ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 р.
Справа № 914/2611/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дрогобицький завод
автомобільних кранів", м. Дрогобич
Львівської області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Дрогобицький
завод автомобільних кранів", м.
Дрогобич Львівської області

про визнання права власності та
витребування транспортних засобів.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Альховській І.Б.

Представники:

від позивача: Якимів А.В. -
представник

від відповідача: Кузьменко А.В. -
представник

Зміст ст. 22 ГПК України
представникам сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" до Публічного
акціонерного товариства "Дрогобицький
завод автомобільних кранів" про
визнання права власності та
витребування транспортних засобів.

Ухвалою від 22.07.2014 року порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду в судовому засіданні на
04.08.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задоволити з підстав
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив,
просив відмовити у їх задоволенні з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" звернулося в
Господарський суд Львівської області з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" про визнання
права власності та витребування
транспортного засобу марки МАЗ 6303, р.н.
ВС8610СН, 2008 р.в. з встановленим краном -
маніпулятором SCS - 746 та транспортного
засобу марки КРАЗ 65055 автокран, р.н.
ВС6873ВТ, 2008 р.в.

В обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на те, що 29.05.2013 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дрогобицький завод
автомобільних кранів» (надалі -
позивач, покупець) та Публічним
акціонерним товариством "Дрогобицький
завод автомобільних кранів" (надалі -
відповідач, постачальник) укладено
договір поставки № УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13,
надалі - договір). Відповідно до п.1.1
договору, відповідач зобов'язується
передати у власність позивача товар, а
позивач зобов'язується прийняти товар
і здійснити його оплату на умовах
даного договору.

Згідно п.1.4 договору товаром, що
поставляється за даним договором є
автокрани модельного ряду КТА - 18.02., КТА
- 18.01, КТА - 25, КТА - 25.02, КТА - 32, КТА - 40, КТА -
50 та інша продукція, виготовлена
постачальником.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна
товару та порядок його оплати,
вказується в специфікаціях до даного
договору.

Додатковою угодою № 1 до договору
поставки № УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13)
сторонами вилучено з договору п. 1.4, а п.
1.5 сторони вирішили вважати п. 1.4.

Додатковою угодою № 3 до договору
поставки № УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13)
сторонами вилучено з договору
третейське застереження, що
передбачене п.п. 7.1-7.5 договору,
Третейське застереження вилучене з дня
укладення договору поставки, тобто з
29.05.2013 р.

29.05.2013 р. сторонами укладено
специфікацію № 1 до договору, згідно
якої сторони визначили предмет
поставки - автокран КТА - 18.02 на шасі
покупця МАЗ - 5337А2 за ціною 716 670, 00 грн.
Сторони визначили, що 60% вартості
товару покупець оплачує до 30.05.2013 р.,
решту 40% вартості товару товар оплачує
протягом 3 днів з моменту отримання
повідомлення про готовність товару.

На виконання умов даної специфікації
позивач здійснив оплату 60 % вартості
товару, зокрема 29.05.2013 р. здійснено
оплату на суму 36 200, 00 грн. (платіжне
доручення № 14) та на суму 393 000, 00 грн.
(платіжне доручення № 13), 10.10.2013 р.
здійснено оплату на суму 80 400,00 грн.
(платіжне доручення № 89) та 31.10.2013 р. на
суму 10 000, 00 грн. (платіжне доручення №
20).

Згідно п. 4 вищевказаної специфікації
строк поставки товару: до 45 робочих
днів з моменту виконання п. 3 даної
специфікації.

Незважаючи на здійснення позивачем
вищевказаних авансових платежів,
відповідач не виконав свої
зобов'язання по передачі позивачу
предмету поставки - автокрану КТА -18.02
на шасі покупця МАЗ-5337А2, не повідомив
позивача про готовність товару.

03.07.2013 року сторонами укладено
специфікацію № 3 до договору поставки
№ УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13), згідно якої
сторони визначили предмет поставки -
автокран КТА - 25 на шасі покупця
МАЗ-6303АЗ за ціною 670 000,00 грн. Сторони
визначили, що 160 000,00 грн. покупець
зобов'язується оплатити до 05.07.2013 року,
решту суми протягом 90 днів з моменту
отримання товару. На виконання умов
даної специфікації покупець здійснив
оплату наступним чином: 160 000,00 грн. -
05.07.13 р. (платіжне доручення № 5), 50 000,00
грн. - 05.07.13 р. (платіжне доручення № 12), 60
000,00 грн. - 09.07.13 грн. (платіжне доручення
№ 34), 10 000,00 грн. - 09.07.13 р. (платіжне
доручення № 35), 250 000,00 грн. - 19.09.13 р.
(платіжне доручення № 51)

Згідно п. 4 вищевказаної специфікації
строк поставки товару: до 60 робочих
днів з моменту виконання п. 3 даної
специфікації.

Незважаючи на здійснення вищевказаних
авансових платежів, відповідач не
виконав свої зобов'язання по передачі
позивачу предмету поставки - автокрану
КТА - 25 на шасі покупця МАЗ-6303АЗ.

24.07.2013 року сторонами укладено
специфікацію № 4 до договору
поставки № УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13), згідно
якої сторони визначили предмет
поставки - автокран КТА - 25 на шасі
покупця КрАЗ-63221 за ціною 670 000,00 грн.
Сторони визначили, що 50% вартості
товару покупець зобов'язується
оплатити до 07.08.2013 року, решту суми
протягом 90 днів з моменту отримання
товару позивачем. На виконання умов
даної специфікації позивач здійснив
оплату наступним чином: 40 000,00 грн. -
24.07.2013 р. (платіжне доручення № 32), 50 000,00
грн. - 25.07.2013 р. (платіжне доручення № 33),
250 000,00 грн. - 30.07.13 р. (платіжне доручення
№ 45), 16 000,00 грн. - 01.08.13 р. (платіжне
доручення № 47), 20 000,00 грн. - 02.08.13 р.
(платіжне доручення № 51), 100 000,00 грн. -
02.08.13 р. (платіжне доручення № 52), 55 000,00
грн. - 06.08.13 р. (платіжне доручення № 56), 6
000,00 грн. - 07.08.13 р. (платіжне доручення №
57), 9 000,00 грн. - 08.08.13 р. (платіжне
доручення № 86), 6 000,00 грн. - 10.10.13 р.
(платіжне доручення № 90), 7 000,00 грн. -
11.10.13 р. (платіжне доручення № 93), 5 000,00
грн. - 30.10.13 р. (платіжне доручення № 110), 1
100,00 грн. - 04.11.13 р. (платіжне доручення №
115), 21 850,00 грн. - 30.12.13 р. (платіжне
доручення № 157)

Згідно п. 4 вищевказаної специфікації
строк поставки товару: до 60 робочих
днів з моменту виконання п. 3 даної
специфікації.

Незважаючи на здійснення вищевказаних
авансових платежів, відповідач не
виконав свої зобов'язання з передачі
позивачу предмету поставки - автокрану
КТА - 25 на шасі покупця КрАЗ-63221.

В п. 1.1. Додаткової угоди від 02.01.2014 р. № 4
до договору поставки № УМ-005/02/-13
(ТОВВМ-001/13) сторони підтвердили, що
станом на 01.01.2014 року по поставці
товарів за договором поставки №
УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13) у відповідача є
заборгованість перед позивачем на суму
339 689, 60 грн.

Пунктом 1.2. Додаткової угоди № 4
передбачено, що вказані грошові кошти
відповідач зобов'язався повернути
позивачу до 01.02.2014 року.

Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди № 4
сторони досягли згоди, що у випадку не
повернення позивачу грошових коштів у
сумі 339 689, 60 грн., у строки передбачені п.
1.2. даного додатку, відповідач
зобов'язується передати у власність
позивача: транспортний засіб МАЗ 6303.
р.н. ВС8610СН, 2008 р.в. з встановленим
краном - маніпулятором 8С8-746, що
належить ПАТ «Дрогобицький завод
автомобільних кранів» згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу САЕ 448691 та
транспортний засіб КРАЗ 65055 автокран,
р.н. ВС6873ВТ, 2008 р.в., що належить ПАТ
«Дрогобицький завод автомобільних
кранів» згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу ВСС
213628.

Пунктом 1.2 Додаткової угоди № 4
передбачено, що виконання невиконаних
зобов'язань відповідача на суму 339 689, 60
грн. буде здійснено у формі повернення
позивачу зазначених грошових коштів,
протягом 30 календарних днів з дня
підписання даного додатку.

Транспортні засоби відповідач
зобов'язувався передати у власність
позивача у випадку неповернення
грошових коштів, протягом 10 днів з дня
закінчення строку повернення грошових
коштів, який визначений в п. 1.2. даного
додатку.

Грошові кошти у сумі 339 689, 60 грн. у
встановлені додатковою угодою строки
відповідач позивачу не повернув.
Внаслідок чого, як зазначає позивач у
нього виникло право вимагати від
відповідача передання у власність
вищезазначених транспортних засобів.

В порушення умов Додаткової угоди № 4
до договору поставки № УМ-005/02/-13
(ТОВВМ-001/13) такі транспортні засоби не
були передані відповідачем позивачу.

Комісією позивача складено акт від
11.02.2014 року № 1 про ухилення відповідача
від передачі позивачу вищевказаних
транспортних засобів за адресою, що
визначена Додатковою угодою № 4 до
договору поставки № УМ-005/02/-13
(ТОВВМ-001/13).

Таким чином, позивач просить визнати за
ним право власності та витребувати від
відповідача спірне майно, яке
знаходиться у відповідача.

У відзиві на позовну заяву
відповідач зазначив, що дійсно ним
зобов'язання з поставки позивачу
кранів виконані частково,
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 339 689, 60 грн.

Як зазначає відповідач, вказані
транспортні засоби не передані
позивачу у зв'язку з необхідністю їх
використання у господарській
діяльності відповідача - для
здійснення підрядних робіт. Оскільки,
відповідач перебуває у скрутному
матеріальному становищі, тому передача
позивачу вказаних транспортних
засобів приведе до негативних
наслідків у господарській діяльності
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши всі докази по справі в
їх сукупності, суд дійшов до висновку
про те, що позов, підлягає до
задоволення частково з наступних
мотивів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно ст.
16 ЦК України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Приписами ст. 316 ЦК України визначено,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами ст.ст. 317, 319 ЦК
України, власнику належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном на власний
розсуд.

Судом встановлено, що 29.05.2013 р. між
позивачем та відповідачем укладено
договір поставки № УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13).
Відповідно до п.1.1 договору відповідач
зобов'язується передати у власність
позивача товар, а позивач
зобов'язується прийняти товар і
здійснити його оплату на умовах даного
договору.

Згідно п.1.4 договору товаром, що
поставляється за даним договором є
автокрани модельного ряду КТА - 18.02., КТА
- 18.01, КТА - 25, КТА - 25.02, КТА - 32, КТА - 40, КТА -
50 та інша продукція виготовлена
постачальником.

29.05.2013 р. сторонами укладено
специфікацію № 1 до договору, згідно
якої сторони визначили предмет
поставки - автокран КТА - 18.02 на шасі
покупця МАЗ - 5337А2 за ціною 716 670, 00 грн.
Сторони визначили, що 60% вартості
товару покупець оплачує до 30.05.2013 р.,
решту 40% вартості товару товар оплачує
протягом 3 днів з моменту отримання
повідомлення про готовність товару.

03.07.2013 року сторонами укладено
специфікацію № 3 до договору поставки
№ УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13), згідно якої
сторони визначили предмет поставки
автокран КТА - 25 на шасі покупця
МАЗ-6303АЗ за ціною 670 000,00 грн. Сторони
визначили, що 160 000,00 грн. покупець
зобов'язується оплатити до 05.07.2013 року,
решту суми протягом 90 днів з моменту
отримання товару.

24.07.2013 року сторонами укладено
специфікацію № 4 до договору
поставки № УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13), згідно
якої сторони визначили предмет
поставки автокран КТА - 25 на шасі
покупця КрАЗ-63221 за ціною 670 000,00 грн.
Сторони визначили, що 50% вартості
товару покупець зобов'язується
оплатити до 07.08.2013 року, решту суми
протягом 90 днів з моменту отримання
товару позивачем.

Факт виконання позивачем взятих на
себе зобов'язань щодо оплати за
поставлений йому товар
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Незважаючи на здійснення авансових
платежів, відповідач не виконав свої
зобов'язання щодо поставки
вищевказаного товару позивачу.

02.01.2014 р. сторонами укладено Додаткову
угоду № 4 до договору поставки №
УМ-005/02/-13 (ТОВВМ-001/13) в якій позивач та
відповідач підтвердили, що станом на
01.01.2014 року по поставці товарів у
відповідача є заборгованість перед
позивачем на суму 339 689, 60 грн.

Пунктом 1.2. Додаткової угоди № 4
передбачено, що вказані грошові кошти
відповідач зобов'язався повернути
позивачу до 01.02.2014 року.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди
№ 4 сторони досягли згоди, що у випадку
не повернення позивачу грошових коштів
у сумі 339 689, 60 грн., у строки передбачені
п. 1.2. даного додатку, відповідач
зобов'язується передати у власність
позивача: транспортний засіб МАЗ 6303.
р.н. ВС8610СН, 2008 р.в. з встановленим
краном - маніпулятором 8С8-746, що
належить ПАТ «Дрогобицький завод
автомобільних кранів» згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу САЕ 448691 та
транспортний засіб КРАЗ 65055 автокран,
р.н. ВС6873ВТ, 2008 р.в., що належить ПАТ
«Дрогобицький завод автомобільних
кранів» згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу ВСС
213628.

Транспортні засоби відповідач
зобов'язувався передати у власність
позивача у випадку неповернення
грошових коштів, протягом 10 днів з дня
закінчення строку повернення грошових
коштів, який визначений в п. 1.2.
Додаткової угоди № 4.

Грошові кошти у сумі 339 689, 60 грн. у
встановлені Додатковою угодою № 4
строки відповідач позивачу не повернув
та транспортні засоби позивачу не
передав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Позивачем представлено суду
достатньо доказів, які підтверджують
те, що він набув права власності на
транспортний засіб МАЗ 6303. р.н. ВС8610СН,
2008 р.в. з встановленим краном -
маніпулятором 8С8-746 та транспортний
засіб КРАЗ 65055 автокран, р.н. ВС6873ВТ, 2008
р.в. у встановленому законодавством
порядку - згідно Додаткової угоди № 4 до
договору поставки № УМ-005/02/-13
(ТОВВМ-001/13) укладеної між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дрогобицький завод автомобільних
кранів» та Публічним акціонерним
товариством «Дрогобицький завод
автомобільних кранів».

Згідно ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється чи не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, що засвідчує його право
власності.

Як вбачається із відзиву,
необхідність передачі спірного майна у
зв'язку з набуттям права власності
позивачем на спірні транспортні засоби
відповідачем заперечується.

Таким чином, суд вважає вимоги
позивача в частині визнання за ним
права власності на спірне майно
обгрунтованими, а позов таким, що
підлягає в цій частині задоволенню.

Щодо позовних вимог про
витребування у відповідача на користь
позивача спірного майна, то правом на
таке витребування, відповідно до ст. 387
ЦК України, наділений власник. Оскільки
рішення суду в частині визнання
позивача власником спірного майна не
набрало законної сили, позовні вимоги
позивача в цій частині є передчасними,
у задоволенні яких слід відмовити.

Враховуючи те, що спір виник
внаслідок неправомірних дій
відповідача, судовий збір
покладається на нього.

На підставі наведеного та
керуючись ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дрогобицький завод
автомобільних кранів» (82100, м. Дрогобич
Львівської області, вул. Гайдамацька, 22,
) право власності на
транспортний засіб МАЗ 6303. р.н. ВС8610СН,
2008 р.в. з встановленим краном -
маніпулятором 8С8-746 та транспортний
засіб КРАЗ 65055 автокран, р.н. ВС6873ВТ, 2008
р.в.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Дрогобицький
завод автомобільних кранів» (82100, м.
Дрогобич Львівської області, вул.
Гайдамацька, 22, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дрогобицький завод
автомобільних кранів» (82100, м. Дрогобич
Львівської області, вул. Гайдамацька, 22,
) 8 197, 69 грн. судового
збору.

4. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

5. Наказ видати відповідно до
ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 08.08.2014 року.

Суддя
Манюк П.Т.