ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 року Справа №
904/5022/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Сизько І.А.
(доповідач),

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової
І.Л.,

при секретарі судового засідання:
Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Левченко Ю.В. представник,
довіреність № 128 від 22.07.2013р.;

від відповідача-1: Поставець О.О.
адвокат, за договором про надання
правової допомоги № б/н від 08.08.2014р.;

представники відповідача-2 та
відповідача-3 в судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД" на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2014р.
по справі №904/5022/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО",
м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: приватного
підприємства "Молокозавод - ОЛКОМ",
м.Мелітополь, Запорізька область

до відповідача-2: приватного
акціонерного товариства
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД", м. Мелітополь, Запорізька
область

до відповідача-3: товариства з
обмеженою відповідальністю "Фактор
Лекс", м.Павлоград, Дніпропетровська
область

про стягнення заборгованості у розмірі
5 970, 83 грн., 3 238 768, 95 дол. США, 476 484, 27 євро

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2014р. публічне акціонерне
товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (далі
ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО") звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до приватного
підприємства "Молокозавод - ОЛКОМ" (далі
ПП "Молокозавод - ОЛКОМ"), приватного
акціонерного товариства
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД" (далі ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД"),
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Лекс" (далі
ТОВ "Фактор Лекс") про стягнення
солідарно з ПП "Молокозавод - ОЛКОМ" та
ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД"
заборгованості у розмірі 5 970, 83 грн., 3 238
768, 42 доларів США, 476 484, 27 євро, з ТОВ
"Фактор Лекс" 10 000, 00 грн.

09 липня 2014р. ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО"
подана заява про забезпечення позову, в
якій заявник просив: накласти арешт в
межах суми позову у розмірі 5 970, 83 грн., 3
238 768, 95 доларів США, 476 484, 27 євро, що разом
у гривневому еквіваленті на 01.07.2014р.
складає 46 530 455, 75 грн. на майно та
грошові кошти, що належать ПП
"Молокозавод - ОЛКОМ"; накласти арешт в
межах суми позову у розмірі 5 970, 83 грн., 3
238 768, 95 доларів США, 476 484, 27 євро, що разом
у гривневому еквіваленті на 01.07.2014р.
складає 46 530 455, 75 грн. на майно та
грошові кошти, що належать ПАТ
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД"; накласти арешт в межах суми
позову у розмірі 10 000 грн. на грошові
кошти, що належать ТОВ "Фактор Лекс";
заборонити ПП "Молокозавод - ОЛКОМ" та
ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" відкривати
нові рахунки у будь-яких інших
фінансових установах, крім ПАТ "БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО" .

Заява обґрунтована невиконанням ПП
"Молокозавод - ОЛКОМ" умов кредитного
договору від 28.09.2010р. №280910-КЛТМ, ПАТ
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД" умов договору поруки від 28.09.2010р.
№280910-П, ТОВ "Фактор Лекс" умов договору
поруки від 18.11.2013р. №181113-П/1; листом ПП
"Молокозавод - ОЛКОМ" від 28.04.2014р. про
неможливість виконувати свої
зобов'язання за кредитним договором;
посиланням на вчинення відповідачами
активних дій, направлених на
позбавлення належного їм рухомого та
нерухомого майна, списання та зняття
грошових коштів, які знаходяться на їх
рахунках, що призведе до ускладнення
або взагалі неможливості виконання
рішення суду.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2014р.
по справі №904/5022/14 (суддя Ярошенко В.І.)
заяву ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" про
забезпечення позову задоволено
частково: накладено арешт в межах суми
позову у розмірі 5 970, 83 грн., 3 238 768, 95
доларів США, 476 484, 27 євро, що разом у
гривневому еквіваленті складає 46 530 455,
75 грн., на грошові кошти, що належать ПП
"Молокозавод - ОЛКОМ"; накладено арешт в
межах суми позову у розмірі 5 970, 83 грн., 3
238 768, 95 доларів США, 476 484, 27 євро, що
разом у гривневому еквіваленті складає
46 530 455, 75 грн., на грошові кошти, що
належать ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД"; накладено
арешт в межах суми позову у розмірі 10 000
грн. на грошові кошти, що належать ТОВ
"Фактор Лекс".

Ухвала господарського суду мотивована
тим, що невжиття заходів до
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання в
майбутньому рішення господарського
суду, оскільки відповідачі не
виконують свої зобов'язання.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД" звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2014р.
по справі №904/5022/14 в частині накладення
арешту в розмірі 5 970, 83 грн., 3 238 768, 95
доларів США, 476 484, 27 євро, що разом у
гривневому еквіваленті складає 46 530 455,
75 грн., на грошові кошти, що належать ПАТ
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД".

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що розмір
відповідальності ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" відповідно
змін умов кредитування від 15.11.2013р.
обмежено 40 000 000, 00 грн. зі строком
повернення 27.09.2016р., тоді як
оскаржуваною ухвалою накладено арешт
на суму більшу ніж розмір
відповідальності поручителя по
зобов'язанням, строк яких не настав;
ухвала господарського суду не
відповідає вимогам ст. ст. 66, 67, 86
Господарського процесуального кодексу
України та постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову".

ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" у відзиві на
апеляційну скаргу просить ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.07.2014р. по справі №904/5022/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

ПП "Молокозавод - ОЛКОМ" відзив на
апеляційну скаргу не надано.

Представник ПП "Молокозавод - ОЛКОМ" в
судовому засіданні просить ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.07.2014р. по справі №904/5022/14
залишити без змін.

Представник ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" в судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
відповідача-2 було повідомлене
належним чином (а.с. 74 ).

Представник відповідача-3 в судове
засідання не з'явився. Ухвала
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду про призначення
судового засідання надіслана ТОВ
"Фактор Лекс" за адресою
місцезнаходження юридичної особи. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала у справі
вручена їм належним чином (а.с. 75-78).

Строк розгляду апеляційної скарги,
встановлений ч. 2 ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України,
спливає 15.08.2014р. Клопотань про
продовження строку розгляду
апеляційної скарги від сторін не
надходило.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених ст. 67 цього
Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

У відповідності до ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України позов,
зокрема, забезпечується накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Відповідно п. 3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26.12.2011р. №16, умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Також, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд повинен
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи.

Ухвала господарського суду не
обґрунтована та не містить даних, на
підставі яких можна зробити висновок
про необхідність вжиття заходу до
забезпечення позову.

Суд першої інстанції при винесенні
ухвали не з'ясував питання та не навів
фактичних обставин щодо існування
реальної загрози невиконання чи
утруднення виконання рішення суду при
задоволені позову.

Крім того, особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову.

При цьому, тягар доказування
покладається на особу, яка подала заяву
про забезпечення позову. Доказування
повинно здійснюватися за загальними
правилами відповідно ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, яка передбачає обов'язковість
подання доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування певного заходу до
забезпечення позову.

Процесуальним законодавством
передбачено, що господарське
судочинство здійснюється шляхом
письмового провадження, а тому факт
наявності відповідних обставин має
підтверджуватись певними доказами.

За змістом ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів -
фактичних даних.

Всупереч положенням ст. 66
Господарського процесуального кодексу
України заява позивача не містить
даних, на підставі яких можна зробити
висновок про необхідність вжиття
заходу до забезпечення позову. Так,
позивач не навів фактичних обставин
щодо існування реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду, не надав належних і
допустимих доказів, які б свідчили про
необхідність вжиття заходів до
забезпечення позову, а наведені
позивачем в заяві доводи нічим не
підтверджені.

Щодо доводів позивача про невиконанням
ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" умов
договору поруки від 28.09.2010р. №280910-П, то
застосування заходів забезпечення
позову не може мати наслідків
досягнення позивачем результатів, які
є змістом позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів до забезпечення
позову.

Саме лише посилання на потенційну
можливість ухилення від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для накладення
арешту.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову господарський суд не зробив
системного аналізу фактів обставин,
які у разі невжиття заходів до
забезпечення позову, можуть утруднити
виконання чи призвести до невиконання
рішення суду.

Оспорювана ухвала суду містить
загальні висновки про імовірність
настання несприятливих для позивача
обставин при виконанні рішення про
стягнення заборгованості та не містить
переконливу мотивацію щодо наявності
підстав для забезпечення позову.

Таким чином, ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
16.07.2014р. по справі №904/5022/14 в частині
накладення арешту в розмірі 5 970, 83 грн.,
3 238 768, 95 доларів США, 476 484, 27 євро, що
разом у гривневому еквіваленті складає
46 530 455, 75 грн., на грошові кошти, що
належать ПАТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" слід
скасувати, враховуючи, що:

позивач не надав жодного доказу
наявності фактичних обставин для
вжиття арешту грошових коштів
відповідача-2;

позивач не надав належних і допустимих
доказів вчинення відповідачем-2
активних дій, направлених на
позбавлення належного йому рухомого та
нерухомого майна, списання та зняття
грошових коштів, які знаходяться на
його рахунках;

наявність у позивача сумнівів щодо
неможливості виконання рішення суду не
може бути обґрунтуванням накладення
арешту, оскільки сумніви не є доказами;

суд не обґрунтував яким чином невжиття
заходів до забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
та на підставі яких доказів існує така
ймовірність;

суд не здійснив належну оцінку
обґрунтованості доводів заявника з
урахуванням адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову та
забезпечення збалансованості
інтересів сторін.

Щодо судового збору за апеляційною
скаргою, то розподіл сум судового
збору, пов'язаного з розглядом
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду, здійснюється
судом першої інстанції за результатами
розгляду ним справи згідно із
загальними правилами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
"МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ
ЗАВОД", м. Мелітополь, Запорізька
область задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2014р.
по справі №904/5022/14 в частині
накладення арешту в розмірі 5 970, 83 грн.,
3 238 768, 95 доларів США, 476 484, 27 євро, що
разом у гривневому еквіваленті складає
46 530 455, 75 грн., на грошові кошти, що
належать приватному акціонерному
товариству "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД", м.
Мелітополь, Запорізька область
скасувати.

В задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО", м. Дніпропетровськ від 09.07.2014р.
про забезпечення позову в частині
накладення арешту в розмірі 5 970, 83 грн.,
3 238 768, 95 доларів США, 476 484, 27 євро, що
разом у гривневому еквіваленті складає
46 530 455, 75 грн., на грошові кошти, що
належать приватному акціонерному
товариству "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ
ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД", м.
Мелітополь, Запорізька область
відмовити.

В іншій частині ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
16.07.2014р. по справі №904/5022/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через апеляційний
господарський суд.

Головуючий суддя
І.А. Сизько

Суддя
І.М. Герасименко

Суддя
І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений
15.08.2014р.)