ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.08.14р. Справа № 904/6284/14

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши
матеріали

за позовом Державного науково -
дослідного інституту хімічних
продуктів, м. Шостка, Сумська область

до Павлоградського механічного заводу
ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова", м.
Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 16 904,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Державний науково - дослідний інститут
хімічних продуктів звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою вих. № 1803к/юр
від 15.08.2014 р. (зареєстрована
господарським судом Дніпропетровської
області 20.08.2014 р. за № 6151/14) до
Павлоградського механічного заводу ДП
"ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова про стягнення
16 904,39 грн. - безпідставно утриманих
грошових коштів.

Суд вважає за необхідне повернути
позовну заяву вих. № 1803к/юр від 15.08.2014 р.
і додані до неї документи без розгляду
з наступних підстав:

Пунктом 2 частини другої ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зокрема, найменування,
місцезнаходження, ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб).

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу
України юридична особа повинна мати
своє найменування, яке містить
інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

Всупереч вказаних вимог, позовна заява
не містить повного найменування
відповідача (зазначено лише скорочену
назву підприємства, без розшифровки
абревіатури Павлоградського
механічного заводу ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.
Макарова", що є неприпустимим.
Організаційно-правова форма сторони
має вказуватись повністю, так як є
складовою частиною найменування
юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №
18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п.
3.5, де зазначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

На підтвердження надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення, позивач залучив до
позовної заяви поштову квитанцію від
15.08.2014 р. з описом вкладення у цінний
лист 15.08.2014 р.

Натомість, суд звертає увагу, що в описі
вкладення у цінний лист від 15.08.2014 р.
зазначено:"1. Позовна заява № 1803к/юр від
15.08.14 р.; 2. Додатки до позовної заяви; 3.
Супровідний лист № 1802к/юр від 15.08.14р.",
однак при цьому перелік додатків в
описі вкладення у цінний лист не
наводиться, що позбавляє суд
можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
стосовно його обов'язку надіслати
відповідачу копії позовної заяви та
всіх доданих до неї документів. В той же
час, до позовної заяви додані вказані в
ній додатки (стор. 4 -5 позовної заяви -
додатки №№ 1 - 28), направлення яких
відповідачу фактично позивачем не
підтверджується.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати поштову квитанцію від 15.08.2014 р.
з описом вкладення у цінний лист 15.08.2014
р. в якості виконання позивачем вимог ч.
1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

Згідно ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються суду в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Відповідно до п.5.27 Національного
стандарту України "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.03р. № 55, відмітку про
засвідчення копії документа складають
із слів "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вимог, позивачем надано
ксерокопії документів, що не можуть
бути
доказами, оскільки належним чином не
засвідчені.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Вказана обставина є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст.ст. 54, 56, 57, п.п. 2, 6
ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатками на
56 аркушах, у тому числі платіжне
доручення №824 від 12.08.2014 р. про сплату
судового збору у розмірі 1827,00 грн.,
конверт.

Суддя І.А. Рудовська