м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/11866/14 18.08.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія.
Самсонова і партнери»

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 19910,90 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія.
Самсонова і партнери» (далі - Позивач)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач)
про стягнення 19910,90 грн. заборгованості
та нарахованих в порядку ст. 625 ЦК
України санкцій у зв'язку з неналежним
виконанням умов Договору № 15/04-11 від
07.04.2011 про юридичне обслуговування.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем обов'язку
повної оплати отриманих у 2011 році
послуг юридичного обслуговування.

Позаяк, спір між сторонами виник щодо
неналежно проведених розрахунків у 2011
році, та від того часу до подання даного
позову минуло майже три роки, то для
встановлення дійсного розміру наявної
у Відповідача заборгованості, яка
могла бути частково погашена за
тривалий час, що минув з 2011 року, судом в
порядку ст. 65 ГПК України з метою
підготовки справи до розгляду було
витребувано у Позивача:

- виписку банку про рух коштів між
позивачем та відповідачем по Договору
від 07.04.2011 № 15/04-11, а саме за період від
початку нарахуванням заявленої суми
заборгованості та штрафних санкцій та
станом на даний час;

- довідку за підписами керівника та
головного бухгалтера про залишкову
суму боргу відповідача на дату
винесення цієї ухвали в межах
заявлених позовних вимог.

Перший з вищенаведених документів у
відповідності до положень Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» міг би
підтвердити посилання Позивача, що
після 31.12.2011 грошових коштів на його
рахунки від Відповідача не поступало, а
отже, що заявлена Позивачем сума
заборгованості Відповідача є
непогашеною ним з 2011 року та відповідає
дійсності.

Другий з витребуваних документів був
направлений та зобов'язання Позивача
провести перевірку по підприємству для
встановлення чи обліковується у нього
заявлена до стягнення дебіторська
заборгованість Відповідача, чи не є
вона погашеною з 2011 року, що засвідчити
підписами на відповідній довідці про
розмір заборгованості від бухгалтера
та директора підприємства, та зокрема
останнього, як особи з правом першого
підпису на підприємстві на
підтвердження підтримки поданого
Позивачем позову про стягнення
заборгованості.

Проте представники сторін, та зокрема
Позивача, у судові засідання 28.07.2014 та
18.08.2014 не з'являлися, хоча судом були
вчинені всі дії щодо належного
повідомлення сторін про призначення
справи до розгляду в засіданнях суду,
про час і місце їх проведення, оскільки
ухвали суду надсилалися на адреси їх
місцезнаходження згідно відомостей, що
містяться в матеріалах справи та
відповідно до ЄДРЮО та ФОП.

Проте, Позивач двічі не з'являвся на
виклик суду в судові засідання та не
надавав вищевказаних витребуваних
судом документів, які були судом
визнані як визначальні для
встановлення обґрунтованості вимог
Позивача по даному спору відповідно до
ст. 34 ГПК України, що наведено вище
судом.

Позивачем не надавалися суду пояснення
(в тому числі письмові) на
підтвердження неможливості подання
витребуваного судом документів, також
від Позивача не надходили будь-які інші
пояснення на підтримання поданого
позову, та належні письмові докази, на
підтвердження дійсної суми
заборгованості Відповідача у спірних
правовідносинах станом на даний час.

Відтак, з огляду на невиконання
Позивачем вимог ухвал суду, неподанням
ним витребуваних письмових доказів, а
також оскільки від надходження позову
до господарського суду міста Києва
минуло два місяці та ніяких відомостей
чи підтримує Позивач поданий позов та
чи має намір виконання вимоги ухвал
суду, від Позивача не поступало, то суд
дійшов висновку, що така бездіяльність
Позивача перешкоджає встановленню
обґрунтованості заявлених ним
позовних вимог.

При цьому суд зауважує, що закінчується
встановлений ст. 69 ГПК України
двохмісячний строк на розгляд справи, а
клопотання про продовження строку
розгляду спору від сторін, та зокрема
від Позивача, не надходило. Натомість,
за приписами ст. 69 ГПК України, суд не
наділений правом продовжувати строк
вирішення спору з власної ініціативи.

Отже, враховуючи неявку представників
Позивача в судові засідання,
невиконання ними вимог ухвал суду та не
вчинення інших дій, спрямованих на
доведення суду обґрунтованості
заявлених позовних вимог (факту
існування заборгованості), то суд
дійшов висновку, що в матеріалах справи
недостатньо доказів для встановлення
обґрунтованості чи спростування вимог
Позивача, та причиною цього є
бездіяльність останнього.

Відтак, суд залишає заявлений позов без
розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК
України.

Відповідно до ст. 7 Закону України,
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі,
зокрема, залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням).

Із огляду на наведене, позаяк позов
залишено без розгляду з вини Позивача,
в тому числі в зв'язку з його повторною
неявкою, сплачена сума судового збору
відноситься на його рахунок та не
відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 49, 81 (п.5) Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов у справі № 910/11866/14 залишити без
розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена у порядку, передбаченому ст.
106 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя
Р.Б. Сташків