ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.14р. Справа № 904/4599/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі", м. Мелітополь,
Запорізька область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Промтехнологія", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 50 000,40 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Тьо-Левіна Г.В. -
предстваник (дов. № 24/1 від 10.01.14 р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
підприємство "Промтехнологія" про
стягнення грошових коштів у сумі 50 000,40
грн. за договором № 22/03/13 від 22.03.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором № 22/03/13 від 22.03.2013 в частині
своєчасної поставки товару.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.2014
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 04.08.2014.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
04.08.2014 на 18.08.2014.

Відповідач відзив на позов не надав, у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку свого
повноважного представника не
забезпечив. Був належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 18.08.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі" (покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Промтехнологія"
(продавець) було укладено договір №
22/03/13 (а.с.8).

Відповідно до пункту 1.1 договору
продавець зобов'язаний передати у
власність товар в кількості,
асортименті та по цінам відповідно до
договору, а покупець прийняти та
оплатити цей товар.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
прийомка товарів за якістю
здійснюється покупцем відповідно до
інструкції про порядок прийомки
товарів виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання, за кількістю, яка вказана в
накладних.

Відповідно до пункту 2.3 договору
покупець сплачує 100% вартості товару на
розрахунковий рахунок продавця
протягом 3 банківських днів з дня
підписання договору.

Згідно з пунктом 2.4 договору строк
готовності товару до поставки складає
30 банківських днів з моменту отримання
першої передоплати.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що
строк виконання договору до 30.12.2013.

Відповідачем був виставлений позивачу
рахунок-фактура № 22/03 від 22.03.2013 на суму
50 000,40 грн. (а.с.10).

На виконання умов договору, позивач
сплатив відповідачу відповідно до
вищезазначеного рахунку суму 50 000,40
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 829 від 22.03.2013 (а.с.11).

Відповідачем 01.04.2013 було поставлено
позивачу товар, а саме насос НКУ-250 на
суму 50 000,40 грн.

При огляді придбаного товару позивачем
були виявлені недоліки та несправності
насосу НКУ-250, про що було складено акт
від 09.04.2013 (а.с.12).

Позивачем на адресу відповідача був
направлений лист № 622 від 11.04.2013,
відповідно до якого відповідача було
повідомлено про виявлені недоліки
(а.с.13).

Відповідно до видаткової накладної №
М-00000003 від 11.04.2013 позивачем було
повернуто відповідачу товар на суму 50
000,40 грн.

Позивачем було направлено на адресу
відповідача лист № 1737 від 12.11.2013 та
лист-претензію № 07 від 08.01.2014, в яких
позивач зазначає, що відповідач не
виконує своє зобов'язання щодо
поставки оплаченого товару та просить
повернути аванс у розмірі 50
000,40 грн. у строк до 21.11.2013 (а.с.14-15).

Відповідь на вищезазначені листи
відповідач не надав та грошові кошти у
розмірі 50 000,40 грн. не повернув,
що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.4 договору, строк
поставки товару є таким, що настав
22.04.2013.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Станом на час розгляду справи доказів
повернення грошових коштів у сумі
50 000,40 грн. представники сторін
не надали.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача 50 000,40 грн. підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Промтехнологія" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 48/8;
ідентифікаційний код 36840147) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі" (72312, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул.
Луначарського, 61; ідентифікаційний код
05541114) - 50 000,40 грн. основний борг та 1 827,00
грн. судовий збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 26.08.2014

Суддя Я.С. Золотарьова