою: м. Київ,
АДРЕСА_1.

Згідно ч.2 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Так, постановою Київського
апеляційного господарського суду від
12.11.2013 р. у справі №910/7864/13 апеляційна
скарга Заступника прокурора міста
Києва задоволена.

Рішення господарського суду міста
Києва від 05.07.2013 по справі №910/7864/13
скасовано.

Позовні вимоги задоволені у повному
обсязі.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 (іден. Код НОМЕР_1) на користь
держави в особі Управління освіти
Голосіївської районної в місті Києві
державної адміністрації (, на р/р 5527, МФО 820019, ЗКПО 37479398)
88 654,74 (вісімдесят вісім тисяч шістсот
п'ятдесят чотири грн. 74 коп.) грн.
заборгованості по орендній платі та
комунальним платежам.

Зобов'язано Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_5 звільнити займане приміщення
площею 366,54 кв.м., яке знаходиться за
адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 (іден. Код НОМЕР_1) на користь
Державного бюджету України 2658,65 (дві
тисячі шістсот п'ятдесят вісім грн. 65
коп.) грн. судового збору за подання
позовної заяви та 1329,82 (тисячу триста
двадцять дев'ять грн. 82 коп.) грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Даною постановою суд встановив, що
Договір оренди нежитлового приміщення
№181-09 припинено, оскільки строк, на який
його було укладено закінчився, а в
пункті 5.2. Договору чітко зазначено
щодо припинення Договору після
закінчення строку на який його було
укладено.

Відповідно до акту прийому-передачі
нежитлового приміщення від 27.01.2014 р. ФОП
ОСОБА_5, на виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду, повернула
нежитлове приміщення загальною площею
366,54 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.
Київ, АДРЕСА_1 з орендного користування.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
у справі виник у зв'язку з тим, що
відповідач в порушення умов договору
взятого на себе грошового зобов'язання
зі сплати орендних платежів належним
чином не виконав у зв'язку із чим за
період з 01.04.2013 р. по 27.01.2014 р. за ним
утворилась заборгованість у розмірі 123
392,22 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги є такими, що
спростовуються матеріалами справи, а
тому не дають підстав для скасування
прийнятого у справі судового рішення з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинами
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
обопільної чи самостійної мети кожної
з цих осіб.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Оскільки між сторонами по справі
склались господарські правовідносини,
то за змістом ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу
України, угода (договір) є підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином.

Частиною 1 та 3 статті 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" визначено, що орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 2.15 Договору визначено
обов'язок орендаря своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, комунальні послуги та інші
видатки, зазначені у цьому договорі та
передбачені нормативними актами
чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.20 Договору підставою
для припинення нарахування орендних
платежів по цьому договору є акт
передачі орендованого приміщення
орендодавцеві. Орендна плата
сплачується орендарем по день
фактичної передачі приміщення по акту.

Згідно п. 3.6 Договору по закінченні
терміну дії цього договору орендна
плата та інші платежі (комунальні
послуги, експлуатаційні витрати,
відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням земельної ділянки)
сплачуються орендарем по день
фактичного звільнення приміщення
включно.

З аналізу викладених норм вбачається,
що договір є оплатним, і обов'язок
орендодавця надати в оренду приміщення
відповідає обов'язку орендаря прийняти
приміщення та оплатити орендну плату.

Згідно з ч.1 ст. 212 ЦК України особи, які
вчиняють правочин, мають право
обумовити настання або зміну прав та
обов'язків обставиною, щодо якої
невідомо, настане вона чи ні
(відкладальна обставина).

Оскільки договір про оренду є оплатним,
то обов'язок відповідача за договором
оплатити орендну плату виникає згідно
з положеннями Закону.

Суд не приймає до уваги твердження
скаржника, що місцевим господарським
судом не було враховано, що в спірний
період відповідач не користувався
орендованим приміщенням, хоча воно і не
було повернуто орендодавцю, так-як
матеріалами справи (акт
прийому-передачі нежитлового
приміщення в оренду від 11.11.2009 р. та
актом прийому-передачі нежитлового
приміщення з оренди від 27.01.2014 р.)
підтверджується факт знаходження у
відповідача в оренді орендованого
приміщення в період з 01.04.2013 по 27.01.2014.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували його вимоги та
заперечення.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Тобто, підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

Враховуючи, ст. 121 Конституції України,
п. 6 частини другої ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру", стаття 361 Закону
України "Про прокуратуру", абзац 3 ч. 1 та
ч. 3 ст. 2 ГПК України, місцевий
господарський суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що Заступник
прокурора Голосіївського району міста
Києва згідно діючого законодавства
правомірно звернувся до суду з даною
позовною заявою для захисту інтересів
держави в особі Голосіївської районної
в місті Києві державної адміністрації
та Управління освіти Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи і прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
16.05.2014 у справі № 910/6626/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи
підприємця ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 16.05.2014 у справі №
910/6626/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/6626/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Б.О. Ткаченко