ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Справа № 904/6478/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Фізичної особи підприємця
ОСОБА_4 на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014у справіГосподарського суду
Дніпропетровської областіза позовом
Криворізького прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах держави в особі
Криворізької міської радидо Фізичної
особи підприємця ОСОБА_4 третя
особаДержавна інспекція сільського
господарства Дніпропетровській
областіпростягнення збитків за
порушення користування земельною
ділянкою в розмірі 273 812,56 грн.в
судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: не з'явились,

відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_6 (дов. від
07.08.14),

3-тьої особи: не з'явились,

Генпрокуратури: Куліба О.А. (посв. від
30.05.13 № 2116),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 21.10.2013 господарського суду
Дніпропетровської області позов
задоволено з відповідача на користь
Криворізької міської ради стягнуто
273812, 56 грн. збитків за порушення
користування земельною ділянкою,
проведено розподіл судових витрат.

Постановою від 13.05.2014
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду вказане вище
рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
ФОП ОСОБА_4 звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх
скасувати як прийняті з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити.

Позивач та третя особа подали до Вищого
господарського суду України відзиви на
касаційну скаргу, в яких просять
залишити її без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу
задовольнити частково.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали оскаржувані
судові рішення, відповідно до умов
договору купівлі-продажу споруд від
26.03.2004, укладеного між ВАТ "Криворізьке
автотранспортне підприємство 14136" та
ФОП ОСОБА_4, останнім придбано склад
легкозаймистих речовин К загальною
площею 68,1 м2, та гараж У, загальною
площею 143,8 м2 по АДРЕСА_1, (на підставі
рішення міськвиконкому №254/1 від
21.07.2004р. перейменована на АДРЕСА_1).

Договір посвідчено приватним
нотаріусом Криворізького
нотаріального округу 26.03.2004 ОСОБА_8, і
зареєстрований у реєстрі за № 712.

Право власності на споруди покупець
набув 04.01.2005.

31.07.2006 між Криворізькою міською радою
та ФОП ОСОБА_4 було укладено тимчасову
угоду №798/3 про плату за фактичне
користування земельною ділянкою,
згідно якої ФОП як фактичний
землекористувач земельної ділянки
площею 241, визначеною відповідно до
довідки КП "КБІ" (нормативна грошова
оцінка станом на 14.04.2005 складає 478,93
грн./м2 для потреб розміщення гаражу та
складського приміщення) сплачує до
місцевого бюджету суму, що відповідає
розміру земельного податку, а саме 1%
(від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки), що становить 99,55
грн.

Строк дії угоди з 31.07.2006 по 24.07.2007
включно і після закінчення терміну дії
угоди подальше користування фактичним
землекористувачем земельною ділянкою
без оформлення права її користування є
неправочинним (п. 6 угоди).

27.03.2013 року головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області Шаповаловим Д.В. за участю
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
підставі постанови від 05.03.2013 року № 27
Криворізької прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів, проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства фізичної
особи-підприємця під час користування
земельною ділянкою загальною площею
0,3791 га у АДРЕСА_1, за результатами якої
складено акт від 27.03.2013, у якому
зазначено, що ділянка за формою
статистичної звітності 6-зем не
обліковується, відноситься до земель,
не наданих у власність чи користування,
належать до державної власності.

В ході перевірки виявлено, що
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку площею 0,3791 га не
оформлено, що є порушенням ст. 125
Земельного кодексу України №2768-ІІІ.

Акт перевірки підписано ФОП ОСОБА_4

В цей же день ФОП вручено припис №27/04,
яким останнього зобов'язано оформити
правовстановлюючі документи на
користування земельною ділянкою
площею 0,3791 га розташовану у АДРЕСА_1
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у термін
до 25.04.2013.

24.05.2013 Головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області Шаповаловим
Д.В. за участю фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 було
перевірено дотримання вимог
земельного законодавства, за
результатами якої складено акт за №135/27
та встановлено, що ФОП ОСОБА_4 не
виконав вимоги припису №27/04 від 27.03.2013
щодо оформлення правовстановлюючих
документів на користування зазначеною
вище земельною ділянкою.

24.05.2013 ФОП отримано №114/27 припис із
зобов'язанням зареєструвати
правовстановлюючі документи на
користування земельною ділянкою
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у термін
до 22.06.2013.

Крім того, в цей же день посадовою
особою державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області складено протокол про
адміністративне правопорушення №27/05, у
якому зазначено про невиконання
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
умов припису №27/04 від 27.03.2013, що є
порушенням терміну виконання припису
посадової особи, яка здійснює
державний контроль. Особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, повідомлено про
розгляд справи про адміністративне
правопорушення 30.05.2013 Ознайомлення
фізичної особи-підприємця з протоколом
підтверджується його підписом.

Рішенням виконавчого комітету
Криворізької міської ради від 12.06.2013р.
№199 "Про затвердження актів комісії з
визначення розміру збитків, заподіяних
власникам землі та землекористувачам",
завданих Криворізькій міській раді, як
власнику землі, при використанні
земельної ділянки ФОП ОСОБА_4
затверджено акт № 4 від 06.06.2013 комісії з
визначення розміру збитків, заподіяних
власникам землі та землекористувачам.

Комісія по визначенню розмірів збитків
дійшла висновку, що територіальна
громада міста як власник земельної
ділянки внаслідок обмеження її прав у
результаті використання фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4 без
правоустановчих документів земельної
ділянки загальною площею 3791 м2 під
розміщення комплексу (гараж, склад) на
АДРЕСА_1 з 01.06.2010 до 31.05.2013 не одержала
доход (у вигляді орендної плати за
землю) до міського бюджету в розмірі
273812, 56 грн., що спричинило заподіяння їй
збитків у вказаному розмірі.

Наведені вище обставини стали
підставою для звернення Криворізького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері з позовом
у даній справі в інтересах
Криворізької міської ради.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди
попередніх інстанцій виходили з
доведеності як факту завдання збитків
позивачу, так і їх розміру.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає висновки судів
такими, що зроблені без врахування усіх
фактичних обставин справи.

Так, колегія суддів Вищого
господарського суду України в даному
випадку зважає на положення Постанови
Пленуму Вищого господарського суду від
17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", п. 3.8 якої
передбачено, що вирішуючи спори за
позовами органів державної влади або
місцевого самоврядування про
стягнення з особи, яка набула у
власність житловий будинок, будівлю
або споруду і не переоформила право
користування земельною ділянкою,
збитків у вигляді упущеної вигоди
(зокрема у розмірі неодержаної плати за
оренду земельної ділянки),
господарські суди повинні брати до
уваги положення статті 22 ЦК України та
частини другої статті 224 ГК України. Для
застосування такого заходу
відповідальності слід встановлювати
наявність у діях відповідача усіх
чотирьох елементів складу цивільного
правопорушення (протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та
збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські
суди мають докладно з'ясовувати
причини неоформлення чи несвоєчасного
оформлення відповідного
землекористування та обставини,
пов'язані із вжиттям господарюючими
суб'єктами усіх залежних від них
заходів щодо одержання документів, які
посвідчують право землекористування.
При цьому суду слід враховувати вимоги
частини другої статті 120 ЗК України,
якою передбачено що у разі коли жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Якщо у розгляді справи буде з'ясовано
обставини, зазначені в абзаці третьому
підпункту 3.4 пункту 3 цієї постанови, і
що суб'єкт господарювання вживав
необхідних заходів до оформлення свого
права землекористування, то
відсутність у нього переоформлених на
його ім'я правовстановлюваних
документів на земельну ділянку не може
розцінюватися як правопорушення.

При цьому судами попередніх інстанцій
не досліджувались наявності у даному
випадку в діях відповідача усього
складу цивільного правопорушення,
зокрема, вини відповідача в неукладені
між сторонами договору оренди
земельної ділянки, а також
протиправної поведінки, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
збитками.

Так, судами попередніх інстанцій не
взято до уваги той факт, що відповідач
від моменту укладення тимчасової угоди
та реєстрації в органах ДПІ та протягом
усього наступного періоду
користування земельною ділянкою
вносив до державного бюджету плату, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи квитанціями, а також листом
Криворізької міжрайонної ДПІ ДПС у
Дніпропетровській області від 06.06.2013 №
7833/10/172, згідно якого ФОП ОСОБА_10 за
період з 01.06.2010 по 30.04.2013 задекларовано
та сплачено 17714, 0 грн. орендної плати за
спірну земельну ділянку.

Окрім того, в матеріалах справи наявні
докази вчинення відповідачем
передбачених чинним законодавством
дій щодо узаконення користування
земельною ділянкою.

Також, колегія суддів Вищого
господарського суду України зважає на
те, що доказів в підтвердження
здійснення будь-яких заходів,
направлених на одержання доходів у
вигляді орендної плати, а також вжиття
заходів, спрямованих на уникнення
збитків, позивачем надано не було.

При цьому наявний матеріалах справи
примірник попереднього договору, яким
відповідачу пропонується надати у
платне користування спірну земельну
ділянка не відповідає чинному в
Україні земельному законодавству.

Так, згідно ст. 116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
"Про оренду землі", укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу
України встановлено, що передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Таким чином, підставою для
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у комунальній власності, є
відповідний договір оренди, укладений
на підставі рішення органу місцевого
самоврядування.

Разом з тим, відповідне рішення
Криворізької міської ради судам надано
не було.

Враховуючи викладене та з огляду на ч.
ІІ ст. 1117, згідно якої касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
збирати нові докази або додатково
перевіряти їх, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи місцевому
господарському суду необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, надати об'єктивну
оцінку доказам, які мають юридичне
значення для її розгляду, правильно
застосувати норми матеріального права,
які регулюють спірні відносини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення від 21.10.2013 господарського суду
Дніпропетровської області та
постанову від 13.05.2014
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду у справі № 904/6478/13
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Ходаківська І.П.