м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Будінвест-2" ДоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Стройреконструкція"
Простягнення 30 666,60 грн. Суддя
Представники сторін:
Від позивача - Богуцька К.П. за дов. № 90
від 19.05.2014 року до 31.12.2014 року,
Від відповідача - не з'явився.
Обставини справи:
Приватне акціонерне товариство
"Будінвест-2" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стройреконструкція"
грн. заборгованість, 309,00 грн. пеня.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 року порушено
справи призначено на 06.08.2014 року.
16.07.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.
06.08.2014 року представники позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав, про
причини неявки належним чином суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позовних вимог, позов
підтримав у повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 року розгляд справи в
зв'язку з неявкою відповідача та
необхідністю витребування документів
по справі, відповідно до п.1 п.2 ч.1 ст. 77
ГПК України, відкладено на 13.08.2014 року.
13.08.2014 року представники позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав, про
причини неявки належним чином суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
Представник позивача надав суду заяву
від 16.07.2014 року № 124, якою відмовився в
частині позовних вимог щодо стягнення
з відповідача пені в сумі 309,00 грн.
Відповідно до п. 3.10. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18
Передбачені частиною четвертою
статті 22 ГПК права позивача збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції.
Згідно п. 4.6. зазначеної Постанови у
випадках відмови позивача від позову
(пункт 4 частини першої статті80 ГПК)
господарському суду слід керуватись
частиною шостою статті 22 ГПК, тобто
перевіряти, чи не суперечить ця
відмова законодавству та чи не
порушує вона інтереси інших осіб. Якщо
у справі заявлено кілька позовних
вимог і позивач відмовився від
деяких з них, провадження у справі
на підставі пункту4 частини першої
статті 80 ГПК припиняється у частині
тих вимог, від яких було заявлено
відмову (за умови, що судом не буде
застосовано припис частини шостої
статті 22 ГПК щодо неприйняття відмови
від позовних вимог), а розгляд решти
позовних вимог здійснюється в
Враховуючи обставини справи, а також
те, що подана позивачем заява про
відмову від позову в частині вимог про
стягнення з відповідача пені в розмірі
309,00 грн. не суперечить діючому
законодавству, не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
відповідає вимогам ГПК України,
господарський суд вважає за можливе її
прийняти, а провадження у справі в цій
частині припинити на підставі п. 4 ч. 1
За таких обставин в даному провадженні
суд розглядає остаточні вимоги
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позовних вимог,
позовні вимоги в редакції заяви від
16.07.2014 року № 124 підтримав у повному
Відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України в
судовому засіданні складений протокол,
який долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні 13.08.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив
сторони про порядок отримання повного
тексту рішення відповідно до вимог ст.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, присутнього в судовому
засіданні, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -
Між сторонами у справі було укладено
договір на надання в оренду риштування
інвентарного від 17.10.2011 року (далі -
договір), відповідно до п.1.1 якого
власник - позивач надає в оренду
риштування інвентарне (металеві стояки
і пальці) - 240 кв.м., а користувач -
відповідач бере в оренду риштування
згідно акту прийому-передачі строком з
17.10.11 по 16.11.11 включно.
Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору вартість
оренди 1 кв.м. риштування інвентарного
складає 0,80 грн. за календарний день з
ПДВ, загальна сума 5952 грн. з ПДВ.
Розрахунок по договору проводиться
користувачем методом попередньої
оплати платіжним дорученням на
розрахунковий рахунок власника
Договір діє з 18.10.11 до 17.11.11 включно і
може бути пролонгований на період
узгоджений сторонами (п. 4.1 договору).
Сторони неодноразово вносили зміни до
договору в частині в частині вартості
оренди риштування та строку дії
договору, останні з яких були внесені
договором № 7 на подовження оренди
риштування інвентарного від 01.07.2013
Відповідно до п. 1.1 договору № 7 сторони
погодили,що власник продовжує надання
в оренду риштування інвентарне
(металеві стояки і пальці) - 312 м.кв., а
користувач бере в оренду риштування
згідно акту прийому-передачі строком з
01.07.2013 року по 31.12.2013 року включно.
Відповідно до п.2.1 договору № 7 згідно
даного договору вартість оренди 1 м.кв.
риштування інвентарного складає 0,80
грн. за календарний день без ПДВ.
Кількість днів оренди складає 184
Згідно з п.2.2 договору № 7 розрахунок по
договору проводиться користувачем
методом попередньої оплати платіжним
дорученням на розрахунковий рахунок
власника помісячно до 5 числа поточного
місяця згідно актів виконаних робіт.
Відповідно до п. 3.2 договору від 01.07.2013
року № 7 користувач по закінченню
строку оренди повертає риштування в
комплекті і належному стані, в випадку
пошкодження, або неповернення
риштування, користувач сплачує
власнику подвійну вартість риштувань
відносно ринкової ціни на момент
Цей договір діє з 01.07.2013 року по 31.12.2013
року включно та може бути
пролонгований на період, узгоджений
сторонами (п. 4.1 договору № 7 від 01.07.2013
Як свідчать матеріали справи, позивач
на виконання зобов'язань за договором
№ 7 від 01.07.13 передав відповідачу
інвентарні металеві риштування в
належному стані, що підтверджується
актом передачі-приймання від 01.07.2013
року, який підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений їх
печатками, завірена копія якого
залучена до матеріалів справи.
У період з листопада по грудень 2013 року
позивач надав відповідачу послуги по
оренді риштування інвентарного на
підтверджується актами надання послуг
від 29.11.2013 року № 58 на суму 6552,00 грн. та
від 31.12.2013 року № 65 на суму 6770,40 грн.
Враховуючи зазначене, а також
положення п. 4.1 договору, відповідно до
якого термін дії договору сторони
погодили з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року
включно, договір оренди, укладений між
сторонами, є припиненим, оскільки строк
його дії закінчився 31.12.2013р.
В той же час, відповідач за наслідками
припинення договору оренди не повернув
позивачу орендоване майно, яке
фактично перебуває в тимчасовому
користуванні відповідача. Доказів
повернення зазначеного майна
відповідач суду не надав, зокрема,
відповідного акту прийому-передачі про
повернення об'єкта оренди
Відповідач свої договірні
зобов'язання, щодо сплати орендних
платежів за договором оренди належним
чином не виконав, внаслідок чого за ним
за період з листопада 2013 року по 19.03.2014
року утворилась заборгованість зі
сплати орендних платежів в розмірі
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч. 1 ст. 759
Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
Проте, всупереч згаданих приписів
закону, положень укладеного між
сторонами договору, відповідач не
виконав своїх зобов'язань щодо сплати
орендних платежів, в зв'язку з чим за
останнім на час розгляду справи
рахується заборгованість зі сплати
Доказів сплати зазначеного боргу зі
сплати орендних платежів відповідач
суду не надав.
Статтею 599 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
Таким чином, суд вважає, що позивачем
правомірно заявлено позов про
сплати орендних платежів згідно
З огляду на зазначене та враховуючи те,
що борг відповідача зі сплати орендних
позивачем на час прийняття рішення не
погашений, його розмір підтверджується
наявними матеріалами справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
основного боргу є доведеними,
обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають
Відшкодування витрат по сплаті
судового збору відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається судом на
Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд
1. Припинити провадження у справі в
частині позовних вимог про стягнення з
відповідача пені у розмірі 309,00 грн.
2. Решту позову задовольнити повністю.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою
Ялтинська, буд. 5-Б, ідентифікаційний
код 35660415) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем в
процесі виконання рішення, на користь
Приватного акціонерного товариства
Стрілецька, буд. 4-6, ідентифікаційний
(тридцять тисяч триста п'ятдесят сім)
грн. 60 коп., 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено: 18.08.2014
року.

Суддя
О.Є. Блажівська