ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" серпня 2014 р.Справа № 924/774/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі: суддя Шпак В.О.,
розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Універсалінвестцентр" м. Славута

до Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1
м.Славута

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Славутська міська рада.

про стягнення 2520,00грн. заборгованості
по орендній платі та 1038,00грн. штрафу.

Представники сторін:

від позивача Бурець А.Я. - представник
за довіреністю №07-07/14 від 07.07.14р.

від відповідача ОСОБА_1 - приватний
підприємець

т.о. не з'явився

Суть спору:

ТОВ „Універсалінвестцентр" звернулось
з позовом до Фізичної особа-підприємця
ОСОБА_1 м.Славута про стягнення 2520,00 грн.
заборгованості по орендній платі за
договором оренди торгівельного місця
№ТЦ55/53,54 та 1038,00грн. штрафу (з
врахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, яку було прийнято
ухвалою суду від 10.07.2014р.).

В обгрунтування своїх вимог
посилається на те, що на виконання
укладеного Договору ТОВ
„Універсалінвестцентр" передало для
орендаря об'єкт оренди. Орендар, у свою
чергу, оплатив вартість оренди за
січень, лютий та березень 2014 року, однак
за квітень, травень та червень 2014 року
орендар відмовляється вносити орендну
плату без належних на те підстав.

На адресу відповідача була направлена
вимога №35 від 22.04.2014р. про погашення
боргу, однак задоволена вона не була.
Лист за вихідним №59 від 16.05.2014р. про
внесення орендної плати також був
залишений без задоволення.

Просить суд стягнути заборгованість по
орендній платі за квітень, травень та
червень місяць 2014року в сумі 2520,00грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У
відзиві на позов зазначив, що Договір
оренди земельної ділянки на якій
розміщено торгове місце між
Славутською міською радою та ТОВ
„Торгово-сервісний центр - Універсал
сервіс" укладено з порушеннями закону
України „Про оренду землі".

Згідно ст.20 Закону договір оренди землі
підлягає державній реєстрації. Право
оренди земельної ділянки виникає з дня
державної реєстрації цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень. Дані про
державну реєстрацію Договору
укладеного №60 від 23.05.2007 року
відсутні. За таких обставин слід
визнати зазначений Договір укладеним з
порушенням чинного законодавства
незаконним. Згідно ст.8 Закону
орендована земельна ділянка або її
частина може передаватися орендарем у
суборенду без зміни цільового
призначення, якщо це передбачено
договором оренди або за письмовою
згодою орендодавця. Якщо протягом
одного місяця орендодавець не надішле
письмового повідомлення щодо своєї
згоди чи заперечення, орендована
земельна ділянка або її частина може
бути передана в суборенду.

Умови договору суборенди земельної
ділянки повинні обмежуватися умовами
договору оренди земельної ділянки і не
суперечити йому. Строк суборенди не
може перевищувати строку, визначеного
договором оренди землі. У разі
припинення договору оренди чинність
договору суборенди земельної ділянки
припиняється. Договір суборенди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації.

Договір оренди торговельного місця №
ТЦ55/53,54 укладений між мною та ТОВ
„Універсалінвестцентр" фактично є
передачею під торгове місце частини
земельної ділянки 12кв.м., що перебуває
на земельній ділянці, Орендарем якої є
ТОВ „Торгово-сервісний центр -
Універсал сервіс", тобто є Договором
суборенди земельної ділянки і
суперечить вимогам статті 8 Закону
України "Про оренду землі".

Крім того, вважає, що розміру орендної
плати є надмірно великим в порівнянні з
платою за користування земельною
ділянкою, розмір якої Позивач вносить в
місцевий бюджет за оренду усієї площі
земельної ділянки, яку орендує згідно
Договору від 23.05.2007року та використовує
відповідно Угоди до договору оренди,
укладеної 05.06.2013р.

Просить в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

02 січня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Універсалінвестцентр" (Орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Орендар) було укладено Договір оренди
торговельного місця №ТЦ55/53,54 на
території ринку, що розташований за
адресою: м. Славута, Ринкова площа.

Відповідно до п.2.3 Статуту ТОВ
„Універсалінвестцентр" одним із
основних видів діяльності товариства
є: Створення, функціонування ринків.
Справляння ринкового збору.

Пунктом 1 Договору передбачено, що
орендодавець надає орендареві у
тимчасове платне користування
торговельне місце площею 12 (дванадцять)
квадратних метрів для провадження
торговельної діяльності.

Об'єкт оренди облаштовано тимчасовою
не стаціонарною спорудою, право
власності на яку належить ТОВ
„Універсалінвестцентр" (п.2 Договору).

Пунктом 17 Договору встановлено, що
договір укладено строком на 6 місяців
та діє 02.01.2014р. до 30.06.2014р.

Відповідно до абзацу 4 пункту 8 Договору
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, комунальні платежі (вода,
витрати по електроенергії, опалення), у
разі використання.

Пунктами 9, 11 Договору встановлено, що
орендна плата становить 840,00 грн.
(вісімсот сорок гривень) на місяць та
вноситься до 10 числа місяця, що передує
місяцю, за який проводиться оплата.

Позивач подав позов про стягнення з
Орендаря заборгованість по орендній
платі за квітень, травень та червень
2014року, посилаючись на те, що вимога №35
від 22.04.2014р. та лист за вихідним №59 від
16.05.2014р. про внесення орендної плати був
залишений відповідачем без
задоволення.

Крім того, позивачем було надано лист -
заперечення щодо продовження дії
договору оренди торгівельного місця за
№129 від 11.07.2014р., який було направлено
відповідачу.

У вказаному листі ТОВ
„Універсалінвестцентр" зазначив, що
орендар після закінчення строку дії
Договору продовжуєте користуватись
торговельним місцем №ТЦ55/53,54 загальною
площею 12 кв. м., що розташоване на
території ринку за адресою: м. Славута,
Ринкова площа. Проте, ТОВ
„Універсалінвестцентр" не бажає
продовжувати орендні відносини,
оскільки відповідач систематично
порушуєте умови пункту 11 Договору, а
саме: строки внесення плати за
орендоване торговельне місце.

Відповідно до статті 764 Цивільного
кодексу України повідомляє про те, що
він заперечує проти продовження дії
Договору оренди торговельного місця
№ТЦ55/53,54 від 02.01.2014р. Тому наполягає на
поверненню з оренди торговельного
місця №ТЦ55/53,54, оскільки правові
підстави для подальшого користування
ним відсутні.

Однак, судом береться до уваги, що
предметом його розгляду є стягнення
орендної плати за час дії договору.

Під час розгляду справи було
встановлено також, що 23.05.2007року між
Славутською міською радою
(Орендодавець) та ТОВ
„Торгово-сервісний центр - Універсал
сервіс" (Орендар) укладено договір
оренди землі №60.

Відповідно до умов Договору
Орендодавець надав, а Орендар прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку для здійснення комерційної
діяльності - під розміщення ринку, яка
знаходиться м. Славута, вул. Ринкова
площа згідно рішення Славутської
міської ради від 27.04.2007р. №10.2-9/2007 п.5 IX
сесії міської ради.

В оренду передана земельна ділянка
загальною площею 2155 кв.м., кадастровий
номер земельної ділянки № (п.п. 1,2
Договору).

Строк дії договору - 3роки (п.8 Договору)

Угодою від 05.06.2013р. сторони поновили
строк дії зазначеного договору оренди
землі - на 10років.

31.01.2007року між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Торгово-сервісний
центр - Універсал сервіс" (Орендодавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю
„Універсалінвестцентр" (Орендар)
укладено Договір №4 оренди
упорядкованих площадок, відповідно до
якого Орендодавець передав, а Орендар
прийняв у строкове платне користування
дві упорядковані площадки на
Славутському міському ринку (далі за
текстом - „об'єкт, що орендується").
Об'єкт, що орендується, являє собою
асфальтовані площадки, призначені для
здійснення на них торгівельної
діяльності. Площа: 4131 м2 та 1960,61 м2.
Адреса: м. Славута, вул. Базарна Площа та
м.Славута, вул.Газети „Правда"
(п.п.1.1,1.2,1.3,1.4 Договору).

Строку дії договору оренди 35 місяців (п.
4.1 Договору).

Вказані площадки були передані ТОВ
„Універсалінвестцентр" по акті
приймання -передачі від 01.02.2007року.

Додатковою угодою №7 від 30.11.2012р. строку
дії договору продовжено до 31.10.2015року.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов до наступних
висновків.

В силу п.1 ст.283 Господарського кодексу
України, за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно п.6 названої статті, до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Статтею 2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" визначено, що орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 762 Кодексу передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 525, 526, ЦК України, ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ст. 628 Кодексу зміст договору
становлять умови (пункти), визначені
на розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Із змісту договору оренди
торгівельного місця вбачається, що
сторони погодили умови надання в
оренду торгівельного місця: площу,
строк користування, орендну плату тощо.

Згідно п. 11 Договору орендна плата
обчислюється на підставі розрахунку
згідно з додатком та вноситься до 10
числа місяця, що передує місяцю, за який
проводиться оплата.

Оскільки у тексті договору (п. 11) наявне
виправлення та зважаючи на те, що за
усталеним у відносинах договірних
сторін правилом оплата здійснювалася
орендарем до 10 числа поточного місяця,
позивач тлумачить його зміст на
користь відповідача, тобто вважаємо, що
орендна плата за квітень 2014 року та
травень 2014 року повинні бути внесені
до 10 квітня та 10 травня 2014 року
відповідно.

Сторони погодили, що розмір орендної
плати становить: 840грн. (п.9 Договору).

Стаття 610 ЦК України зазначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі за
квітень, травень та червень місяць
2014року в сумі 2 520грн.

Під час розгляду справи відповідачем
було докази здійснення проплат за
оренду торгівельного місця:

- Квитанція №к16/8/89 від 08.07.2014р. на
суму 720грн. (оплата за торгівельне місце
за квітень, травень 2014р.);

- Квитанція №1873.979.1 від 20.06.2014р. на сум
840грн. (оплата за торгівельне місце за
червень 2014р.);

- Квитанція №к16/9/87 від 09.07.2014р. на суму
360грн. (оплата за торгівельне місце за
липень 2014р.).

На загальну суму 1920грн.

Враховуючи суми оплат та призначення
платежу, яке зазначених в платіжних
документах, позивачем після подання
позову було погашено заборгованість по
орендній платі в сумі 1560грн.

Відповідно до п.1.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
провадження в цій частині належить
припинити.

Таким чином, сума основного боргу по
орендній платі на час прийняття
рішення становить 960грн.

Оплата по квитанції №к16/9/87 від 09.07.2014р.
на суму сума 360грн. судом не
враховується, оскільки вказана оплата
згідно призначення платежу була
здійснена за оренду торгівельного
місця за липень 2014р., що не є предметом
судового розгляду.

Пунктом 16 договору встановлено, що за
порушення умов пункту 11 даного
договору Орендар несе
відповідальність у вигляді штрафу
6.00грн. за кожен день прострочення
платежу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу
України встановлено, що предметом
неустойки є грошова сума, рухоме і
нерухоме майно, а частина 2 - якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу
України передбачає, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Аналізуючи зазначений пункт договору
суд вважає, що за правовою природою
вказаний в договорі штраф є пенею.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Одним із правових наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки (ст. 611
Кодексу).

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача 1038грн. штрафу.

Вказану суму обгрунтовує тим, що термін
сплати орендної плати за квітень 2014р.
сплив 10 квітня, то прострочення платежу
складає 88 днів (11 квітня - 07 липня), а
отже, штраф становить 6,00 грн. х 88 = 528,00
грн. Відповідно штраф за прострочення
орендної плати за травень. 2014 року
складає 58 днів х 6,00 грн. = 348,00 грн., а за
червень - 27 днів х 6,00 грн. = 162,00 грн.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

При здійсненні перерахунку заявленої
пені суд враховує те, що відповідачем
оплату за квітень було здійснено
08.07.2014р. частково на суму 720грн. Орендна
плата за травень відповідачем не
погашалась. За червень відповідачем
було здійснено оплату 20.06.20014р. на суму
840грн.

Такти чином, сума пені, що підлягає
задоволенню становить 67,65грн.

В стягненні 970,35грн. пені належить
відмовити.

Доводи позивача про те, що кошти в сумі
840грн. відповідно до квитанції №1873.979.1
від 20.06.2014р. на його адресу не надходили
спростовуються оглянутим в судовому
засіданні оригіналом самої квитанції
та наданим відповідачем меморіальним
ордером ПАТ КБ „Приватбанк" від
20.06.2014р.відповідано до якого вказану
суму було перераховано в Банк
одержувача коштів - Хмельницьку філію
ПАТ КБ „Приватбанк".

Твердження відповідача про те, що
зазначений договір оренди
торгівельного місця є фактично
договором суборенди торгівельного
місця судом не приймаються з наступних
підстав.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Чинним законодавством не встановлено
ніяких обмежень щодо надання в оренду
торгівельних місць, тим більше, вказане
місце знаходиться на території ринку,
що узгоджується з Правилами торгівлі
на ринках, затверджених наказом № N
57/188/84/105 від 26.02.2002р. Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державної
податкової адміністрація України,
Державного комітету стандартизації,
метрології та сертифікації України.

Не приймаються до уваги також доводи
відповідача про не відповідність
договору оренди торгівельного місця
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Натомість позивач мне подано належних
та допустимих доказів того, що вказаний
договір укладено всупереч положенням
чинного законодавства.

Судом враховується, що ст.207 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем даний договір в
установленому порядку не оскаржувався.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК
України покласти на відповідача
пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Універсалінвестцентр" м. Славута до
Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1
м.Славута, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Славутська міська
рада про стягнення 2520грн.
заборгованості по орендній платі та
1038,00грн. штрафу задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особа-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Універсалінвестцентр" (м. Славута вул.
Садов,3/9, ідентифікаційний код 34863272) - 960
(дев'ятсот шістдесят гривень)
заборгованості по орендній платі,
67(шістдесят сім гривень)грн.65 коп. пені,
1328(дону тисячу триста двадцять вісім
гривень)грн.73коп. судового збору.

Видати наказ.

Провадження в частині стягнення 1560грн.
припинити.

В стягненні 970,35пені відмовити.

Повний текст рішення
складено 14.08.2014р.

Суддя
Шпак В.О.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, м.Славута, вул. Садова, 3/9

3 - відповідачу. АДРЕСА_1