ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.08.14р. Справа № 904/3507/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-виробнича
компанія", м. Луцьк Волинської області

до Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк", м.
Дніпропетровськ

про визнання договору іпотеки № 3803 від
03.03.2010р. припиненим

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Муравський В.В., дов. №
1450-О від 18.05.13р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгово-виробнича
компанія" звернулося до господарського
суду з позовом, в якому просить визнати
припиненим Договір іпотеки № 3803 від
03.03.2010р. та Додаткові договори до нього
за №1 від 08.11.2010р. та № 2 від 28.02.2011р., який
укладений між позивачем та Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком "ПриватБанк".

Позовні вимоги обґрунтовує та тим, що
ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 04.03.2014р. у
справі №5016/2979/2012(18/74) ліквідовано ТОВ
„Понінківський картонно-паперовий
комбінат", майновим поручителем якого
виступав позивач шляхом надання в
іпотеку за спірним договором
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: Хмельницька область,
Полонський р-н, смт Понінка, вул.
Перемоги, 34/4, право власності на яке
належить позивачу. Із посиланням на п.1
ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17
Закону України „Про іпотеку" позивач
зазначає, що із припиненням основного
зобов'язання ТОВ „Понінківський
картонно-паперовий комбінат" за
кредитним договором № 08.03.01.04.3803 від
02.03.10р., припиненим є також
забезпечувальне зобов'язання, що
виникло зі спірного договору іпотеки, у
зв'язку із чим Договір іпотеки № 3803 від
03.03.2010р. та Додаткові договори до нього
за №1 від 08.11.2010р. та № 2 від 28.02.2011р.
повинні бути визнанні припиненими.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У
відзиві на позов зазначив, що
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014р. ухвала
господарського суду Миколаївської
області від 04.03.2014р. у справі
№5016/2979/2012(18/74), на яку посилається
позивач, була скасована та справу
направлено для подальшого розгляду на
стадію ліквідаційної процедури до суду
першої інстанції. Одночасно, вказує що
вимога про визнання порушеного права,
шляхом визнання припиненим договору
іпотеки, не узгоджуються із способами
захисту прав і інтересів, не призводять
до поновлення порушеного права
позивача, не відповідає визначеним ст.
16 Цивільного кодексу України та ст. 20
Господарського України способам
захисту прав та інтересів. Просив в
позові відмовити.

29.07.14р. на адресу суду надійшла заява
позивача № 23/07-14(1) від 23.07.14р. в порядку
ст.. 22 Господарського процесуального
кодексу України про збільшення
позовних вимог, в якій позивач, по суті,
повторив викладені в позовній заяві
вимоги.

В судове засідання представник
позивача не з'явився.

04.08.14р. на адресу суду надійшло
клопотання позивача про відкладення
розгляду справи. Клопотання мотивоване
тим, що ухвалою Вищого господарського
суду України від 29.07.14р. у справі №
5016/2979/2012(18/74) відкладений розгляд
касаційної скарги ТОВ
„Торгово-виробнича компанія" на
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014р. на
12.08.14р. Оскільки результати розгляду
зазначеної скарги безпосередньо
впливають на обставини даної справи,
позивач просив відкласти її розгляд з
урахуванням дати розгляду касаційної
скарги позивача Вищим господарським
судом України.

Враховуючи закінчення встановленого
законом строку розгляду справи, який за
клопотанням відповідача ухвалою
господарського суду від 17.07.14р. було
продовжено до 08.08.14р.; повідомлення
судом належним чином сторін про час та
місце судового засідання у справі, що
підтверджується наявними у справі
доказами, господарський суд вважає за
необхідне клопотання позивача
відхилити та розглянути справу за
відсутністю представника позивача.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши надані докази,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2010р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ
"Понінківський картонно-паперовий
комбінат" укладено кредитний договір
(надалі - Кредитний договір), відповідно
до умов якого останньому було надано
овердрафтовий кредит у розмірі 350 000
грн. 00 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитом 03.03.2010р між ТОВ
"Торгово-виробнича компанія"
(іпотекодавець) та ПАТ КБ "ПриватБанк"
(іпотекодержатель) укладено договір
іпотеки № 3803 із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя
відповідно до ст.. 36 Закону України
„Про іпотеку" (надалі - Договір
іпотеки).

Відповідно до умов Договору іпотеки
предметом цього договору є надання
іпотекодавцем в іпотеку належного йому
на праві власності нерухомого майна:
нежитлової будівлі (будівлі
електроцеху) загальною площею 3 344, 5
кв.м., що знаходиться за адресою:
Хмельницька область, Полонський р-н,
смт Понінка, вул. Перемоги, 34/4, в
забезпечення виконання зобов'язань ТОВ
"Понінківський картонно-паперовий
комбінат" перед іпотекодержателем, що
випливають з Кредитного договору, в
силу чого іпотекодержатель має право в
разі невиконання позичальником
зобов'язань, забезпечених іпотекою та
(або) невиконання іпотекодавцем
зобов'язань за цим договором, одержати
задоволення за рахунок переданого в
іпотеку нерухомого майна переважно
перед іншими кредиторами позичальника
або іпотекодавця.

Іпотечний договір в дату його
укладення посвідчено нотаріусом
Полонського районного нотаріального
округу Хмельницької області ОСОБА_2,
зареєстровано в реєстрі за № 630.
Одночасно, нотаріусом зареєстровано
заборону відчуження предмету іпотеки
до припинення предмету іпотеки, про що
внесено запис до реєстру за № 631.

Додатковими договорами № 1 від 08.11.10р.
та № 2 від 28.02.11р. сторони змінювали
редакції п. 2 Договору іпотеки щодо
обсягу зобов'язань позичальника за
Кредитним договором.

Позивач у справі просить суд визнати
припиненими Договір іпотеки № 3803 від
03.03.2010р. та Додаткові договори до нього
за №1 від 08.11.2010р. та № 2 від 28.02.2011р.,
посилаючись на те, що за приписами п.1 ч.
1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17
Закону України „Про іпотеку" у разі
ліквідації боржника -сторони основного
зобов'язання - право застави, що
забезпечувало його виконання, також є
припиненим. Тому у зв'язку із
винесенням господарським суду
Миколаївської області ухвали від
15.01.2014р. у справі № 5016/2979/2012(18/74) про
ліквідацію ТОВ "Понінківський
картонно-паперовий комбінат", спірний
Договорі іпотеки та додаткові договори
до нього повинні бути визнанні
припиненими, що і є предметом спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення представника відповідача,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про іпотеку").

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України
„Про іпотеку", іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Згідно ст. 609 ЦК України, зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Крім того, право застави припиняється у
разі, зокрема, припинення зобов'язання,
забезпеченого заставою (п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК
України).

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ухвала
господарського суду Миколаївської
області від 04.03.2014р. у справі
№5016/2979/2012(18/74), якою ліквідовано ТОВ
„Понінківський картонно-паперовий
комбінат", та на яку посилається
позивач, як на підставу позовних вимог,
скасована постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
16.04.2014р., справа №5016/2979/2012(18/74)
направлена для подальшого розгляду на
стадію ліквідаційної процедури до суду
першої інстанції. Доказів скасування
зазначеної постанови апеляційної
інстанції матеріали справи не містять.

Таким чином, в силу встановлених
обставин, кредитне зобов'язання, що
виникло з Кредитного договору, станом
на час розгляду справи не є припиненим,
та, відповідно, не є припиненим
забезпечувальне зобов'язання, що
виникло зі спірного Договору іпотеки
та додаткових договорів до нього, у
зв'язку із чим у господарського суду
відсутні правові підстави для
задоволення позовних вимог ТОВ
„Торгово-виробнича компанія".

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі покладаються на
позивача.

Одночасно, у зв'язку із неприйняттям до
розгляду в межах даної справи заяви
позивача про збільшення позовних вимог
№ 23/07-14(1) від 23.07.14р., у відповідності з п.
2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий
збір" позивачу підлягає поверненню з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 218 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгово-виробнича
компанія" (43023, Волинська область, м.
Луцьк, вул.. Карбишева, б. 3, ) з Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1 218 грн. 00 коп.
(одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00
коп.), перерахований згідно квитанції №
14 від 24.07.14р., яка знаходиться в
матеріалах справи № 904/3507/14.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 11.07.14р.