ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 922/158/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Лакіза В.В., судя
Бородіна Л.І., суддя Шевель О.В.,

при секретарі Мальченко О.О.,

за участю представників:

від апелянта - ОСОБА_2 - за довіреністю
від 27.12.2013р.,

від відповідача - Судавцова Г.М. - за
довіреністю від 19.05.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
(вх.№1781Х/2) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 24.06.2014р. у
справі № 922/158/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан», м. Мерефа,

про відстрочку виконання рішення у
справі № 922/158/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м.Мукачеве,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан», м.Мерефа,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.06.2014р. у
справі №922/158/14 (суддя Інте Т.В.) заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан» про
відстрочку виконання рішення по справі
задоволено частково. Відстрочено
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 18.03.2014р. у
справі № 922/158/14 на один рік, тобто до «
06» червня 2015 року.

Місцевий господарський суд, при
прийнятті оскаржуваної ухвали,
посилається на відсутність коштів на
банківських рахунках заявника та
загрозу його банкрутству, а також
враховуючи укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Астан» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Галій» договір про
надання маркетингових послуг від
17.03.2014р.№ 17/03/14, відповідно до якого
відповідач зможе отримати грошові
кошти в сумі 200000,00 грн., зазначає про
можливість у майбутньому погашення
заборгованості заявником перед
позивачем у справі.

Не погодившись з ухвалою місцевого
господарського суду від 24.06.2014р.,
позивач звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, просить скасувати ухвалу
господарського суду Харківської
області від 24.06.2014р. та винести нове
судове рішення, яким в задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан» про
відстрочення виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 18.03.2014р. у справі № 922/158/14
відмовити в повному обсязі.

Апелянт, обґрунтовуючи апеляційні
вимоги, вказує, що місцевий
господарський суд при винесенні
оскаржуваної ухвали необґрунтовано
взяв до уваги надані відповідачем
довідки банків, як докази відсутності
коштів на банківських рахунках,
оскільки, на думку позивача, вказані
довідки не містять інформацію стосовно
всіх банківських рахунків відповідача,
а також реальний фінансовий стан
підприємства.

Також, позивач вказує, що господарським
судом першої інстанції не з'ясовано
наявність у відповідача майна, на яке
можливо стягнення як зміну способу
виконання судового рішення.

Крім того, на думку позивача,
господарським судом Харківської
області при прийнятті оскаржуваної
ухвали не враховано приписи п. 7.9
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 «Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України», а саме майновий стан
позивача, а також наявність вини
відповідача у виникненні
господарського спору.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
прийнято до провадження.

07.08.2014р. відповідачем подано відзив на
апеляційну скаргу, в якому він просить
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Харківської області від 24.06.2014р. -
без змін. (а.с. 138)

Відповідач, обґрунтовуючи свою позицію
у справі, вказує, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Астан»
знаходиться в скрутному матеріальному
становищі, що, на його думку,
підтверджується звітом про фінансові
результати (звіт про сукупний дохід) за
I півріччя 2014р., а також наданими
відповідачем суду довідками по
відкритим рахункам товариства.

Крім того, відповідач вказує, що на
підтвердження своєї позиції у справі
ним подано всі документи на вимогу
місцевого господарського суду, а
ненадання довідки з головної книги
товариства пояснюється веденням на
підприємстві автоматичного
бухгалтерського обліку.

В судове засідання Харківського
апеляційного господарського суду
з'явився представник позивача, який
підтримав вимоги апеляційної скарги,
просив суд ухвалу господарського суду
Харківської області від 24.06.2014р.
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан» про
відстрочення виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 18.03.2014р. у справі № 922/158/14 в
повному обсязі.

Розпорядженням секретаря судової
палати Харківського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А.
для розгляду справи №922/158/14 сформовано
колегію суддів у складі: головуючого
судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І.,
судді Шевель О.В.

В судове засідання господарського суду
апеляційної інстанції з'явився
представник відповідача, який
заперечував проти апеляційної скарги,
просив суд ухвалу господарського суду
Харківської області від 24.06.2014р.
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи №922/158/14,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 18.03.2014р. у
справі №922/158/14 позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан» на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 штраф
в сумі 167790,00 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 3765,00 грн.
Зобов'язано видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014р. у
справі № 922/158/14 рішення господарського
суду Харківської області від 18.03.2014
року у справі № 922/158/14 залишено без
змін.

10.06.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Астан» звернулося
до господарського суду Харківської
області з заявою про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 18.03.2014р. у
справі № 922/158/14 на два роки.

Досліджуючи заяву відповідача про
відстрочку виконання рішення,
матеріали справи №922/158/14, колегія
суддів апеляційного господарського
суду приходить до висновку, що місцевим
господарським судом необґрунтовано
задоволено зазначену заяву, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 121
Господарського процесуального кодексу
України при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно пунктів 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17.01.2012р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
застосовуючи заходи, передбачені
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди повинні мати на
увазі, що відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансований стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів в
економіці держави та інші обставини
справи, які б свідчили про можливість
надання відповідачу відстрочки
виконання судового рішення. При цьому,
господарський суд повинен врахувати
можливі негативні наслідки для
боржника при виконанні рішення у
встановлений строк, але перш за все
повинен враховувати такі ж наслідки і
для стягувача при затримці виконання
рішення.

З аналізу процесуальних норм, які
регулюють питання можливості надання
відстрочки та розстрочки виконання
рішення суду випливає, що законодавець
у будь-якому випадку пов'язує
відстрочку виконання судового рішення
в судовому порядку з об'єктивними,
непереборними, тобто виключними
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення та
створення можливості наданою
відстрочкою забезпечити подальше
виконання судового рішення в межах
спливу встановленого терміну.

Як вбачається із змісту заяви про
відстрочку виконання рішення у даній
справі, заявник посилається на важкий
фінансовий стан та існування
кредиторської заборгованості в
розмірі 11235923,00 грн. (а.с. 97)

Також, відповідачем зазначено про
укладення договору про надання
маркетингових послуг від 17.03.2014р. №
17/03/14, відповідно до якого після надання
послуг за вказаним договором
відповідач отримає від замовника 200000,00
грн., що надасть можливість сплатити
існуючий борг перед позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявником надано суду дві довідки про
відкриті рахунки відповідача в банках,
а саме: довідку Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк», відповідно до якої
станом на 20.06.2014р. залишок коштів на
рахунку відповідача складає мінус
1880499,34 грн., а також довідку Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
відповідно до якої станом на 03.06.2014р.
залишок коштів на поточному рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрсоцбанк» складає
46.35 грн.

Відповідачем в судовому засіданні
апеляційної інстанції зазначено про
існування лише двох відкритих рахунків
в банківський установах.

Зважаючи на вищевикладене, на думку
колегії судді, твердження відповідача
про розрахунок з позивачем після
виконання зазначеного договору про
надання маркетингових послуг є
необґрунтованим, оскільки розмір
грошових коштів, які будуть отримані
від реалізації договору, є меншим за
загальну кредиторську заборгованість
відповідача.

Також, враховуючи можливість
неналежного виконання вказаного
договору сторонами, а також закінчення
дії договору лише 30.06.2015р., вказані
обставини свідчать про відсутність
підстав для висновку щодо
гарантованого погашення
заборгованості Товариством з
обмеженою відповідальністю «Астан»
перед позивачем в рахунок отриманих
коштів.

Крім того, судом першої інстанції при
розгляді заяви про відстрочку
виконання рішення не враховано
матеріальні інтереси обох сторін.

Також, на думку колегії суддів, самі по
собі фінансові труднощі підприємства
не свідчать про те, що особа (боржник) не
може виконати рішення суду. А наведені
апелянтом обставини не є винятковими
та такими, що унеможливлюють виконання
рішення суду, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 4-5 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України.

В силу статті 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 96 Цивільного
кодексу України, юридична особа
відповідає за своїми зобов'язаннями
усім належним їй майном.

Колегія суддів зазначає, що
відсутність у боржника грошових коштів
не може свідчити про неможливість
виконання рішення суду з огляду на
існування інших, крім звернення
стягнення на грошові кошти,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», способів
виконання рішення суду.

При цьому, в силу статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Матеріали справи не містять, а
відповідачем не надано доказів
відсутності майна, за рахунок якого
можливо погашення існуючої
заборгованості перед позивачем, що
свідчить про невідповідність висновку
суду першої інстанції про те, що
відповідач не може виконати рішення
суду у встановлений строк, а також
наявність обставин, що ускладнюють
його виконання.

Даний висновок узгоджується з правовою
позицією, висловленою Вищим
господарським судом України у
постановах від 10.04.2013р. у справі
№5015/2286/11, від 10.04.2014р. у справі №925/1408/13,
від 17.07.2012р. у справі №21/150-10, від 05.06.2012р.
у справі №2-5/3581-2009.

Таким чином, відповідачем до суду
першої та апеляційної інстанцій не
надано доказів на підтвердження
доводів наявності виключних обставин,
що ускладнюють або роблять неможливим
виконання рішення суду, не надано
доказів, що ті обставини, які, на його
думку, унеможливлюють виконання
рішення суду на момент розгляду заяви
про відстрочку виконання рішення,
зміняться з 06 червня 2014р. та доказів
здійснення заявником заходів для зміни
таких обставин і виконання судового
рішення в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для надання
відстрочки виконання рішення,
передбачених ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, необґрунтованості висновку
господарського суду першої інстанції
щодо можливості після спливу
встановленого терміну погашення
заборгованості відповідачем перед
позивачем.

За наведених підстав, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла
висновку, що господарський суд першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
ухвали неправильно застосував норми
матеріального права, необґрунтовано та
безпідставно задовольнив заяву про
відстрочку виконання рішення суду, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
підлягає задоволенню, ухвала
господарського суду Харківської
області від 24.06.2014р. у справі № 922/158/14 -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч.1 ст. 103,
ст.ст. 104, 105, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 24.06.2014р. у
справі №922/158/14 скасувати, в задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астан» про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 18.03.2014р. у справі № 922/158/14
відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено
15.08.2014р.

Головуючий суддя
Лакіза В.В.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Шевель О.В.