ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.14р. Справа № 904/4284/14За позовом
Прокурора Довгинцівського району м.
Кривого Рогу в інтересах держави в
особі Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України, м.
Дніпропетровськ, в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу
"Рассвет-45", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді у розмірі 89 033,15
грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від прокуратури: Масенко А.О.,
посвідчення № 024234 від 24.012014 року,
прокурор

від позивача: Кожемятов К.М.,
довіреність № 112/01 від 13.01.2014 року,
представник

від відповідача: Процко О.І.,
довіреність від 03.06.2014 року,
представник

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу звернувся до
господарського суду в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" з позовом, у якому
просить стягнути з
Житлово-будівельного кооперативу
"Рассвет-45" на користь Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" основний борг у розмірі
82 694,88 грн., пеню у розмірі 2 564,72 грн., 3%
річних у розмірі 486,47 грн. та інфляційні
втрати у розмірі 3 287,08 грн., загалом на
суму 89 033,15 грн.

У судовому засіданні 30.07.2014 року
позивач подав підтриману прокурором
заяву про зменшення позовних вимог в
частині стягнення інфляційних втрат, а
прокурор подав заяву про припинення
провадження у справі в частині
стягнення основного боргу у розмірі
28084,00 грн.

У наведених заявах позивач та прокурор
просять припинити провадження у справі
в частині стягнення основного боргу у
сумі 28 084,00 грн. та зменшити розмір вимог
про стягнення інфляційних втрат до
суми у розмірі 3 281,58 грн.

Заяву про зменшення позовних вимог,
якою прокурор також просить припинити
провадження у справі, останній
обґрунтовує тими обставинами, що
відповідач оплатив частину
заборгованості основного боргу у сумі
28 084,00 грн. після порушення провадження
у справі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
укладеним між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль" та
Житлово-будівельним кооперативом
"Рассвет-45" договором купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді № 528
від 11.10.2013 року щодо повної та
своєчасної оплати поставленої
державним підприємством відповідачу
теплової енергії гарячій воді,
внаслідок чого у відповідача
утворилась заборгованість та
відповідно нараховані штрафні санкції
та втрати від інфляції, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог та
заяви про припинення провадження у
справі, на загальну суму 60 943,65 грн.

Відповідач проти позову заперечує
частково, у відзиві на позов
Житлово-будівельний кооператив
"Рассвет-45" визнає суму богу у розмірі 54
610,88 грн., однак проти нарахованих
прокурором штрафних санкцій заперечує,
просить зменшити розмір пені на 50%.

Окрім того, відповідач просить
розстрочити виконання рішення суду на
суму основного боргу у розмірі 54 610,88
грн. рівними частинами на 6 місяців, а
саме:

- з 01.08.2014 року по 30.08.2014 року - 9 101,81
грн.;

- з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року - 9 101,81
грн.;

- з 01.10.2014 року по 30.10.2014 року - 9 101,81
грн.;

- з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року - 9 101,81
грн.;

- з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року - 9 101,81
грн.;

- з 01.01.2015 року по 30.01.2015 року - 9 101,81
грн.

Розгляд справи був відкладений з 10.07.2014
року на 30.07.2014 року. У судовому
засіданні 30.07.2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2013 року між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль"
(теплопостачальна організація) та
Житлово-будівельним кооперативом
"Рассвет-45" (споживач-покупець) був
укладений договір купівлі-продажу в
гарячій воді № 528 (далі - Договір) за
умовами п. 1.1. якого теплопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати споживачеві-покупцю теплову
енергію в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а споживач-покупець
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Строк дії Договору передбачений п. 10.1.
Договору, відповідно до якого цей
Договір набуває чинності з моменту
фактичного надання послуг з
теплопостачання та діє до 31.12.2014 року
керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу
України. Договір припиняє свою дію у
випадках: закінчення строку, на який
він був укладений, взаємної згоди
сторін про його припинення; прийняття
відповідного рішення господарським
судом, ліквідації однієї із сторін.

Припинення дії договору не звільняє
Споживача від обов'язку повної сплати
за спожиту теплову енергію. Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про
припинення дії договору не буде
письмово заявлено однією із сторін (п.п.
10.2.-10.3. Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору теплова енергія
постачається споживачу-покупцю в
обсягах згідно з додатком 1 до цього
договору в гарячій воді на такі
потреби: опалення та вентиляцію - в
період опалювального періоду; гаряче
водопостачання - протягом року.

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили,
що облік обсягу споживання теплової
енергії і параметрів теплоносія
проводиться за комерційними приладами
обліку, у разі їх відсутності -
розрахунковим способом.

Відповідно до п. 6.9. Договору звірка
розрахунків здійснюється сторонами на
підставі відомостей про фактичну
оплату вартості спожитої теплової
енергії споживачем-покупцем та акта
приймання передачі теплової енергії на
дату проведення річної інвентаризації,
дату закінчення опалювального сезону
та на вимогу однією із сторін за згодою.
Наявність акту звіряння, підписаного
сторонами, підтверджує достовірність
договірних відносин.

Розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій
формі, відповідно до встановлених
тарифів. Розрахунковим періодом є
календарний місяць. Оплата за теплову
енергію здійснюється
Споживачем-Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових Обсягів споживання теплової
енергії сплачується
Споживачем-Покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії. Кошти, які
надійшли від Покупця, будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
Договором. Остаточний розрахунок за
фактично спожиту теплову енергію
здійснюється до 20-го числа місяця
наступного за місяцем споживання
теплової енергії (п.п. 6.1 - 6.3 Договору).

21.11.2013 року сторони погодили та
підписали Протокол узгодження
розбіжностей до договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 528 від 11.10.2013 року,
відповідно до п. 6 якого сторони
домовились визначити п. 6.3. Договору у
наступній редакції: "п. 6.3. Оплата за
теплову енергію здійснюється
споживачем-покупцем грошовими коштами
та/або можливі інші форми оплати, які не
суперечать чинному законодавству
України. Остаточний розрахунок за
фактично спожиту теплову енергію
здійснюється до 20-го числа місяця
наступного за місяцем споживання
теплової енергії."

На виконання умов Договору Державне
підприємство "Криворізька
теплоцентраль" поставило
Житлово-будівельному кооперативу
"Рассвет-45" теплову енергію в гарячій
воді у загальному розмірі на суму 82 694,88
грн.

На підтвердження наведеного факту
позивач надав до суду наступні копії
актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг):

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 388 від 30.11.2013 року у
сумі 180,02 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 386 від 30.11.2013 року у
сумі 6680,39 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 1126 від 31.12.2013 року у
сумі 15 259,57 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 1129 від 31.12.2013 року у
сумі 729,55 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 46 від 31.01.2014 року у
сумі 684,86 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 44 від 31.01.2014 року у
сумі 19 426,16 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 1325 від 28.02.2014 року у
сумі 21 235,27 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 1326 від 28.02.2014 року у
сумі 900,90 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 2709 від 31.03.2014 року у
сумі 1 139,36 грн.;

- копія акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 2706 від 31.03.2014 року у
сумі 16 458,80 грн.

Наведені акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) підписані
уповноваженими особами Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" та Житлово-будівельного
кооперативу "Рассвет-45" та відповідно
скріплені печатками підприємства та
кооперативу.

Прокурор зазначає, що відповідач
поставлену позивачем теплову енергію в
гарячій воді, відповідно до наведених
актів не оплатив, зобов'язання за
договором не виконав, що і є причиною
спору.

Відповідно до ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України
встановлює вимогу щодо виконання
зобов'язань належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно відлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України).

Початково прокурор просив стягнути з
відповідача на користь позивача
основний борг за поставлену теплову
енергію в гарячій воді у сумі 82 694,88 грн.

Дана заборгованість підтверджується
наведеними вище актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг).

Однак, 30.07.2014 року прокурор подав до
господарського суду клопотання про
припинення провадження в частині
позовних вимог у зв'язку з тим, що
відповідач частково здійснив оплату
основної заборгованості у розмірі 28
084,00 грн. В підтвердження даної
обставини прокурор надав копії
банківських виписок, а саме копію
банківської виписки від 25.06.2014 року на
суму 5 064,00 грн., копію банківської
виписки від 26.06.2014 року на суму 1 720,00
грн., копію банківської виписки від
26.06.2014 року на суму 1 720,00 грн., копію
банківської виписки від 27.06.2014 року на
суму 8 300,00 грн. та копію банківської
виписки від 10.07.2014 року на суму 13 000,00
грн., тобто загалом на суму 28 084,00 грн.

Також, прокурор надав до суду акт
звірки за спожиту теплову енергію за
період з 01.11.2013 року по 31.03.21014 року, який
містить підписи уповноважених осіб
позивача і відповідача, та відповідно
до якого сума боргу за спожиту теплову
енергію станом на 28.07.2014 року складає 54
610,88 грн.

За наведених обставин прокурор просить
припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу з
відповідача у сумі 28 084,00 грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи прокурора,
представника позивача а представника
відповідача, господарський суд дійшов
до висновку про припинення провадження
у справі в частині стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі 28
084,00 грн. з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із доданих прокурором
банківських виписок та акту звірки
Житлово-будівельний кооператив
"Рассвет-45" погасив частину
заборгованості у розмірі 28 084,00 грн.
після звернення прокурора з позовом до
суду.

За наведеного, провадження у справі
щодо стягнення частини основного боргу
у розмірі 28 084,00 грн. підлягає
припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Таким чином, основна заборгованість
відповідача перед позивачем становить
54 610,88 грн. (82 694,88 грн. - 28 084,00 грн.).

Враховуючи умови договору
купівлі-продажу в гарячій воді № 528 від
11.10.2013 року та умови Протоколу
узгодження розбіжностей від 21.11.2013
року, строк оплати поставленої
позивачем теплової енергії у гарячій
воді, згідно наявними в матеріалах
справи актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг) є таким, що настав.

Доказів повної оплати вартості
поставленої позивачем теплової
енергії в гарячій воді відповідач не
надав, доводи прокурора та позивача
щодо наявності боргу у сумі 54 610, 88 грн.
шляхом надання належних доказів не
спростував.

За наведеного, є правомірними та
підлягають задоволенню позовні вимоги
про стягнення з Житлово-будівельного
кооперативу "Рассвет-45" на користь
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" основного боргу за
поставлену теплову енергію в гарячій
воді у сумі 54 610,88 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 ГК України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ч. 1
ст. 548 ЦК України).

За умовами п. 7.2.7. Договору за порушення
строків сплати за отриману теплову
енергію стягується пеня у розмірі не
більше подвійної облікової ставки НБУ,
за які допущено прострочення за кожен
день прострочення.

За несвоєчасну оплату поставленої
теплової енергії у гарячій воді
прокурор нарахував та просить стягнути
з відповідача на користь позивача пеню
у загальній сумі 2 564,72 грн., розраховану
за наступні періоди: з 31.12.2013 року по
22.05.2014 року на суму 6 860,41 грн. у сумі 388,69
грн., з 31.01.2014 року по 22.05.2014 року на суму
15 989,12 грн. у сумі 729,36 грн., з 01.03.2014 року
по 22.05.2014 року на суму 20 111,02 грн. у сумі
709,67 грн., з 31.03.2014 року по 22.05.2014 року на
суму 22 136,17 грн. у сумі 544,61 грн. та з 01.05.2014
року по 22.05.2014 року на суму 17 598,16 грн. у
сумі 192,37 грн.

Відповідач позовні вимоги визнає
частково, у відзиві на позов просить
зменшити розмір пені від заявленої
прокурором суми у розмірі 2 564,72 грн. на
50%. Відповідач зазначає, що
Житлово-будівельний кооператив
"Рассвет-45" створений з метою
задоволення потреб членів кооперативу
у житлі, рішенням Центральної МДПІ у
Кривому Розі № 61 від 18.12.2008 року
кооператив внесено до реєстру
неприбуткових організацій (установ),
ознака неприбутковості установи 0015.
Також відповідач стверджує, що
своєчасно не виконав свої зобов'язання
за спірним Договором у зв'язку з тим, що
проводив розрахунки за теплову енергію
з іншим постачальником аналогічних
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

За викладеного, господарський суд
зазначає, що розмір пені, нарахованої
прокурором за неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за спірним
Договором, у сумі 2 564,72 грн. не являє
собою досить велику суму порівняно із
розміром як первісно заявленого
основного боргу (82 694,99 грн.), так і того,
що підлягає стягненню з відповідача
внаслідок припинення провадження в
частині стягнення основного боргу (54
610,88 грн.). До того ж, Державне
підприємство "Криворізька
теплоцентраль", як і відповідач, є
підприємством, яке надає послуги
обслуговування, тому, у даному разі
зменшення розміру пені матиме
аналогічний негативний вплив, що
зазначений відповідачем, відповідно на
діяльність позивача.

Отже, враховуючи наведене,
господарський суд не вбачає підстав
для задоволення клопотання
відповідача про зменшення розміру пені
на 50%. Судом перевірений, наданий
прокурором розрахунок пені та
встановлена його правильність,
відповідно є правомірними та
підлягають задоволенню вимоги
прокурора про стягнення з відповідача
на користь позивача пені у сумі 2 564,72
грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Прокурор нарахував та просить стягнути
з відповідача на користь позивача 3%
річних у загальній сумі 486,47 грн., що
розраховані за наступні періоди: з
31.12.2013 року по 22.05.2014 року на суму 6 860,41
грн. у сумі 80,07 грн., з 31.01.2014 року по
22.05.2014 року на суму 15 989,12 грн. у сумі 145,87
грн., з 01.03.2014 року по 22.05.2014 року на суму
20111,02 грн. у сумі 135,54 грн., з 31.03.2014 року по
22.05.2014 року на суму 22 136,17 грн. у сумі 94,61
грн. та з 01.05.2014 року по 22.05.2014 року на
суму 17 598,16 грн. у сумі 30,37 грн.

Судом перевірений розрахунок 3% річних
та встановлена його правильність,
відповідно є правомірними та
підлягають задоволенню вимоги
прокурора про стягнення з відповідача
на користь позивача 3% річних у сумі 486,47
грн.

Також прокурор просить стягнути з
відповідача, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 30.07.2014
року, на користь позивача інфляційні
втрати у загальній сумі 3 281,58грн.

Судом перевірений розрахунок
інфляційних втрат, з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог від 30.07.2014
року, та встановлена його правильність,
відповідно є правомірними та
підлягають задоволенню вимоги
прокурора про стягнення з відповідача
на користь позивача інфляційних втрат
за у сумі 3 281,58 грн.

Окрім того, відповідач у відзиві на
позов просить розстрочити виконання
рішення суду в частині стягнення
основного боргу у сумі 54 610,88 грн.
рівними частинами на шість місяців
наступним чином: з 01.08.2014 року по 30.08.2014
року - 9 101,81 грн.; з 01.09.2014 року по 30.09.2014
року - 9 101,81 грн.; з 01.10.2014 року по 30.10.2014
року - 9 101,81 грн.; з 01.11.2014 року по 30.11.2014
року - 9 101,81 грн.; з 01.12.2014 року по 30.12.2014
року - 9101,81 грн.; з 01.01.2015 року по 30.01.2015
року - 9 101,81 грн.

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

За наведеного, дослідивши матеріали
справи, господарський суд зазначає, що
сума основного боргу, що підлягає
стягненню з відповідача не є досить
великою, доказів негативного майнового
стану та наявності інших виняткових
обставин відповідачем не надано.

Таким чином, господарський суд не
вбачає підстав для задоволення
клопотання відповідача про розстрочку
виконання рішення стосовно стягнення
основного боргу у сумі 54 610,88 грн., що не
позбавляє відповідача звернутися з
такою ж заявою з наданням відповідних
доказів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод: кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Європейський суд з прав людини
під терміном "власність" розуміє також
грошові кошти, що підлягають оплаті.
Невиконанням обов'язку щодо оплати
отриманих послуг відповідач порушує
права позивача, безпідставно не
передаючи грошові кошти (вартість
послуг) у власність позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України": частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Судом встановлено, що причиною
виникнення спору є неправильні дії
саме відповідача, а тому з відповідача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 1 827,00 грн. (включаючи судовий
збір пропорційно розміру позовних
вимог, провадження стосовно стягнення
яких припинено).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст.1, 33, 34, 49,
п.1-1 ч.1 ст.80, ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення заборгованості у
розмірі 28 084,00 грн.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Рассвет-45" (50038,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Водоп'янова, 4А,
ідентифікаційний код 21927899) на користь
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
1, ідентифікаційний код 00130850) суму
основного боргу у розмірі 54 610,88 грн.,
пеню у розмірі 2 564,72 грн., 3% річних у
розмірі 486,47 грн. та втрати від інфляції
у розмірі 3 281,58 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Рассвет-45" (50038,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Водоп'янова, 4А,
ідентифікаційний код 21927899) в доход
Державного бюджету України в особі
Управління Державної Казначейської
Служби України у Жовтневому районі
міста Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; , рахунок 3005 в
Відділенні банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації 22030001) судовий
збір у розмірі 1 827,00 грн., про що видати
наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні заяви
Житлово-будівельного кооперативу
"Рассвет-45" про розстрочення виконання
рішення суду - відмовити.

Повне рішення складено - 01.08.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний