ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
Справа № 925/809/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача - Штиха
М.М. за довіреністю, відповідача-1 -
Кучеренка С.П. за довіреністю,
відповідача-2 - не з'явились,
розглянувши справу за позовом
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка до публічного акціонерного
товариства «По газопостачанню та
газифікації «Черкасигаз» (далі -
відповідач-1), товариства з обмеженою
відповідальністю «Газова компанія
«Енергоресурс» про визнання акта
недійсним і стягнення 679805 грн. 28 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка -
звернувся в господарський суд
Черкаської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
«По газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» (далі - відповідач-1),
товариства з обмеженою
відповідальністю «Газова компанія
«Енергоресурс» в якому просив суд:

визнати недійсним Акт від 01.06.2013 року,
складений працівникам відповідача-1,
про донарахування Канівській філії
позивача природного газу за період з 1
травня 2013 року по 21 травня 2013 року з
підстав суперечності його пунктам 5.13.1.,
5.13.2. «Правил обліку природного газу під
час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання» (далі -
Правила), затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України 27.12.2005 року № 618, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 26.01.2006
року за N 67/11941;

стягнути з відповідача-1 - публічного
акціонерного товариства «По
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» на свою користь на
підставі договору про постачання
природного газу за регульованим
тарифом № 09/17810/П-13 від 29.12.2012 року,
договору про розподіл природного газу
№ 09/17810/Т-13 від 29.12.2012 року, укладених
ними, статей 526, 610, 629, 1212 ЦК України,
статті 193 ч.ч. 1, 2 ГК України, 278436 грн. 04
коп. переплати;

стягнути з відповідача-2 - товариства з
обмеженою відповідальністю «Газова
компанія «Енергоресурс» на свою
користь на підставі договору про
постачання природного газу № ЕР10-0869СТ
від 31.12.2012 року, укладених ними, статей
526, 610, 629, 1212 ЦК України, статті 193 ч.ч. 1, 2
ГК України, 401369 грн. 24 коп. переплати;

відшкодувати понесені судові витрати -
сплачений с удовий збір у розмірі 13596
грн. 12 коп.

Відповідач-1 подав письмовий відзив на
позов (вх. № 13149 від 17.06.2014 року, а.с. 115-117),
в якому позов не визнав і в його
задоволенні просив суд позивачу
відмовити з мотивів обрання позивачем
способу захисту свого права способом,
не передбаченим законами України та
безпідставності позовних вимог.

Відповідач-2 також подав письмовий
відзив на позов (вх. № 14195 від 01.07.2014
року, а.с. 127-128) і клопотання (вх. № 15123
від 11.07.2014 року, а.с. 167) в яких позов не
визнав і в його задоволенні просив суд
позивачу відмовити з мотивів
безпідставності позовних вимог, просив
засідання суду провести без участі
його представника у зв'язку з
неможливістю явки з поважних причин.

Представник позивача в засіданнях суду
позов з підстав і в розмірі, викладених
в позовній заяві, додаткових письмових
обгрунтуваннях позовних вимог (вх. №
16353 від 28.07.2014 року, а.с. 187-188) підтримав і
просив суд задовольнити, представник
відповідача-1 проти задоволення позову
заперечував з мотивів, викладених у
письмовому відзиві.

Неявка представника відповідача-2 в
засідання суду не перешкоджає
вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд в задоволенні позову
відмовляє повністю з наступних
підстав.

29.12.2012 року відкрите акціонерне
товариство «По газопостачанню та
газифікації «Черкасигаз», як
постачальник, та сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка, як
споживач, уклали договір № 09/17810/П-13 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом (далі договір, а.с.
112-25), за умовами якого постачальник
зобов'язався постачати природний газ
споживачу в обсягах і порядку,
передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач - оплачувати постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором.

Того ж дня, 29.12.2012 року відкрите
акціонерне товариство «По
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз», як газорозподільне
підприємство, та сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка, як
замовник, уклали договір № 09/17810/Т-13 на
розподіл природного газу, за умовами
якого газорозподільне підприємство
зобов'язалось надати замовнику послугу
з транспортування природного газу
газорозподільними мережами до межі
балансової належності об'єктів
замовника або його споживачів (далі -
пункт призначення, а замовник
зобов'язався сплатити
газорозподільному підприємству
вартість послуги з транспортування
природного газу ГРМ у розмірі, строки
та порядку, передбачені умовами
договору (а.с. 26-42).

31.12.2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Газова компанія
«Енергоресурс», як постачальник, та
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка, як покупець, уклали договір №
ЕР10-0869СТ на постачання природного газу,
за умовами якого постачальник
зобов'язався передати, а покупець -
прийняти і оплатити на умовах цього
договору природний газ постачальника.

Згідно з договорами № 09/17810/П-13 від
29.12.2012 року і № ЕР10-0869СТ від 31.12.2012 року
відповідачі-1 і 2 зобов'язались
постачати природний газ позивачу, а за
договором № 09/17810/Т-13 від 29.12.2012 року
відповідач-1 зобов'язався надати
позивачу послуги транспортування
цього газу.

Із добового звіту про газоспоживання
за 01.05.2013 року і місячного звіту про
газоспоживання Канівської філії
позивача за травень вбачається, що
протягом травня 2013 року на
підприємстві позивача мали місце
неодноразові короткочасні аварійні
ситуації комерційного вузла обліку
газу.

15.05.2013 року працівниками відповідача-1 і
позивача здійснено перевірку вузла
обліку газу підприємства позивача -
його Канівської філії і встановили, що
вузол обліку даного підприємства не
обраховує спожитий газ у зв'язку з
непрацездвтністю ЗВТ вузла обліку
газу. За наслідками перевірки складено
акт № 342Р від 15.05.2013 року (а.с. 118).

21.05.2013 року працівниками відповідача-1 і
позивача здійснено повторну перевірку
вузла обліку газу підприємства
позивача - його Канівської філії і
складено акт № 264К. В акті працівниками
відповідача-1 зафіксовано усунення
недоліків роботи ЗВТ візла обліку газу
та, зокрема, зазначено, що з моменту
виходу з ладу ЗВТ до усунення
несправності облік газу буде
проводитись згідно з п. 5.13. Правил
обліку природного газу, затверджених
наказом Міністерства палива та
енергетики України 27.12.2005 року за № 618.
Працівниками позивача в акті
зазначено, що моментом виходу із ладу
ЗВТ прийнято вважати термін з 15 по 21
травня 2013 року (а.с. 142).

01.06.2013 року представником відповідача-1
складено акт, згідно з яким позивачу
донараховано, відповідно до п. 5.13.2.
Правил обліку природного газу,
затверджених наказом Міністерства
палива та енергетики України 27.12.2005
року за № 618, з 1 по 21 травня 2013 року
природного газу в кількості 154414,44 нм3.
Представником позивача акт не
підписаний, керівником позивача не
затверджений (а.с. 48).

Відповідно до акту приймання-передачі
природного газу від 31.05.2013 року,
відповідач-1, як газорозподільне
підприємство, безперебійно
протранспортувало за договором №
09/17810/Т-13 від 29.12.2012 року 158058 нм3
природного газу, а саме: 93450 нм3 за
договором поставки ТОВ «Газова
компанія «Енергоресурс» № ЕР10-0869СТ від
31.12.2012 року; 64608 нм3 за договором
поставки ВАТ «Черкасигаз» № 09/17810/П-13
від 29.12.2012 року (а.с. 49). Акт
представниками позивача не підписано.

На оплату поставленого в травні 2013 року
природного газу і його транспортування
відповідачем-1 виставлено рахунки № 399
і № 400 від 31.05.2013 року, відповідно, на
суми 303651,14 грн. і 12010,20 грн.,
відповідачем-2 на оплату поставленого
газу № 506 від 31.05.2013 року на суму 40369,24
грн. (а.с. 50, 51).

Акт приймання-передачі об'ємів
природного газу за травень 2013 року в
кількості 93,450 тис. м. куб. на суму 401369,24
грн. підписаний позивачем і
відповідачем-2 (а.с. 131).

Платіжними дорученнями (а.с. 52-62)
позивачем оплачено рахунки
відповідачів-1 і 2, зазначена обставина
підтвкрджена також представниками
сторін в засіданні суду.

Із листа НКРЕ від 03.07.2013 року № 4387/17/47-13
вбачається, на думку НКРЕ, перерахунок
обсягу споживання природного газу
позивачем повинен здійснюватись за
період з 15.05 по 21.05.2013 року, у зв'язку з
чим було рекомендовано ВАТ
«Черкасигаз» переглянути здійснений
перерахунок обсягу споживання для
Канівської філії позивача (а.с. 63-64).

Відповідно до поданого позивачем
Обгрунтування (а.с. 66-75), максимально
можлива витрата природного газу при
стандартних умовах (по яким повинно
сплачуватись за спожитий газ) у
проміжок часу від 1 до 21.05.2013 року
складає 4276,885 м3.

04.06.2013 року за вих. № 90, 25.07.2013 року за
вих. № 119 позивач звертався з
претензією до відповідача-1 про
здійснення, з урахуванням висновку
НКРЕ від 03.07.2013 року, про перерахунок
спожитого позивачем природного газу в
травні 2013 року тільки за період з 15 по
21.05.2013 року та направлення переплачених
коштів на оплату газу в наступних
періодах (а.с. 151, 155).

Листами від 14.06.2013 року № 2214/41, від 01.08.2013
року № 2867/22 відповідач-1 претензії
позивача не визнав і в їх задоволенні
відмовив (а.с. 152, 156).

Із нової редакції Статуту позивача,
зареєстрованої 25.09.2013 року, публічне
акціонерне товариство «По
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» є правонаступником всіх
прав та обов'язків Державного
підприємства по газопостачанню та
газифікації «Черкасигаз», його назва
змінена разом зі зміною
організаційно-правової форми.

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

Отже, спірні правовідносини сторін
виникли із договорів про постачання
природного газу за регульованим
тарифом № 09/17810/П-13 від 29.12.2012 року, про
розподіл природного газу № 09/17810/Т-13 від
29.12.2012 року, укладених позивачем і
відповідачем-1, договору про постачання
природного газу № ЕР10-0869СТ від 31.12.2012
року, укладеного позивачем і
відповідачем-2, вимоги позивача і
заперечення відповідачів витікають із
прав і обов'язків сторін за цим
договором.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 2, 8
Цивільного кодексу (далі -ЦК) України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки; підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини; способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
визнання правочину недійсним,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 ч. 2 Господарського кодексу
України передбачено право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, визнання повністю або
частково недійсними актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або споживача,
відшкодування збитків. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається цим Кодексом,
іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено,
відповідно, межі здійснення цивільних
прав та загальні засади виконання
цивільних обов'язків. Зокрема, і
цивільні права і цивільні обов'язки
здійснюються (виконуються) в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань купівлі-продажу
і послуг, загальні положення про
купівлю продаж, як окремий вид
зобов'язань, визначені параграфом 1
глави 54 ЦК України, про послуги - главою
63 ЦК України, загальні положення про
правочини визначені розділом IV книги 1
ЦК України, про зобов'язання і договір -
розділами І і ІІ книги 5 ЦК України,
главами 19, 20 ГК України, правові
наслідки порушення зобов'язання,
відповідальність за порушення
зобов'язання - главою 51 ЦК України,
розділом V ГК України. Крім того, спірні
правовідносини сторін перебувають у
сфері регулювання спеціальних
нормативних актів - Законів України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», «Про забезпечення
комерційного обліку природного газу»,
«Правил обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання»,
затверджених наказом Міністерства
палива та енергетики України 27.12.2005
року № 618, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 26.01.2006
року за N 67/11941, «Правил користування
природним газом для юридичних осіб»,
затверджених постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики від
13.09.2012 року N 1181, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 11.10.2012
року за N 1715/22027.

Відповідно до п. 3.2., п. 2.3. додотку № 3
договору № 09/17810/П-13 від 29.12.2012 року, п.
4.2., п. 2.3. додатку № 4 № 09/17810/Т-13 від 29.12.2012
року, сторони домовились, що облік
обсягів газу, що постачається і
транспортується, здійснюється у
відповідності до «Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання»
(далі - Правила), затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України 27.12.2005 року № 618, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 26.01.2006
року за N 67/11941.

В обгрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що за обставин, які склались,
перерахуноки об'єму
протранспортованого газу мав би
здійснюватись відповідачем-1
відповідно до абзацу третього пункту
5.13.2 Правил, згідно з яким, у разі
аварійних ситуацій, перелік яких
надано у пункті 8.2 цих Правил і які
зареєстровані у роздрукованих звітах
обчислювачів та обчислювачів
коректорів, перерахунки здійснюються
згідно з підпунктом 5.13.2 цих Правил, за
період з моменту виникнення аварійної
ситуації до моменту її усунення.
Пунктом 5.13.2. Правил встановлено, якщо
власником комерційного вузла обліку
газу є споживач, перерахунки об'єму
протранспортованого газу за період
відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

За розрахунком позивача (а.с. 180-181), за
таких умов сума переплати за
неспожитий та не протранспортований
газ за травень 2013 року, при умові
донарахування спожитого газу за
проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання в
період з 15 по 21 травня 2013 року становила
б (262497,7+195353,23) 457850,93 грн., із яких
відповідачу-1 - 262497,7 грн., відповідачу-2 -
195353,23 грн.

Проте, відповідно до встановлених
обставин справи, аварійний період
тривав з 1 по 21 травня 2013 року, факт
несправно сті ЗВТ зафіксовано актом №
342Р від 15.05.2013 року, який і слугував
підставою для проведення перерахунку
об'ємів спожитого позивачем газу в
травні 2013 року за перніод з 1 по 21 число.

Згідно з п. 5.13.1. абз. 1 і 2 Правил,
перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
за період відсутності (несправності)
ЗВТ, починаючи з дати проведення
останньої перевірки комерційного
вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ
до моменту встановлення повірених ЗВТ,
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача. У разі,
якщо такі перевірки не проводились або
немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки
проводяться за період, починаючи з
контрактної доби поточного
календарного місяця або з моменту
пуску газу після планових та інших
відключень у поточному місяці, які
здійснювались спільно з обліковою
організацією.

Згідно з п. 5.13.2. Правил, якщо власником
комерційного вузла обліку газу є
споживач, перерахунки об'єму
протранспортованого газу за період
відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Отже, перерахунок об'ємів спожитого
позивачем газу відповідачем-1
здійснено з дотриманням умов договорів
про постачання природного газу за
регульованим тарифом № 09/17810/П-13 від
29.12.2012 року, про розподіл природного
газу № 09/17810/Т-13 від 29.12.2012 року,
укладених позивачем і відповідачем-1,
вимог «Правил обліку природного газу
під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання» (далі -
Правила), затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України 27.12.2005 року № 618, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 26.01.2006
року за N 67/11941, зокрема, розділів 5 (пункт
5.13.), 8 (пункт 8.2), 12 (пункти 12.8., 12.10.), суд
визнає його правомірним, а тому надає
перевагу запереченням проти позову
відповідачів, позов визнає
необгрунтованим, безпідставним і
таким, що задоволенню в частині
стягнення безпідставно набутих коштів
не підлягає.

Частина 2 ст. 20 ГК України серед актів,
визнання незаконними яких передбачено
ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав
і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів
встановлює, що права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються, зокрема, шляхом визнання
повністю або частково недійсними актів
інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемляють права та
законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживача. Тобто, за
змістом вказаної норми, господарські
суди розглядають на загальних
підставах справи у спорах про визнання
недійсними актів, прийнятих іншими
органами, у тому числі, актів
господарських товариств, які
відповідно до закону чи установчих
документів мають обов'язковий характер
для учасників правовідносин, що
виникають чи припиняються з прийняттям
такого акту. Оскаржений акт від 01.06.2013
року, на підставі якого позивачу
донараховано природного газу з 1 по 21
травня 2013 року в кількості 154414,44 нм3, за
своїми ознаками до таких актів не
відноситься, оскільки не носить
характеру обов'язкових до виконання
ненормативних актів, а є лише фіксацією
порушення, яке було виявлено при
проведенні перевірки дотримання
Правил обліку природного газу.

Відповідно до п. 6 Роз'яснення Вищого
арбітражний суду від 26.01.2000 року № 02-5/35
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших
органів» (з наступними змінами і
доповненнями), згідно зі статтю 12 ГПК
господарським судам підвідомчі спори
про визнання недійсними актів з
підстав, зазначених у законодавстві.
Частиною 2 п. 6.2. цих роз'яснень доведено
судам, що не можуть оспорюватися в
господарському суді також акти
ревізій, документальних перевірок, дії
службових осіб, вчинені у процесі чи за
результатами перевірок тощо, оскільки
ці акти не мають обов'язкового
характеру. У разі надходження заяв про
визнання недійсними актів, зазначених
у цьому підпункті, господарський суд
повинен відмовити у їх прийнятті з
посиланням на пункт 1 частини першої
статті 62 ГПК, а у разі помилкового
прийняття позову - припинити
провадження у справі згідно з пунктом 1
статті 80 ГПК.

Отже, спір щодо вимоги позивача в
частині визнання акта відповідача-1 про
донарахування об'мів природного газу
недійсним, не підлягає вирішенню в
господарських судах України, тому
провадження у справі в цій частині суд,
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
припиняє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

На підставі статті 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 86 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині вимог
про визнання акта недійсним -
припинити.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 07.08.2014
року.

Суддя
В.М. Грачов