ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 р. Справа № 909/513/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Фрич М. М., при
секретарі судового засідання Ковалюк
С. Я., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства "Прикарпатагробуд",

вул. Національної
гвардії,14, м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача: Приватного
підприємства "Енергобудпостач"

вул. Мельника, 1-А,м.
Івано-Франківськ,76005

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД,

вул. Національної
Гвардії, 14, м. Івано-Франківськ, 76005

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача:

Публічне акціонерне
товариство "Мегабанк",

вул. Артема, 30, м. Харків,
61002

про розірвання договору
купівлі-продажу.

за участю представників сторін:

Від позивача: Павленко Галина
Михайлівна - директор, (витяг з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 254143 )

Від позивача: Любенко Андрій
Ярославович - представник,
(довіреність № 40 від 16.07.14)

Від відповідача: Васькевич Юлія
Сергіївна - представник ПП
"Енергобудпостач", (довіреність № 15 від
17.03.14)

Від відповідача: ТзОВ Фірма "Калина ІФ"
ЛТД - представники не з'явилися,

Від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача:
Семенюк Василь Васильович - директор
ПАТ "Мегабанк", (довіреність № 13-957/13д
від 12.11.13)

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
"Прикарпатагробуд" звернулося до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
вимогою до приватного підприємства
"Енергобудпостач" про розірвання
договору купівлі-продажу від 01.12.2011
року козлового електричного крану
зварної металоконструкції ККТМ - 1036,
заводський №36/115, який укладений між
відкритим акціонерним товариством
"Прикарпатагробуд" та приватним
підприємством "Енергобудпостач", в
зв'язку з істотним порушенням договору
приватним підприємством
"Енергобудпостач".

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 19.05.2014
року прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі і призначено розгляд справи на
03.06.2014 року. Ухвалою суду від 03.06.2014 року
відкладено розгляд справи на 17.06.2014
року. Ухвалою суду від 17.06.2014 року
залучено до участі у справі публічне
акціонерне товариство ПАТ "Мегабанк" в
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача та відкладено розгляд
справи на 01.07.2014 року.

Судове засідання 01.07.2014 року не
відбулося у зв'язку з відсутністю судді
Фрич М.М. з поважних причин. Ухвалою
суду від 03.07.2014 року призначено розгляд
справи на 11.07.2014 року. В судовому
засіданні 11.07.2014 року судом оголошено
перерву у розгляді справи до 17.07.2014
року, про що представники сторін були
повідомлені. Ухвалою суду від 17.07.2014
року залучено до участі у справі іншого
відповідача - товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД
та відкладено розгляд справи на 29.07.2014
року. Ухвалою суду від 29.07.2014 року
відкладено розгляд справи на 12.08.2014
року. В судовому засіданні 12.08.2014 року
судом оголошено перерву у розгляді
справи до 14.08.2014 року, про що
представники сторін були повідомлені.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задоволити. Представник відповідача
приватного підприємства
"Енергобудпостач" проти позову
заперечив згідно відзиву на позовну
заяву за вих. №12/14 від 13.06.2014 року (вх.
№9428/14 від 16.06.2014 року). Представник
іншого відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю "Калина ІФ"
ЛДТ в судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази у
відповідності до ст. 43 ГПК України, суд
встановив таке.

01.12.2011 року між відкритим акціонерним
товариством "Прикарпатагробуд"
(продавець) та приватним підприємством
"Енергобудпостач" (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу, за
яким покупець купив козловий кран
зварної металоконструкції ККТМ-1036,
заводський номер 36/115 за ціною 18 200, 00
грн. в т.ч. ПДВ.

08.12.2011 року продавцем та покупцем
було підписано Акт прийому-передачі
предмета договору купівлі-продажу
козлового крану ККТМ-1036.

Позивач вважає, що договір
купівлі-продажу від 01.12.2011 року
підлягає розірванню в зв'язку з
істотним порушенням умов договору
приватним підприємством
"Енергобудпостач".

За словами позивача, покупець ПП
"Енергобудпостач" зобов'язання за
договором не виконав, ціну козлового
крану зварної металоконструкції
ККТМ-1036 в термін, визначений договором
не сплатив, а том покупець, на думку
позивача, порушив істотні умови
договору.

З посиланням на ст. 651 Цивільного
кодексу України позивач стверджував,
що зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Крім того, позивач зазначив, що підчас
підписання акту прийому-передачі
козлового крану ККТМ-1036, покупець не
здійснив прийняття товару. Козловий
кран ККТМ-1036 залишився на території ВАТ
"Прикарпатагробуд", за адресою: м.
Івано-Франківськ, вул. Ботанічна,4, за
вказаною адресою предмет
купівлі-продажу продовжує залишатися і
на даний час. З цього приводу позивач
вказав, що згідно з ч.4 ст. 690 Цивільного
кодексу України якщо покупець без
достатніх підстав зволікає з
прийняттям товару або відмовився його
прийняти, продавець має право вимагати
від нього прийняти та оплатити товар
або має право відмовитися від договору
купівлі-продажу.

З позовної заяви вбачається, що у
провадженні відділу виконавчої служби
Івано-Франківського МУЮ перебуває на
виконанні наказ господарського суду
Харківської області виданий на
підставі рішення від 01.08.2011 року у
справі №29/425-10 за позовом ПАТ "Мегабанк"
до відповідачів ПП Фірма "Спіка", ВАТ
"Прикрпатагробуд", ПП "Астарта-Л" про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, стягнення штрафів за
іпотечними договорами, за яким з ВАТ
"Прикарпатагробуд" на користь ПАТ
"Мегабанк" стягнуто заборгованість за
іпотечним договором №ГД 04/2008-з2 від
23.07.2008 року у розмірі 2 465 463, 30 грн.
Державним виконавцем в процедурі
виконавчого провадження (стягувач - ПАТ
"Мегабанк") згідно акту опису та арешту
від 02.11.2012 року було описано та
арештовано майно боржника, а саме
козловий кран ККТМ-1036, заводський номер
36/115, адреса місцезнаходження: м.
Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 4,
власник ВАТ "Прикарпатагробуд" та
передано на зберігання представнику
ПАТ "Мегабанк".

За словами позивача згідно
реєстраційних даних територіального
управління держгірпромнагляду у
Івано-Франківській області вказаний
кран не зареєстрований за ПП
"Енергобудпостач", право власності на
це майно до нього не перейшло, а тому
позивач вважає, що договір необхідно
розірвати, оскільки він перешкоджає
законному праву позивача
розпоряджатись своєю власністю.

Відповідач ПП "Енергобудпостач" з
поданою позовною заявою не погодився,
подав суду відзив на позовну заяву за
№12/14 від 13.06.2014 року (вх. №9428/14 від 16.06.2014
року) в якому відповідач зазначив, що
при підписанні Акту прийому-передачі
від 08.12.2011 року жодних претензій у
сторін не було. Крім того, згідно
вказаного відзиву між ПП
"Енергобудпостач" та ТзОВ "Калина ІФ"
ЛТД 16.05.2014 року укладено договір №25 про
переуступку права вимоги, відповідно
до якого ТзОВ "Калина ІФ" ЛТД (первісний
кредитор) уступає, а ПП
"Енергобудпостач" (новий кредитор)
приймає на себе право вимоги, належне
первісному кредиторові згідно
протесту векселя про неоплату на
користь ТзОВ "Калина ІФ" ЛТД
векселедержателя простого векселя АА
1345644, зі строком платежі за
пред'явленням, складеного 10 листопада
2011 року в м. Івано-Франківську, плату в
розмірі 46 340, 00 грн., а також витрати,
пов'язані із вчиненням виконавчого
напису з векселедавця ВАТ
"Прикрпатагробуд".

Відповідач стверджував, що в силу ст.
601 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

З огляду на це, відповідач вважає, що
з урахуванням факту переуступки права
вимоги, зобов'язання взяті на себе
покупцем за договором купівлі-продажу
від 01.12.2011 року виконані, шляхом
зарахування однорідних вимог, що
випливають з договору №25 про
переуступку права вимоги від 16.05.2014
року. Таким чином, на думку відповідача
підстав для задоволення позовних вимог
немає і тому відповідач просив суд в
позові відмовити.

Крім відзиву на позовну заяву,
відповідач подав суду клопотання про
припинення провадження у справі за
вих.№14 від 17.06.2014 року (вх. №9466/14 від
17.06.2014 року). У вказаному клопотанні
відповідач вказав, що відповідно до
ст.601 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін. Відповідач
вважає, що оскільки відбувся факт
переуступки права вимоги згідно
договору №25 про переуступку права
вимоги від 16.05.2014 року, відповідач взяті
на себе зобов'язання за договором
купівлі-продажу від 01.12.2011 року виконав,
а тому відсутній предмет спору і просив
суд припинити провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо:1) спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України; 1-1) відсутній предмет
спору;2) є рішення господарського суду
або іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав;4) позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом;5) сторони
уклали угоду про передачу даного спору
на вирішення третейського суду;6)
настала смерть фізичної особи або
оголошено її померлою чи припинено
діяльність суб'єкта господарювання,
які були однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва;7) сторони уклали
мирову угоду і вона затверджена
господарським судом.

В спірному випадку, суд дійшов
висновку про необхідність відхилення
вказаного клопотання про припинення
провадження, оскільки суд не знайшов
підстав для припинення провадження і
вважає за необхідне розглянути справу
по суті заявлений вимог. Твердження
відповідача про відсутність предмету
спору не може братися судом до уваги,
оскільки зарахування зустрічних вимог
відбулося після звернення позивача до
суду з позовною заявою.

Крім того, позивач подав суду
додаткове обґрунтування позовних
вимог (вх. №11213/14 від 17.07.2014 року), в якому
позивач стверджує, що покупцем
(відповідачем) було порушено порядок
оплати вартості товару в розмірі 100%
вартості не пізніше 30- ти днів з моменту
підписання акту прийому-передачі, а
такі дії відповідача на думку позивача
суперечать п.6.1 договору, наслідком
чого є правова вимога про розірвання
договору (ст.611 Цивільного кодексу
України).

Інший відповідач ТзОВ Фірма "Калина
ІФ" ЛТД також подав суду відзив на
позовну заяву за вих. №226/14 від 08.08.2014
року (вх. №12530/14 від 12..08.2014 року). Позиція
іншого відповідача повністю співпадає
з позицією відповідача ПП
"Енергобудпостач". ТзОВ Фірма "Калина
ІФ" ЛТД вважає, що підстав для
задоволення позовних вимог немає, а
тому просив суд в позові відмовити.

Разом з тим, при розгляді матеріалів
справи по суті судом враховано всі
подані сторонами клопотання, в тому
числі заперечення ПАТ "Мегабанк"
№80-01-1407 від 27.06.2014 року (вх. №10331/14 від
01.07.2014 року), відзив ПАТ "Мегабанк"
№80-01-1406 від 27.06.2014 року (вх. №10332/14 від
01.07.2014 року), а також додаткові
пояснення ПАТ "Мегабанк" №80-01-1532 від
16.07.2014 року (вх. №11226/14 від 17.07.2014 року).

Виходячи з матеріалів справи, з
урахуванням пояснень сторін та
керуючись вимогами діючого
законодавства, суд дійшов в спірному
випадку наступних висновків.

1 грудня 2011р. ВАТ "Прикарпатагробуд" м.
Івано-Франківськ - продавець, та ПП
"Енергобудпостач" м. Івано-Франківськ -
покупець, уклали договір
купівлі-продажу бувшого у вжитку
козлового крану ККТМ. В момент
укладення договору сторони домовилися,
що договір набирає чинності з дати його
укладення та діє до моменту повного
виконання сторонами усіх своїх
зобов'язань.

Після підписання договору в строк не
пізніше 30 днів, продавець
зобов'язувався передати покупцю товар
та всю необхідну документацію.

Товар вважається переданим покупцю з
моменту підписання сторонами акту
прийому-передачі товару. До того ж
право власності на товар зберігається
за продавцем до моменту підписання
акту прийому-передачі товару, право
власності на товар переходить до
покупця з моменту його прийняття за
актом прийому-передачі.

8 грудня 2011р. сторонами підписано акт
прийому-передачі товару відповідно до
договору купівлі-продажу від 1 грудня
2011р. Підписання акту прийому-передачі
козлового крану сторонами по справі
не заперечується.

Відповідно до ст.334 Цивільного
кодексу України - право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки умови договору
купівлі-продажу від 1 грудня 2011р. не
суперечать наведеній нормі права -
відповідач по справі ПП
"Енергобудпостач" став власником
козлового крану, реєстр. № И1558 з
моменту підписання акту
прийому-передачі, а саме: з 8 грудня 2011р.

Проте, підписавши договір
купівлі-продажу, відповідач по справі
взяв на себе зобов'язання не тільки
прийняти товар, але й сплатити його
вартість в строк і в порядку,
встановленому договором/розділ 2
договору/.

Відповідно до розділу 6 договору
відповідач зобов'язувався сплатити
вартість товару не пізніше 30 днів з
моменту підписання акту
прийому-передачі товару.

Проте, обов'язок по сплаті вартості
товару в порядку встановленому
договором відповідачем не виконано.

Разом з тим, 16.05.2014р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю Фірма
"Калина ІФ" ЛТД та Приватним
підприємством "Енергобудпостач"
укладено договір №25 про уступку права
вимоги, відповідно до якого ТзОВ Фірма
"Калина ІФ" ЛТД уступило право вимоги
ПП "Енергобудпостач" згідно протесту
векселя про неоплату, векселедавець
ВАТ "Прикарпатагробуд". За цією угодою
Новий кредитор /ПП "Енергобудпостач"/
отримав право замість Первісного
кредитора /ТзОВ "Калина"/ вимагати від
боржника /ВАТ "Прикарпатагробуд"/
сплати грошової суми в розмірі 48840 грн.

10.06.2014р. ПП "Енергобудпостач" в порядку
ст.601 Цивільного кодексу України
направило позивачу по справі лист про
зарахування зустрічних вимог,
внаслідок чого відповідач погасив
грошове зобов'язання по спірному
договору купівлі-продажу

Позивач подав суду клопотання,
відповідно до якого повідомив суд про
те, що відмовляється від зарахування
зустрічних вимог.

З цього приводу суд вважає за
правильне взяти до уваги таке.

Відповідно до ст.601 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги. Також, за
вимогами частини 2 статті 601 Цивільного
кодексу України зарахування
зустрічних вимог може здійснюватись за
заявою однієї із сторін.

Вимоги, які можуть підлягати
зарахуванню, мають відповідати таким
умовам:

1/бути зустрічними /кредитор за одним
зобов'язанням є боржником за іншим, а
боржник за першим зобов'язанням є
кредитором за другим/;

2/ бути однорідними /зарахування можуть
містити вимоги про передачу речей
одного роду, у зв'язку з чим зарахування
як спосіб припинення зазвичай
застосовується до зобов'язань по
передачі родових речей, зокрема
грошей/. Правило про однорідність вимог
розповсюджується на їх правову
природу, але не стосується підстави
виникнення такої вимоги. Отже
допускається зарахування однорідних
вимог, які випливають із різних підстав
/різних договорів тощо/;

3/ строк виконання щодо таких вимог
настав, не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.

Інститут заліку покликаний
оптимізувати діяльність двох
взаємозобов'язаних, хоч і за різними
підставами, осіб. Ця оптимізація
полягає в усуненні зустрічного
переміщення однорідних цінностей, які
складають предмети взаємних
зобов'язань, зменшує ризик сторін, який
виникає при здійсненні виконання, а
також їх витрати, пов'язані з
виконанням. В силу цього для
зарахування достатньо ініціативи
однієї сторони. Поряд з цим припущення
про можливість зарахування підлягає
спростуванню у тому чи іншому випадку
стороною, яка отримала заяву про
зарахування. Предметом доказування
такого спростування буде достатньо
обґрунтоване посилання на обставину,
яка робить вимогу непридатною для
зарахування.

В статті 602 Цивільного кодексу
України вказані обставини, за яких
зарахування зустрічних вимог є
недопустимими. Такими обставинами є: 1/
про відшкодування шкоди завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, 2/ про стягнення аліментів,
3/щодо довічного утримання, 4/ у разі
спливу позовної давності, 5/ а також в
інших випадках. встановлених договором
або законом.

Аналізуючи вимоги діючого
законодавства та фактичні обставини
справи, суд прийшов до висновку про те,
що у позивача відсутня підстава, яка би
робила вимогу відповідача про
зарахування зустрічних вимог
непридатною для такого зарахування, а
відтак відмова від такого зарахування
є необґрунтованою.

Відповідно до частини 2 ст.651
Цивільного кодексу України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках встановлених договором або
законом.

Причому істотним слід вважати таке
порушення договору, яке тягне для
другої сторони неможливість
досягнення мети договору. При цьому
сторона, яка ставить питання про
розірвання чи зміну договору, має
довести наявність істотного порушення
договору та наявність шкоди, завданої
цим порушенням другою стороною. Така
шкода може бути виражена у вигляді як
реальних збитків та /або/ упущеної
вигоди, так і моральної /немайнової/
шкоди.

В спірному випадку, позивач просить
розірвати договір на підставі ст.651
Цивільного кодексу України
посилаючись на те, що відповідач, не
оплативши вартість товару, істотно
порушив умови договору
купівлі-продажу, внаслідок чого завдав
шкоди позивачу. Проте, доказів про те,
яку саме шкоду завдано позивачу
/реальні збитки чи упущена вигода/,
розмір такої шкоди тощо суду не надано.
Аналогічно не доведено той факт, що
відповідач, порушивши зобов'язання
щодо строку сплати вартості купленого
ним товару, унеможливив для позивача
досягти тієї мети, яку він
переслідував, підписуючи договір, в
т.ч. і звернутися до суду з вимогою
щодо стягнення заборгованості за
договором.

Під час розгляду справи в суді
встановлено додаткові обставини по
спору, а саме:1.12.2011р. відповідач по
справі уклав договір купівлі-продажу
козлового крану ККТМ-1036, заводський
№36/115 з товариством з обмеженою
відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД.
Право власності за цим договором
перейшло до нового власника з моменту
підписання акту приймання-передачі,
який був підписаний 8.12.2011р. Викладені
факти підтверджені відповідними
доказами та поясненнями представника
фірми "Калина ІФ" ЛТД в судовому
засіданні.

Таким чином, враховуючи, що
порушення по спірному договору
відповідачем по справі усунено,
позивачем на протязі значного терміну
не приймалось жодних мір по захисту
свого права, а відтак посилання щодо
нанесення йому збитків внаслідок
цінової політики є непереконливими,
об'єкт спірного договору купівлі набув
нового власника - суд не вбачає підстав
для задоволення позову про розірвання
договору купівлі-продажу, який є
предметом даного спору.

Суд, дослідивши подані докази, визнав
їх належними доказами в розумінні
статей Господарського процесуального
кодексу України (надалі за текстом - ГПК
України). На підставі цих доказів, з
урахуванням обставин по справі та
діючого законодавства не знайшов
доказів в підтвердження вимоги
позивача про розірвання договору
купівлі-продажу від 01.12.2011 року
козлового електричного крану зварної
металоконструкції ККТМ - 1036, заводський
№36/115, який укладений між відкритим
акціонерним товариством
"Прикарпатагробуд" та приватним
підприємством "Енергобудпостач", а
відтак дійшов до висновку, що вимога
позивача є необґрунтованою і не
підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 32 названого Кодексу
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

В силу ст. 49 ГПК України судові
витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 334, 601, 602, ч.1 ст.651
Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 43,
49 82 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відкритого акціонерного
товариства "Прикарпатагробуд" / вул.
Національної Гвардії, 14, м.
Івано-Франківськ, 76018,
/до приватного підприємства
"Енергобудпостач" / вул. Б.
Хмельницького, 36/67, м. Івано-Франківськ,
76005, / про розірвання
договору купівлі-продажу від 01.12.2011
року козлового електричного крану
зварної металоконструкції ККТМ - 1036,
заводський №36/115, який укладений між
відкритим акціонерним товариством
"Прикарпатагробуд" та приватним
підприємством "Енергобудпостач", в
зв'язку з істотним порушенням договору
приватним підприємством
"Енергобудпостач" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.08.14

Суддя
Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Гавінська Л.Д. 15.08.14