ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.14р. Справа № 904/4679/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Державного підприємства
"Центр державного земельного кадастру",
м. Київ

до Управління Держземагентства у
Нікопольському районі
Дніпропетровської області, м.
Нікополь

про стягнення 90509грн.52коп.

Представники:

Від позивача: Мащенко А.І., дов. № 1-8/171
від 04.03.14р.

Від відповідача: Шурова Н.О., дов. № б/н
від 11.08.14р.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство
«Центр державного земельного
кадастру» м. Київ звернулось до
Управління Держземагенства у
Нікопольському районі м. Нікополь з
позовом про стягнення 83340грн. суми
боргу, 1335грн.72коп. 3% річних та
5833грн.80коп. інфляційної складової.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору №1-1л від
14.10.2013р. з оплати наданих послуг із
створення цифрової векторної карти по
Нікопольському району, місту
Орджонікідзе та місту Марганець
методом векторизації сканованих
зображень топографічних карт масштабу
1:10000 та(або) видавничих оригіналів карт
(рельєф).

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань, виникла сума боргу в
розмірі 83340грн. за надані послуги.

На підставі статті 625 Цивільного
кодексу України позивачем були
нараховані та заявлені до стягнення
1335грн.72коп. 3% річних та 5833грн.80коп.
інфляційної складової.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 27.06.2014р.
було порушено провадження, призначене
судове засідання та надано
відстрочення зі сплати судового збору
до судового засідання. В подальшому,
ухвалами суду від 23.07.2014р., від 11.08.2014р.
судом також надавалось відстрочення
сплати судового збору.

У письмових поясненнях №3882/01-17 від
08.08.2014р., відповідач не погодився з
заявленими вимогами. Зазначив, що ним
були зареєстровані в органі державної
казначейської служби зобов'язання за
договором №1-1л від 14.10.2013р., але вони не
були оплачені. Таким чином,
кредиторська заборгованість виникла
не з вини відповідача.

Також відповідач вказав на відсутність
затвердженого плану заходів на 2014рік
за КПКВ 2803030 «Проведення земельної
реформи» та недостатність
затверджених кошторисних призначень
на 2014р. за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім
комунальних)».

В судовому засіданні від 21.08.2014р.
представник позивача надав усні
пояснення, згідно яких сума 7169грн.52коп.
складається з 1335грн.72коп. 3% річних та
5833грн.80коп. інфляційної складової.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
наступне.

Управлінням Держземагенства у
Нікопольському районі м. Нікополь (далі
- замовник) та Державним підприємством
«Центр земельного кадастру» (далі -
виконавець) був підписаний договір
№1-1л від 14.10.2013р., згідно якого
виконавець зобов'язується у 2013році
надати послуги зі створення цифрової
векторної карти по Нікопольському
району, місту Орджонікідзе та місту
Марганець методом векторизації
сканованих зображень топографічних
карт масштабу 1:10000 та(або) видавничих
оригіналів карт (рельєф). В свою чергу,
замовник зобов'язується оплатити
надані послуги.

Найменування, зміст, обсяг,
характеристика та інші вимоги до
вищезгаданих послуг, визначено
узгодженим сторонами Технічним
завданням (невід'ємна частина
договору).

В пункті 3. 1 договору сторони
встановили, що ціна договору становить
83340грн. (з ПДВ)

Як вбачається з матеріалів справи,
01.11.2013р. між сторонами був складений та
підписаний без зауважень та заперечень
акт надання послуг, який підтверджує
надання виконавцем послуг,
передбачених договором №1-1л від
14.10.2013р., на суму 83340грн. (з ПДВ).

Відповідно до пункту 4.1 договору №1-1л
від 14.10.2013р. розрахунки проводяться
протягом 10 банківських днів з дати
підписання акту наданих послуг в межах
фактичних надходжень на реєстраційний
рахунок за бюджетною програмою 2803030
«Проведення земельної реформи» на 2013р.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем були зареєстровані в
2013році зобов'язання за договором, але
платіжне доручення не було оплачено
органом держаної казначейської служби
через пріоритет виконання захищених
статей видатків бюджету..

На момент вирішення спору, сума боргу в
розмірі 83340грн. залишилась несплаченою.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 83340грн., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем.

Що стосується особливостей бюджетного
фінансування, на яке посилається
відповідач, то суд зазначає наступне.

Постановою Верховного суду України від
15.05.2012р. у справі №11/446 визначено, що за
змістом частини другої статті 617
Цивільного кодексу України, частини
другої статті 218 Господарського
кодексу України та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18.10.2005р. відсутність
бюджетних коштів, передбачених у
видатках Державного бюджету України на
відповідний рік, не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Таким чином, господарський суд
задовольняє позовні вимоги про
стягнення суми боргу в розмірі 83340грн.

Також позивачем було нараховано та
заявлено до стягнення 1335грн.72коп. 3%
річних за період з 18.11.2013р. по 01.06.2014р. та
5833грн.80коп. інфляційної складової за
грудень 2013р. - квітень 2014р.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом перевірений розрахунок 3% річних
та інфляційної складової, наданий
позивачем на предмет дотримання
положень чинного законодавства.
Перевіркою правильності здійсненого
позивачем розрахунку порушень не
встановлено.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
позовні вимоги в цій частині.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Оскільки судом було відстрочено сплату
позивачем судового збору, який до
прийняття рішення зі справи сплачено
не було, враховуючи, що рішення
прийнято на користь позивача,
стягнення суми судового збору
здійснюється безпосередньо з
відповідача у доход державного бюджету
України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 38, 49, 82, 83,
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» м. Київ до
Управління Держземагенства у
Нікопольському районі м. Нікополь про
стягнення 83340грн. суми боргу,
1335грн.72коп. 3% річних та 5833грн.80коп.
інфляційної складової - задовольнити.

Стягнути з Управління Держземагенства
у Нікопольському районі м. Нікополь
(Ідентифікаційний код 38055721,
місцезнаходження 53200, м. Нікополь, вул.
Шевченка, 130) на користь Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» м. Київ
(Ідентифікаційний код 21616582,
місцезнаходження 03151. м. Київ, вул.
Народного ополчення, 3) суму боргу в
розмірі 83340грн., 1335грн.72коп. 3% річних та
5833грн.80коп. інфляційної складової.

Стягнути з Управління Держземагенства
у Нікопольському районі м. Нікополь
(Ідентифікаційний код 38055721,
місцезнаходження 53200, м. Нікополь, вул.
Шевченка, 130) на користь Державного
бюджету України в особі Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.
Шевченка, 7, ідентифікаційний код 37989269,
р/р 3005 в ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області (Головне
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області, код банку за ), МФО
805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ
господарського суду Дніпропетровської
області 03499891, КБКД 22030001) витрати зі
сплати судового збору в розмірі 1827грн.

Видати накази після набрання чинності
рішенням суду.

В судовому засіданні від 21.08.2014
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 26.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова