КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. Справа№ 910/5980/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
приватного акціонерного товариства
"Компанія з управління активами -
Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб
Ессет Менеджмент" та товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСиб-Фінанс"

на ухвалу господарського суду м. Києва
від 11.06.2014 року

по справі № 910/5980/14 (суддя Омельченко
Л.В.)

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Стіф Компані"

до приватного акціонерного
товариства "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент"

за участю Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку

про банкрутство,

за участю представників сторін:

від апелянта 1 (боржника):Горобець О.В.
довіреність б/н від 11.03.2014

від апелянта 2: Горобець О.В.,
довіреність № 13/12/2013-2 від 13.12.2013

від заявника: Галюта М.Г. довіреність
б/н від 13.08.2012;

Рябко Є.О. довіреність б/н
від 10.07.2014

розпорядник майна: арбітражний
керуючий Кочин Н.В.

від Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку: Марченко
В.М. довіреність №100/2195/ик від 05.02.2014

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 11.06.2014
по справі № 910/5980/14 (суддя Омельченко
Л.В.):

1. Вжито заходів щодо забезпечення
вимог кредиторів у справі про
банкрутство приватного акціонерного
товариства "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" №
910/5980/14 за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Стіфф Компані".

2. Накладено арешт на грошові кошти, що
належать приватному акціонерному
товариству "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" (04070, м.
Київ, Подільський район, вул. Іллінська,
8, ідентифікаційний код 32799200) та
знаходяться на рахунках у банківських
або в інших кредитно-фінансових
установах, зокрема, на ті, але не
виключно, які обліковуються на
рахунках:

- код фінансової установи: 334969, назва
фінансової установи: ПАТ
"УКРБІЗНЕСБАНК", номер рахунку: ,
код валюти рахунку 980;

- код фінансової установи: 334969, назва
фінансової установи: ПАТ
"УКРБІЗНЕСБАНК", номер рахунку: ,
код валюти рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3501, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3500, код валюти
рахунку: 826;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3506, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3500, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3502, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3500, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3504, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3500, код валюти
рахунку: 978;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 3501, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 6800, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 6801, код валюти
рахунку: 980;

- код фінансової установи: 351005, назва
фінансової установи: ПAT "УкрСиббанк",
номер рахунку: 6802, код валюти
рахунку: 980;

3. Накладено арешт на цінні папери на
всіх рахунках в цінних паперах,
відкритих у будь-яких фінансових
установах на ім'я приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент" та такі, що належать
Приватному акціонерному товариству
"Компанія з управління активами -
Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб
Ессет Менеджмент".

4. Заборонено приватному акціонерному
товариству "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" без
погодження розпорядника майна та суду
вчиняти наступні дії:

- списувати кошти з банківських
рахунків, відкритих на ім'я приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент";

- розпоряджатися цінними паперами, що
належать приватному акціонерному
товариству "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент", та
вчиняти будь-які правочини щодо таких
цінних паперів;

- розпоряджатися у будь-який спосіб
рухомим та нерухомим майном, цінними
паперами приватного акціонерного
товариства "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" та
укладати будь-які правочини щодо
такого майна;

- розпоряджатися активами всіх фондів,
що перебувають в управлінні Приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент";

- передавати управління активами
фондів, що перебувають в управлінні
приватного акціонерного товариства
"Компанія з управління активами -
Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб
Ессет Менеджмент", іншим фінансовим
установам, в тому числі підписувати
угоди про розірвання договорів про
управління активами.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою
приватне акціонерне товариство
"Компанія з управління активами -
Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб
Ессет Менеджмент" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
оскаржувану ухвалу.

Обґрунтовуючи подану скаргу приватне
акціонерне товариство "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент", посилається на
безпідставність вжиття місцевим
господарським судом заходів щодо
забезпечення вимог кредиторів шляхом
накладення арешту на рахунки боржника
та заборони вчинення певних дій без
погодження з розпорядником майна.
Скаржник зазначає, що місцевим
господарським судом не було здійснено
належної оцінки обґрунтованості вимог
ініціюючого кредитора при подачі
відповідної заяви та порушено принцип
розумності застосування заходів
забезпечення і як наслідок, призвело до
порушення охоронюваних законом
інтересів осіб, які не є учасниками
провадження у справі про банкрутство.
Боржник з посиланням на положення
Закону України «Про інститути
спільного інвестування» вказує, що
активи інститутів спільного
інвестування - корпоративних та
пайових інвестиційних фондів, до яких
належать і грошові кошти, не вважаються
майном боржника та у випадку визнання
компанії з управління активами
банкрутом, активи інституту спільного
інвестування не включаються до
ліквідаційної маси такої компанії.
Боржник стверджує, що на банківських
рахунках, відкритих боржником для
пайових інвестиційних фондів,
обліковуються виключно грошові кошти,
які є активами таких фондів і
відповідно до закону належать
інвесторам цих фондів. Також боржник
зазначає, що не на дату порушення
провадження по справі не був та на
теперішній час не є власником
інвестиційних сертифікатів пайового
недиверсифікованого інвестиційного
фонду закритого типу «Стабільні
інвестиції-2», а вчинення правочинів з
купівлі - продажу інвестиційних
сертифікатів фонду протягом березня 2013
року - січня 2014 року є
загальноприйнятою практикою і не є
доказом дій боржника направлених на
уникнення задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від суду
від 01.07.2014 колегією суддів у складі:
головуючий суддя Копитова О.С., судді:
Разіна Т.І., Шипко В.В., апеляційну
скаргу прийнято до провадження та
призначено її розгляд на 15.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Шипка В.В. у
відпустці, склад колегії було змінено
та доручено здійснювати розгляд справи
колегії у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Пантелієнка В.О.,
Разіної Т.І.

Ухвалою суду від 15.07.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

15.07.2014 до відділу документального
забезпечення суду від товариства з
обмеженою відповідальністю "Стіф
Компані" надійшов відзив на апеляційну
скаргу, в якому останній просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін.

Ініціюючий кредитор вказує, що ТОВ
«УкрСиб-Фінанс» в інтересах боржника
намагається звільнити кошти, розміщені
на депозитному рахунку з-під арешту, як
активи пайового недиверсифікованого
інвестиційного фонду закритого типу
«Стабільні інвестиції-2» та списати їх
з рахунку. При цьому, жодних належних
доказів, що підтверджують належність
цих коштів на депозитному рахунку саме
інвесторам фонду не додається.
Кредитор вказує, що згідно офіційних
відомостей, зокрема витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна стосовно боржника станом на
20.05.2014 року вбачається, що боржником
було передано у заставу АТ
«УкрСиббанк» на підставі Договору
застави цінних паперів (інвестиційних
сертифікатів) №33-КУА/12 від 28.12.2012.
інвестиційні сертифікати пайового
недиверсифікованого інвестиційного
фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні
інвестицій 2», код за , код за
ЄДРІСІ2321604, у кількості 49 999 од., на
забезпечення своїх зобов'язань за
договорами купівлі-продажу, укладених
з банком, звернення стягнення не
зареєстровано, строк виконання
зобов'язання - 22.03.2013 року, термін дії -
29.12.2017 року, що відповідно доводить, що
боржник є власником та заставодавцем
майже всіх інвестиційних сертифікатів
фонду (крім одного). Також товариство з
обмеженою відповідальністю "Стіф
Компані" вказує, що згідно офіційної
інформації, яка підлягає оприлюдненню
вбачається, що за період з березня 2013
року по січень 2014 року боржником
вчинялись правочини з заставленими
інвестиційними сертифікатами фонду, що
свідчить, на думку ініціюючого
кредитора, про те, що боржник фактично є
власником цього активу і використовує
інвестиційні сертифікати в своїй
діяльності. Ініціюючий кредитор
вважає, що надання боржником виписок по
рахунку в цінних паперах може бути
свідченням про відсутність у нього
інвестиційних сертифікатів фонду лише
на певну дату. Наявність у боржника у
власності 99,99 % інвестиційних
сертифікатів фонду, відповідно і
належність йому, як учаснику фонду
грошових коштів на рахунку 3501 на
дату накладання першого арешту - 01.08.2013
року та на дату винесення рішення
господарського суду м. Києва від 20.08.2013
року у справі № 910/14263/13 про стягнення з
боржника грошових коштів
підтверджується зазначеними вище
доказами та є достатньою підставою для
накладення арешту на грошові кошти.

Вчинення після зазначених дат дій по
відчуження належних боржнику
інвестиційних сертифікатів фонду, на
думку кредитора, слід розглядати як
дії, направлені на уникнення від
виконання рішення суду у справі №
910/14263/13, що врешті призвели до
неплатоспроможності боржника.

Підсумовуючи поданий на апеляційну
скаргу відзив, товариство з обмеженою
відповідальністю «Стіфф Компані»
вважає, що вжиття судом заходів до
забезпечення вимог кредиторів згідно
оскаржуваної ухвали, зокрема шляхом
накладення арешту на грошові кошти
боржника, особливо ті, що містяться на
рахунках № 3501 та № 3506, до
встановлення розпорядником майна
джерел їх находження на вказані
рахунки, правомірності дій боржника по
відчуженню інвестиційних сертифікатів
фонду, який в своїх активах мав значну
суму коштів, враховуючи наведені вище
обставини та докази є цілком
обґрунтованим та відповідає принципу
розумності.

До Київського апеляційного
господарського суду від товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСиб-Фінанс" надійшла апеляційна
скарга на ухвалу господарського суду
м. Києва від 11.06.2014 по справі № 910/5980/14.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "УкрСиб-Фінанс" не
погоджується з оскарженою ухвалою та
просить суд її скасувати.

Доводи апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСиб-Фінанс" аналогічні доводам
боржника. При цьому скаржник зазначає,
про помилковість висновків суду першої
інстанції стосовно належності
боржнику 99,96 % інвестиційних
сертифікатів пайового
недиверсифікованого інвестиційного
фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні
інвестиції 2», оскільки згідно виписки
з рахунку у цінних паперах 16 560 штук
зазначених сертифікатів належить
скаржнику. Крім того, скаржник
посилається на той факт, що судом
першої інстанції не було застосовано
ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України, щодо врахування
фактів, встановлених рішенням суду в
адміністративній справі, що набрало
законної сили, а саме встановлення
того, що грошові кошти на рахунках №
3501 та № 3506, відкритих в АТ
«УкрСиббанк» належать учасникам
пайового недиверсифікованого
інвестиційного фонду закритого типу
«УкрСиб Стабільні інвестиції 2», а не
боржнику.

Ухвалою суду від 15.07.2014 апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрСиб-Фінанс"
прийнято до провадження та об'єднано
для спільного розгляду в одне
апеляційне провадження з апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент".

Іншою ухвалою суду від 15.07.2014
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги та відкладено судове засідання
на 05.08.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Пантелієнка В.О.
у відпустці та перебуванням судді
Разіної Т.І. на лікарняному, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Копитової
О.С., суддів: Остапенка О.М., Сотнікова
С.В.

Ухвалою суду від 05.08.2014 колегією суддів
справу № 910/5980/14 для розгляду
апеляційних скарг приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент" та товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрСиб-Фінанс" на
ухвалу господарського суду м. Києва від
11.06.2014 прийнято до свого провадження.

Присутній в судовому засіданні
апеляційної інстанції представник
скаржників апеляційні скарги
підтримала в повному обсязі.

Розпорядник майна просив суд відмовити
в задоволенні апеляційних скарг і
відповідно зазначив, що на його думку
суд правомірно вжив заходів
направлених на забезпечення вимог
кредиторів шляхом накладення арешту на
рахунки боржника та заборони вчинення
певних дій без погодження з
розпорядником майна.

Присутній в судовому засіданні
представник ініціюючого кредитора
проти задоволення апеляційних скарг
заперечував в повному обсязі та просив
залишити оспорювану ухвалу без змін, а
апеляційні скарги без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів оскарження,
ухвалою господарського суду м. Києва
від 14.04.2014 року заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "Стіфф
Компані" про порушення справи про
банкрутство приватного акціонерного
товариства "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
нового фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент"
прийнято до розгляду та призначено
підготовче судове засідання на 23.04.2014.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 23.04.2014 порушено провадження у
справі про банкрутство № 910/5980/14,
визнано безспірні грошові вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Стіфф Компані" до
боржника у розмірі 17881702,65 грн., введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів та процедуру розпорядження
майном боржника, призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Кочин Н.В., вирішено інші
процедурні питання.

19.05.2014 ініціюючий кредитор - товариство
з обмеженою відповідальністю "Стіфф
Компані" звернулось до господарського
суду міста Києва із заявою про вжиття
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів шляхом накладення арешту на
грошові кошти боржника та заборони
вчинення певних дій без погодження з
розпорядником майна.

В обґрунтування поданого клопотання
заявник зазначав, що заявленими є
вимоги про накладення арешту на
грошові кошти і цінні папери, що
містяться на рахунках боржника, а також
встановлення заборони на вчинення без
погодження з розпорядником майна таких
дій як списання коштів з банківських
рахунків, розпорядження цінними
паперами, рухомим і нерухомим майном,
укладення правочинів щодо такого
майна, передавання управління активами
фондів, що перебувають в управлінні
боржника, іншим фінансовим установам, в
тому числі, підписувати угоди про
розірвання договорів про управління
активами. Заявник посилався на ст.ст. 66,
67 Господарського процесуального
кодексу України та зазначав, що вказані
вимоги мотивовані наявністю обставин,
які свідчать про виведення з власності
й управління боржника його активів, що
може призвести до неможливості
задоволення грошових вимог
ініціюючого кредитора передбаченої
приписами Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 11.06.2014 задоволено заяву ініціюючого
кредитора про вжиття заходів щодо
забезпечення вимог кредиторів шляхом
накладення арешту на грошові кошти
боржника та заборони вчинення певних
дій без погодження з розпорядником
майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
під розпорядженням майном розуміється
система заходів щодо нагляду та
контролю за управлінням і
розпорядженням майном боржника з метою
забезпечення збереження, ефективного
використання майнових активів
боржника, проведення аналізу його
фінансового становища, а також
визначення наступної оптимальної
процедури (санації, мирової угоди чи
ліквідації) для задоволення в повному
обсязі або частково вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
господарський суд має право за
клопотанням сторін або учасників
справи про банкрутство чи за своєю
ініціативою вжити заходів до
забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням
розпорядника майна, кредиторів або з
власної ініціативи може заборонити
боржнику укладати без згоди
арбітражного керуючого (розпорядника
майна) правочини (договори), а також
зобов'язати боржника передати цінні
папери, майно, інші цінності на
зберігання третім особам, вчинити чи
утриматися від вчинення певних дій або
вжити інших заходів для збереження
майна боржника (у тому числі шляхом
позбавлення боржника права
розпорядження його нерухомим майном
без згоди розпорядника майна або суду,
який розглядає справу про банкрутство;
накладення арешту на конкретне рухоме
майно боржника), про що виноситься
ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог
кредиторів діють відповідно до дня
введення процедури санації і
призначення керуючого санацією або до
прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора, або до припинення
провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати
або змінити заходи щодо забезпечення
вимог кредиторів до настання
зазначених обставин, про що виноситься
ухвала.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України та іншими
законодавчими актами.

У ст. 66 Господарського процесуального
кодексу України встановлено, що
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених ст. 67 цього
Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається у будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про звільнення цього майна з-під
арешту.

Надаючи пояснення стосовно
підставності вжиття заходів
забезпечення вимог кредиторів,
ініціюючий кредитор вказував, на те, що
на його думку боржник, користуючись
своїм особливим статусом компанії з
управління активами, маючи в
управлінні активи кількох фондів,
намагається приховати свої грошові
кошти, видаючи їх за кошти одного з
таких фондів, зокрема розмістивши їх на
депозитному рахунку № 3501.

При цьому, до матеріалів справи
ініціюючим кредитором, було додано
копію заяви на розміщення вкладного
траншу № 32 від 25.07.2013, згідно якої
боржником вчинялись дії по зарахуванню
коштів у сумі 19250000,00 грн. на депозитний
рахунок № 3501.

Божником жодних доказів того, що кошти,
які зараховуються на депозитний
рахунок, належать пайовому
недиверсифікованому інвестиційному
фонду закритого типу "УкрСиб Стабільні
інвестиції 2" не надано.

При цьому відповідно до ст. 22 Закону
України "Про інститути спільного
інвестування (пайові та корпоративні
інвестиційні фонди)", пайовий
інвестиційний фонд - це активи, що
належать інвесторам на праві спільної
часткової власності, перебувають в
управлінні компанії з управління
активами та обліковуються останньою
окремо від результатів її
господарської діяльності. Пайовий
інвестиційний фонд не є юридичною
особою.

Судом першої інстанції при розгляді
заяви встановлено, що згідно витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна вбачається, що активи (цінні
папери) пайового недиверсифікованого
інвестиційного фонду закритого типу
"УкрСиб Стабільні інвестиції 2"
належать саме боржнику, а не вказаному
фонду, як стверджує в своїй апеляційній
скарзі боржник, оскільки як свідчить
запис № 8 зазначеного витягу, боржником
було передано у заставу ПАТ
"УкрСиббанк" на підставі договору
застави цінних паперів (інвестиційних
сертифікатів) № 33-КУА/12 від 28.12.2012 року
інвестиційні сертифікати пайового
недиверсифікованого інвестиційного
фонду закритого типу "УкрСиб Стабільні
інвестиції 2" у кількості 49 999 одиниць на
забезпечення своїх зобов'язань за
договором купівлі-продажу цінних
паперів № 251-12-Д/11 від 28.03.2011 та
договором купівлі-продажу цінних
паперів № 261-12-Д/11 від 30.03.2011, звернення
стягнення не зареєстровано, строк
виконання зобов'язання - 22.03.2013, термін
дії - 29.12.2017.

В зв'язку з тим, що згідно даних
вищезазначеного витягу, звернення
стягнення не відбувалось,
заставодавець не змінювався (якщо б,
наприклад, мало місце відчуження
заставлених цінних паперів), а за
основним зобов'язанням ПАТ "УкрСиббанк"
направлено кредиторську заяву до
місцевого суду на суму 54 млн. грн., яка
обґрунтована саме невиконанням
боржником зобов'язань за тими ж самими
договорами купівлі-продажу цінних
паперів № 251-12-Д/11 від 28.03.2011 та № 261-12-Д/11
від 30.03.2011, які зазначені у витягу як
підстава забезпечуваного основного
зобов'язання, забезпечене зобов'язання
не було виконано до цього часу, цінні
папери до цього часу перебувають у
заставі, в зв'язку з чим місцевий суд
дійшов висновку, що основна їх частина
належить саме боржнику.

З урахуванням викладених обставин,
місцевий суд встановив, що грошові
кошти, розміщені на рахунку № 3501,
який належать боржнику, в тому числі як
найбільшому учаснику фонду, і якщо
боржник намагається видавати ці кошти
за такі, що належать третім особам
(учасникам фонду), а сам фактично і є
таким учасником цього фонду, то його
наміри вивести грошові кошти з
вказаного рахунку можуть зашкодити
правомірному задоволенню вимог
кредиторів за рахунок такого активу.

Заперечуючи проти ухвали апелянти
вказують на хибність таких висновків
господарського суду, зокрема той факт,
що боржник не є власником зазначених
інвестиційних сертифікатів, що
підтверджується виписками з рахунку в
цінних паперах, наданих депозитарною
установою станом на 13.06.014 року.

Крім того, апелянтом товариство з
обмеженою відповідальністю
«УкрСиб-Фінанс» надано обмежену
виписку про стан рахунку в цінних
паперах станом на 02.07.2014 року , згідно
якої інвестиційні сертифікати
пайового недиверсифікованого
інвестиційного фонду закритого типу
"УкрСиб Стабільні інвестиції 2" у
кількості 16 560 шт. належать товариству з
обмеженою відповідальністю
«УкрСиб-Фінанс».

Колегія суддів враховує зазначені
докази, однак вважає за необхідне
зазначити, що апелянтами не надано суду
жодних пояснень на спростування даних
з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, доказів щодо зміни заставодавця,
звернення стягнення на заставне майно,
тощо. Також не місять матеріали справи
і доказів на підтвердження того, коли
та на яких підставах товариство з
обмеженою відповідальністю
«УкрСиб-Фінанс» набуло зазначені
інвестиційні сертифікати. Не
повідомляли апелянти ні суду першої, ні
апеляційної інстанції і про те, кому,
якщо не боржнику, на дату прийняття
спірної ухвали належала інша частина
інвестиційних сертифікатів та чи
належала їх частина в кількості 16 560 шт.
товариству з обмеженою
відповідальністю «УкрСиб-Фінанс».

Крім того, колегія суддів також звертає
увагу і на той факт, що в матеріалах
справи наявна кредиторська заява ПАТ
"УкрСиббанк" від 19.05.2014 року з грошовими
вимогами до боржника на суму 54 458 580,58
грн., яка обґрунтована саме
невиконанням боржником договорів
купівлі-продажу цінних паперів від
28.03.2011 р. № 251-12-Д/11 та № 261-12-Д/11 від 30.03.2011
року.

Згідно наявних в матеріалах оскарження
відомостей з Єдиної бази даних
інформації, яка підлягає опублікуванню
у офіційних виданнях Верховної ради
України, Кабінету Міністрів України,
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку (smida.gov.ua), за період з
березня 2013 року до січня 2014 року
включно, боржником вчинялись кілька
правочинів з інвестиційними
сертифікатами фонду, зокрема 05.03.2013
придбано 1 одиницю, 04.09.2013 придбано 49 999
одиниць, а 07.11.2013, 12.11.2013 та 09.01.2014 продано
незначну кількість цих сертифікатів у
кількості відповідно 1,5 та 15 одиниць.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що
вищезазначені обставини дають
підстави вважати, що боржником разом з
його афілійованими особами можуть
вчинятися і надалі активні дії,
спрямовані на виведення його майна з
метою уникнення задоволення вимог
кредиторів через фонди, які
знаходяться в його управлінні,
наприклад, шляхом передачі управління
такими фондами іншим компаніям з
управління активами.

Крім того, слід зауважити, що п. 2 та п. 3
оспорюваної ухвали в якості
забезпечення вимог кредиторів
передбачено накладення арешту на
грошові кошти на перелічених рахунках
в банках та на цінні папери, що належать
саме приватному акціонерному
товариству «Компанія з управління
активами Адміністратор пенсійних
фондів «УкрСиб Ессет Менеджмент»,
тобто відповідні обмеження стосуються
саме майнових активів боржника та не
стосуються будь-яких третіх осіб.

Жодними належними доказами боржником
не доведено, що на його відкритих
рахунках взагалі наявні будь-які кошти,
тим паче ті, що належать іншим
суб'єктам. Боржником не додано ні
виписок по рахунках з яких вбачалось би
цільове призначення вказаних коштів,
ні договорів з інвесторами, тощо.

Що стосується інших обмежень,
встановлених у вказаній ухвалі, то
судом лише визначено необхідність
погодження певних дій з розпорядником
майна, що на думку апеляційного суду є
цілком обґрунтованим.

В даному випадку колегія суддів
погоджується з місцевим судом, що
вжиття заходів забезпечення вимог
кредиторів таким чином сприятиме
уникненню безпідставного та
недоцільного витрачання грошових
коштів та відчуження активів
підприємства, щодо якого порушено
справу про банкрутство, та, паралельно,
цьому ж підприємству як професійному
учаснику фінансового ринку, адже
накладення таких обмежень в процедурі
розпорядження майном буде спрямоване
на уникнення можливості витрачання
боржником коштів його клієнтів та
інвесторів та сприятиме їх збереженню
та неправомірному витрачанню.

Вжиття заходів забезпечення вимог
кредиторів на стадії розпорядження
майном є обмеженими у часі, адже
обмежується даною судовою процедурою
та вжиття таких заходів не виключає
можливості їх скасування за
мотивованим зверненням
заінтересованої та уповноваженої
особи, у тому числі інвестора/клієнта
боржника, а також самого боржника за
умови подання належних підтверджуючих
доказів.

Колегія суддів не вбачає порушень
місцевим судом норм діючого
законодавства при прийнятті ухвали від
11.06.2014 року по справі № 910/5980/14 і
відповідно підстави для скасування
зазначеної ухвали відсутні. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції.

На підставі викладеного вище та,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент" та товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрСиб-Фінанс"
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду м. Києва від 11.06.2014
року по справі № 910/5980/14 - без змін.

Матеріали оскарження по справі №
910/5980/14 повернути до господарського
суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
О.М. Остапенко

С.В. Сотніков