ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 серпня 2014 р.

Справа № 902/1029/14

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : ОСОБА_1 - за довіреністю;

відповідача : не з"явився.

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до:Фермерського
господарства "ОСОБА_3" (АДРЕСА_2) про
стягнення 101598,7 грн., з яких: 93 669 грн. -
боргу, 6005 грн. - пені, 1924, 70 грн. - 3 річних,
згідно договору купівлі - продажу
(продукції) від 01.07.2013 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 16.07.2014
р. про явку в судове засідання
представника та надання додаткових
доказів, в тому рахунку, відзиву на
позов не виконав. Пояснень про
поважність причин невиконання вимог
ухвали суду не надав. Копія вказаної
ухвали направлена відповідачу
рекомендованим листом на адресу
вказану в позовній заяві та отримана
відповідачм 22.07.2014 р., що стверджується
поштовим повідомленням.Це
розцінюється як вручення
рекомендованого листа із копією ухвали
відповідачу та, як належне
повідомлення останнього про час і
місце судового розгляду справи за його
участю. Суд вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
про час і місце судового розгляду
справи за його участю.

Представник позивача в судовому
засіданні заявив усне клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника відповідача в даному
судовому засіданні.

В судовому засіданні представник
позивача подав клопотання від 05.08.2014 р.,
в якому зазначає, що ним у позовній
вимозі допущена описка, а саме: вимога
щодо 3% помилково зазначена як
інфляційні. Тому просить вважати
вимогу про це в наступній редакції:
"Стягнути 3 % річних за період
прострочення виконання грошового
зобов"язання на суму 1924 грн.70 коп.".
Вказане клопотання судом задоволено.

На підставі ст. 22 ГПК України
представник позивача в судовому
засіданні подав клопотання від 05.08.2014 р.
про відмову від стягнення пені в сумі
3000 грн. У вказаному клопотанні просить
стягнути з відповідача 93669 грн. - боргу,
3003 грн. - пені, 1924, 7 грн. - 3% річних. В
зв"язку з доведенням спору до розгляду
в суді внаслідок неправильних дій
(бездіяльності) відповідача просить
витрати на судовий збір в сумі 2032 грн.

Заява про відмову від стягнення пені в
сумі 3000 грн. не суперечить чинному
законодавству та матеріалам справи.

Судом вказану заяву задоволено та
ухвалено про припинення провадження у
справі щодо стягнення 3000 грн. пені.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно положень ст.75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами. Відтак підлягає
задоволенню усне клопотання позивача
про розгляд справи у відсутність
представника відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
щодо стягнення 93669 грн. - боргу, 3003 грн. -
пені, 1924, 7 грн. - 3% річних.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно і
в сукупності дослідивши надані в
справу докази, оглянувши оригінал
договору, накладної, акту звірки,
надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов
до висновку про те, що позовні вимоги,
на підставі ст. 11, 16, 20, 509, 525, 526, 530, 655, 692,
712 ЦК України, підлягають частковому
задоволенню в сумі 93669 грн. - боргу, 3003
грн. - пені, 1924, 7 грн. - 3% річних та про
припинення провадження у справі в
частині вимог про стягнення пені в сумі
3000 грн.

До такого висновку суд прийшов з огляду
на таке.

01.07.2013 року між позивачем (в договорі -
"Продавець") та відповідачем (в договорі
- "Покупець") було укладено договір
купівлі - продажу (продукції).

Згідно договору продавець реалізує
ЗЗР, всього найменувань 6, на суму 93 669,00
грн.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору
продавець зобов'язався в порядку та на
умовах, визначених у договорі,
поставити та передати у власність
покупця товар, а покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, прийняти
товар та оплатити його. Покупець
зобов'язався прийняти товари від
продавця і провести за них оплату в
строки і порядку передбачені цим
договором. Поставка товару - самовивіз.

В п. 4.1. договору сторони домовилися, що
оплата товарів покупцем здійснюється
за договірною ціною шляхом
перерахування грошей на розрахунковий
рахунок Продавця. Оплата товару до
01.11.2013 року.

Згідно п.5.2. договору за прострочення
платежу покупець сплачує продавцю пеню
в розмірі: від суми заборгованості за
кожен день прострочення платежу 1/365
подвійної ставки НБУ, відповідно до
положення Закону України від 22.11.1996
року "Про відповідальність за
несвоєчасність виконання грошових
зобов'язань".

08.07.2013 року позивач на виконання умов
договору поставив в повному обсязі
товар відповідачу, а останній отримав
його, на суму 93 669,00 грн., що
стверджується копією видаткової
накладної № 105 від 08.07.2013 р.

Відповідач умови договору щодо оплати
за отриманий товар не виконав.

Таким чином, борг відповідача перед
позивачем по договору становить 93 669
грн. 00 коп.

Позивачем, відповідачем було підписано
акт звірки (звіряння) відповідно до
якого, заборгованість відповідача
перед позивачем склала 93 669 грн.

27.06.2014 року позивач направив
відповідачу вимогу від 27.06.2014 р.
негайного платежу на суму основного
боргу, але відповідач борг не сплатив.

Зміст договору, взятих в ньому
зобов'язань свідчать про те, що між
сторонами виникли правовідносини з
поставки, купівлі-продажу товару, які
регулюються ст. 712, ст.655 ЦК України.

Згідно ст. 655, ст.712 ЦК України за
договором купівлі-продажу, положення
якого застосовуються до договорів
поставки згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України
одна сторона (продавець) зобов'язується
передати у власність другій стороні
(покупцеві) товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Також кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, ст.526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як вбачається із ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Окрім суми боргу позивач заявив до
стягнення 1924, 7 грн. - 3% річних, 3003 грн. -
пені за період з 01.11.2013 р. по 29.04.2014 р.

У відповідності до ст.549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

В п.5.2. договору сторони домовилися, що
за прострочення платежу покупець
сплачує продавцю пеню в розмірі: від
суми заборгованості за кожен день
прострочення платежу 1/365 подвійної
ставки НБУ, відповідно до положення
Закону України від 22.11.1996 року "Про
відповідальність за несвоєчасність
виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку про законність і
обґрунтованість належними доказами
вимог позивача про стягнення 93669 грн. -
боргу, 3003 грн. - пені за період з 01.11.2013 р.
по 29.04.2014 р., 1924, 7 грн. - 3% річних.

В зв'язку із доведенням спору до
розгляду в суді внаслідок неправильних
дій (бездіяльності) відповідача, судові
витрати на судовий збір в сумі 2032 грн.,
на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України,
підлягають відшкодуванню позивачеві
за рахунок відповідача.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 80, 82
- 84, 115, 116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Провадження у справі № 902/1029/14 в
частині вимог про стягнення пені в сумі
3000 грн. припинити.

2. Позов задовольнити частково. Судові
витрати на судовий збір в сумі 2032 грн.
покласти на відповідача.

3. Стягнути з Фермерського господарства
"ОСОБА_3", (АДРЕСА_2) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1
(АДРЕСА_1) 93669 грн. - боргу, 3003 грн. - пені
за період з 01.11.2013 р. по 29.04.2014 р., 1924, 7 грн.
- 3% річних. Видати наказ в день набрання
рішенням законної сили.

4. Копії даного рішення направити
відповідачу рекомендованим листом або
вручити його повноважному
представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 05.08.2014 р. Повний текст рішення
відповідно до ст.84 ГПК України
оформлено і підписано 11.08.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_2)