ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Справа № 925/231/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В.
(доповідач),суддів :Полянського А.Г.,
Рогач Л.І.розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали
касаційної скаргиТовариства з
обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест"на постановувід 02.07.2014
Київського апеляційного
господарського судуу справі№
925/231/14господарського суду Черкаської
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест"доАсоціації
співвласників багатоквартирних
будинків "Антей"простягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію за договором від 01.10.2010 № 20922 у
сумі 135 856,05 грнв судовому засіданні
взяли участь представники :від
позивача: не з'явилисьвід
відповідача:Стасюк Т.О. (довіреність
від 18.08.2014)В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду
Черкаської області (суддя Боровик С.С.)
від 24.04.2014, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду (головуючий суддя -
Ільєнок Т.В., судді - Корсакова Г.В.,
Яковлєв М.Л.) від 02.07.2014, у справі № 925/231/14
позов задоволено частково; стягнуто з
Асоціації співвласників
багатоквартирних будинків "Антей" на
користь ТОВ "Сміла Енергоінвест" 14 332,66
грн заборгованості по опаленню
населення, в рахунок відшкодування
витрат зі сплати судового збору 286,65
грн; в іншій частині позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалені по справі судові
акти та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст.10 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду", ст.ст.33, 34 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач повністю заперечує
викладені в ній доводи.

Позивач не скористався наданим
процесуальним правом на участь в
засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши заперечення на касаційну
скаргу представника позивача, який
підтримав викладені в ній доводи,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в постанові
апеляційного господарського суду,
колегія суддів Вищого господарського
суду України приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ТОВ "Сміла Енергоінвест" звернулося до
Господарського суду Черкаської
області з позовом до Асоціації
співвласників багатоквартирних
будинків "Антей" про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію за Договором від 01.10.2010 №20922 у
сумі 135 856,05 грн, у тому числі: 117 376, 36 грн
за опалення місць загального
користування; 18 479, 69 грн заборгованість
по опаленню населення, за спірний
період з 28.02.2011 по 30.10.2012 (згідно
розрахунку заборгованості позивача
а.с.24). Позовні вимоги вмотивовано
посиланням на те, що позивач свої
зобов'язання по Договору від 01.10.2010 №20922
виконав, поставивши на протязі
опалювальних періодів 2010-2012 для потреб
відповідача теплову енергію в будинки
по вул. Рєпіна, 49, 51 м. Сміла.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суди правомірно виходили із такого.

Правовідносини між сторонами виникли
на підставі Договору від 01.10.2010 №20922 про
надання послуг з централізованого
опалення (надалі Договір). Згідно
пункту 1.1. Договору
виробник-постачальник зобов'язується
надавати споживачеві вчасно та
відповідної якості послуги з
централізованого опалення, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором. Об'єкти
користування послугами: вул. Репіна,
будинки 51, 49.

Площа опалювальних приміщень, тарифи
на оплату теплової енергії встановлені
пунктами 1.3.-1.5. Договору.

Договір містить всі необхідні умови
щодо даного виду господарських
договорів, а тому є укладеним.

За правовою природою даний Договір є
договором про надання послуг і
відповідає вимогам статті 901 ЦК
України, якою передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як встановлено судами ТОВ "Сміла
Енергоінвест" є виконавцем
житлово-комунальних послуг в м. Сміла
на підставі Рішень виконавчого
комітету Смілянської міської ради №661
від 21.06.2007, №651 від 20.10.2010, а тому має
право надавати послуги з
теплопостачання.

Розрахунок вартості поставленої
теплової енергії позивачем здійснений
з урахуванням чинних тарифів, які
встановлювалися Рішеннями Виконавчого
комітету Смілянської міської ради №652
від 20.10.2010, №261 від 22.04.2011 року.

Вказані тарифи позивачем були доведені
відповідачеві при укладені Договору
від 01.10.2010 №20922: пункт 1.5.1. - для
споживачів, які не мають приладів
обліку теплової енергії в опалювальний
період 5,93 грн за 1 м2; пункт 1.5.3. - для
споживачів, які встановили
індивідуальне опалення, за місця
загального користування в
опалювальний період 351,54 грн/Гкал з ПДВ.

Після прийняття Виконавчим комітетом
Смілянської міської ради Рішення №261
від 22.04.2011 тарифи збільшились: для
споживачів, які не мають приладів
обліку теплової енергії в опалювальний
період 6,52 грн. за 1 м2; населення за
опалення місць загального
користування 386,70 грн/Гкал з ПДВ.

На підтвердження факту надання послуг
з теплопостачання позивачем надано:

- акти від 14.10.2010, 24.10.2011, 25.10.2012 (а.с.21-23)
початку подачі опалення в будинки 49,51
по вул. Репіна у м. Сміла котельнею № 25;

- акт про закінчення опалювального
сезону від 15.04.2011 року, наказ ТОВ "Сміла
Енергоінвест" №188 від 13.04.2012 "Про
завершення опалювального сезону 2011-2012
у м. Сміла.

Позивачем окремо подано розрахунки
заборгованості АСББ "Антей" по місцям
загального користування на суму 117 376,36
грн та централізованому опаленню на
суму 18 479,69 грн, загальний розрахунок
вартості спожитого тепла АСББ "Антей"
із конкретизацією по будинкам 49,51 по
вул. Репіна у м. Сміла.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд повинен приймати
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування, тобто суд при оцінці
доказів вирішує питання про їх
належність і допустимість (ст.34 ГПК
України).

Допустимість доказів означає, що суд
обмежений законодавством при виборі
засобів доказування. Правило про
допустимість доказів на відміну від
правила про їх належність
застосовується тільки у тих випадках,
коли законодавством встановлені певні
вимоги щодо оформлення правовідносин
або тих чи інших дій.

Розрахунок тепла на опалення місць
загального користування здійснено
позивачем на підставі Методики
розрахунку кількості теплоти, спожитої
на опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
опалення, затвердженої наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 31.10.2006 №359 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.11.2006 за №1237/13111.

Розрахунок здійснений позивачем за
формулою на підставі актів по
обстеженню будинків по вул. Репіна, 49
(під'їзди 1,2,3), вул. Репіна, 51 (під'їзди
1,2,3,4,5,6), в яких відмічена довжина і
діаметр труб в підвалі і кількість
під'їздів в будинку, які не містять дати
та не містять печаток юридичних
осіб-сторін за Договором
теплопостачання (а.с.131-139).

За оцінкою судів, здійсненою з
врахуванням вимог статей 33, 34 ГПК
України, позивачем не було надано
оформлених належним чином актів по
обстеженню будинків, що унеможливлює
здійснення обґрунтованого розрахунку
тепла на опалення місць загального
користування.

Відповідач, заперечуючи в частині
позовних вимог щодо сплати
пред'явленої заборгованості за
опалення місць загального
користування, наголошував на тому, що
згідно п.2 Правил надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005, опалювальна площа (об'єм)
будинку - загальна площа (об'єм)
приміщень будинку, в тому числі у разі
опалення площа (об'єм) сходових кліток,
ліфтових та інших шахт; інших значень
місць загального користування, крім
сходових кліток, ліфтових та інших шахт
в Правилах не визначено. Оскільки
послуг по опаленню місць загального
користування позивачем не надавалось
(в під'їздах відсутні опалювальні
прилади), то при підписанні рахунків, що
пред'являлися позивачем до сплати,
бухгалтером АСББ "Антей" зазначалось,
що рахунки до сплати за опалення місць
загального користування не визнаються
(а.с.80).

З врахуванням встановлених обставин,
суди дійшли правомірного висновку щодо
відмови в частині позовних вимог про
стягнення заборгованості в сумі 117 376,36
грн за опалення місць загального
користування.

Позивач також просив стягнути з
відповідача вартість наданих послуг по
централізованому опаленню населення в
сумі 18 479,69 грн за період з 28.02.2011 по
30.10.2012.

Як встановлено ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що
платежі вносяться не пізніше 10 числа
місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 19.03.2013 року у
справі №16/925/49/13-г, яке набрало законної
сили, і не скасовано у встановленому
чинним законодавством порядку,
встановлено той факт, що договір від
01.10.2010 №20922 припинив свою дію з 01.10.2012,
який має преюдиціальне значення.

За цих обставин, виставлений позивачем
рахунок №20922/10 від 31.10.2012 (а.с.43) судами
правомірно не було прийнято в якості
належного доказу надання послуг з
теплопостачання населення в сумі 4 147,03
грн за спірний період з 28.02.2011 по 30.09.2012.

Судами встановлено, що відповідач свій
обов'язок по оплаті за надані послуги
по централізованому опаленню
населення на суму 14 332,66 грн (18 479,69 - 4 147,03)
не виконав, тому позов в цій частині
господарськими судами правомірно
задоволено частково, а саме в сумі 14 332,66
грн; також правомірно відмовлено в
іншій частині позову, як заявленому
необґрунтовано.

За оцінкою судів Договір містить всі
необхідні умови щодо даного виду
господарських договорів, а тому є
укладеним, отже посилання відповідача
на недійсність названого договору
господарськими судами правильно
визнано недоведеними, та такими, що є
необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги стосовно
того, що судами не було надано
правомірну оцінку доказам по справі,
зокрема актам обстеження під'їздів
будинків по вул. Рєпіна, 49, 51 м. Сміла"
(а.с.131-139), то зі змісту оскаржуваних
судових актів вбачається, що судами
надана належна правова оцінка доказам
по справі, зокрема вищенаведеним актам,
як таким, оформлення яких не відповідає
загальним вимогам щодо складання
актів, які можуть бути прийняті судом у
якості доказів проведення обстеження
саме у спірному періоді.

Беручи до уваги все наведене та вимоги
чинного законодавства в їх сукупності,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування постанови Київського
апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117-1119, ст.11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 у справі
№ 925/231/14 залишити без змін.

Головуючий-суддя
С.Бакуліна

Судді
А.Полянський

Л.Рогач