ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. Справа №
7/16/5022-143/2012(18/36/5022-753/2011)

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Марка Р.І.

суддів
Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

при секретарі судового засідання
Томкевич Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Помазанська С.І.;

від відповідача 1 -ОСОБА_3;

від відповідача 2 - не з'явились;

треті особи - не з'явились,

розглянув матеріали
апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Шумськ-Інвест", м. Шумськ вих. № 1/86 від
19.04.2013 року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.04.2013 року

у справі № 7/16/5022-143/2012 (18/36/5022-753/2011)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест", м.
Шумськ,

вул. Ринкова площа, 34

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Шумське районне
споживче товариство, м. Шумськ, вул.
Українська, 42

до відповідача 1: суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4,
АДРЕСА_1

до відповідача 2: Шумської міської ради,
м. Шумськ, вул. Українська, 42

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-1:

1). Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області,

2). Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки за адресою м. Шумськ,
вул. Ринкова площа, 34 шляхом знесення
самочинно збудованого торгового
павільйону НОМЕР_2, загальною площею 26,97
кв. м

В С Т А Н О В И В:

постановою Вищого господарського суду
України від 15.04.2014 року постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 р. в
справі за №7/16/5022-143/2012(18/36/5022-753/2011)
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до Львівського апеляційного
господарського суду (т. 10 а.с. 169-179).

При цьому, Вищий господарський суд
України вказав на те, що під час нового
розгляду справи, судом апеляційної
інстанції, в порушення приписів статті
11112 Господарського процесуального
кодексу України щодо обов'язковості
вказівок суду касаційної інстанції: не
було з'ясовано питання стосовно
дотримання позивачем порядку та
процедури отримання земельної ділянки,
на якій розміщене придбане товариством
майно - цілісний майновий комплекс ПСК
"Ринок", з огляду на наявність, чи
навпаки відсутність, згоди постійного
землекористувача - Шумського
райспоживтовариства на припинення
його землекористування згідно
Державного акта на землю від 13.09.2001
року; не була надана належна оцінка
всім доводам сторін та, зокрема,
доводам відповідача щодо здійснення
ним будівництва торгового павільйону в
м. Шумськ на провулку Ринковий № 1,
будинок 24 та відсутності рішення
відповідного органу про присвоєння
об'єкту номеру 34 по вул. Ринкова площа, а
також обставини щодо дійсної адреси
земельної ділянки на якій розташовано
спірна споруда; не наведено правового
обґрунтування наявності підстав для
знесення збудованої ОСОБА_4 споруди за
вимогою ТОВ "Шумськ - Інвест" з огляду на
скасування відповідних рішень про
надання підприємцю у 2007 році дозволу на
будівництво та визнання за ним права
власності на таке будівництво.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України звернула
увагу суду на те, що СПД ОСОБА_4
заявлялось клопотання про залучення до
участі в справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача, Інспекції ДАБК
Тернопільській області, якою
проводились перевірки дотримання
ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих та
будівельних робіт, за результатами
яких складені відповідні акти від
08.08.2013 р., від 17.08.2013 р. та від 17.09.2013 р.,
якими встановлено відсутність
порушень.

Відповідно до ст.111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду під час нового розгляду
справи.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 01.04.2013 року,
що є предметом апеляційного оскарження
при повторному розгляді після
скасування постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
25.12.2013р., в позові товариства з
обмеженою відповідальністю
"Шумськ-Інвест" до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки за адресою: Ринкова
площа, 34, м. Шумськ, шляхом знесення
(демонтування) самочинно збудованого
торгового павільйону за НОМЕР_2,
загальною площею 26,97 м2 - відмовлено (т. 7
а.с. 160-165).

Рішення місцевого суду мотивоване тим,
що позивачем не доведено право
користування земельною ділянкою
площею 1,1365 га. за адресою м. Шумськ,
Ринкова площа, 34, в яку входить провулок
Ринковий № 1, а також тим, що права
позивача як землекористувача даної
земельної ділянки не порушено.

Додатковим рішенням господарського
суду Тернопільської області від 23.04.2013
року стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест" на
користь суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_4 3530,88грн. вартості
комплексної земельної та
будівельно-технічної експертизи (т. 7
а.с. 187).

Не погоджуючись з вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
оскаржило його в апеляційному порядку,
звернувшись до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою № 1/86 від 19.04.2013
року та доповненням до апеляційної
скарги № 1/95 від 29.04.2013р., в яких просить
скасувати рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.04.2013 року
та додаткове рішення господарського
суду Тернопільської області від 23.04.2013
року у даній справі та ухвалити нове
рішення, яким задоволити позовні
вимоги, з підстав порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
неповного з'ясування обставин справи,
невідповідності висновків, викладених
у рішенні суду фактичним обставинам і
доказам, які є у справі, недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
які суд визнав встановленими.

Зокрема, скаржник покликається на
те, що, судом першої інстанції не було
надано належної правової оцінки тому,
що на підставі договору оренди землі
від 30.06.2009р., зареєстрованого Шумським
РВ ЦДЗК 15.12.2009р., про що в Державному
реєстрі земель вчинено запис № 92,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест" є
законним орендарем земельної ділянки
розміром 1,1365 га по вул. Ринкова площа, 34
в м. Шумськ, права якого підлягають
захисту відповідно до положень ст.ст.162,
212 ЗК України. Однак, на зазначеній
земельній ділянці СПД ОСОБА_4
самочинно, без згоди землекористувача,
побудував торговий павільйон,
створивши таким чином перешкоди в
користуванні орендованою земельною
ділянкою за її функціональним
призначенням.

З огляду на наведене, скаржник просить
рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.04.2013 року
у даній справі скасувати та прийняти
нове рішення, яким задоволити позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест" про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою за адресою: Ринкова
площа, 34, м. Шумськ, шляхом знесення
(демонтування) самочинно збудованого
СПД ОСОБА_4 торгового павільйону за
НОМЕР_2, загальною площею 26,97 м2 .

Згідно автоматичного розподілу справ
КП "Документообіг господарських судів",
28.04.2014р. справу за №7/16/5022-143/2012
(18/36/5022-753/2011) розподілено до розгляду
судді - доповідачу Марку Р.І.

Розпорядженням в.о. голови суду від
30.04.2014р. у склад колегії для розгляду
справи №7/16/5022-143/2012 (18/36/5022-753/2011) введено
суддів Костів Т.С. та Мирутенка О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 30.04.2014р.
розгляд справи призначено на 20.05.2014р.

Розпорядженням голови суду від 20.05.2014р.
у склад колегії для розгляду справи
№7/16/5022-143/2012 (18/36/5022-753/2011) замість суддів
Костів Т.С. та Мирутенка О.Л. введено
суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014р. до
участі у справі в якості третіх осіб, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача-1
залучено інспекцію Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області та Державну
інспекцію сільського господарства в
Тернопільській області, розгляд справи
відкладено на 18.06.2014р. Третіх осіб
зобов'язано подати документально
обґрунтовані письмові пояснення по
суті спору.

Ухвала суду третіми особами не
виконана.

Натомість, Державна інспекція
сільського господарства в
Тернопільській області подала суду
клопотання про продовження розгляду
справи без її участі за наявними у
справі матеріалами (т.11, а.с.148).

18 червня 2014р. на розгляд суду поступило
клопотання відповідача-1 про зупинення
провадження у справі до вирішення по
суті та набрання законної сили
рішенням Шумського районного суду
Тернопільської області у справі №
1917/1104/2012 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
скасування рішення Шумської міської
ради № 607 від 06.06.2012р. "Про встановлення
адрес об'єктів, розташованих на
території м. Шумськ".

Вказане клопотання мотивоване тим,
зокрема, що вирішення Шумським
районним судом Тернопільської області
спору по суті у справі № 1917/1104/2012 матиме
суттєве значення для вирішення даного
спору, оскільки без встановлення
наявності чи відсутності порушених
прав сторін неможливо вирішити спір.
Так, Шумським районним судом
Тернопільської області у справі №
1917/1104/2012 призначено комплексну
будівельно-технічну та
земельно-технічну експертизи, з метою
встановлення, зокрема, меж та площ
земельних ділянок (якщо це різні
земельні ділянки) по Ринковій площі та
провулках Ринковий № 1 та Ринковий № 2
та кому ці площі належать.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014р.
розгляд справи відкладено на 08.07.2014р.,
вирішення питання про зупинення
провадження у справі відкладено до
наступного судового засідання.

В судовому засіданні 08.07.2014р.
представники сторін висловили свої
міркування з питань, що виникли в ході
розгляду заявленого клопотання.

Заслухавши доводи та міркування
представників сторін з приводу
заявлено клопотання, судова колегія
відмовила в його задоволенні, оскільки
не знайшла підстав для застосування
вимог ст. 79 ГПК України.

Оскільки предметом дослідження є місце
та правомірність розташування
спірного майна - на території земельної
ділянки, що орендує позивач чи за її
межами. Визначення ж місця
розташування торгового павільйону СПД
ОСОБА_4 було предметом дослідження
комплексної земельної та
будівельно-технічної експертиз,
призначених ухвалою господарського
суду Тернопільської області від 19.06.2012
року в даній справі, що підлягає оцінці
зі всіма зібраними по справі доказами.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014р.
розгляд справи відкладено на 21.07.2014р.

21 липня 2014р. від представників
відповідача-1 - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4
надійшла заява №б/н від 21.07.2014р. про
відвід колегії суддів Львівського
апеляційного господарського суду в
складі головуючого судді Марка Р.І. та
суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б. з підстав
порушення зазначеним складом суду
права на справедливий судовий розгляд,
що проявилося у незаконній, на думку
заявника, відмові у задоволенні
клопотання представника суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4 про
зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 21.07.2014р., відповідно до
ч.1 ст. 20 ГПК України, відмовлено в
задоволенні заяви суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4 про
відвід суду з підстав у ній викладених.

Окрім того, 21 липня 2014р. на розгляд суду
поступило клопотання, яким відповідач-1
просить призначити у справі повторну
судову земельно-технічну експертизу,
на вирішення якої поставити наступні
запитання:

Кому належить право землекористування
земельною ділянкою, на якій розміщений
торговий павільйон ОСОБА_4

Чи належить право землекористування
земельною ділянкою, на якій розміщений
торговий павільйон ОСОБА_4, Товариству
з обмеженою відповідальністю
"Шумськ-інвест" (вул. Ринкова Площа, 34 м.
Шумськ, Шумський район, Тернопільська
область), якщо так, то якими документами
підтверджується землекористування.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014р.
розгляд справи відкладено на 05.08.2014р.,
вирішення питання про призначення
повторної судової експертизи у справі
відкладено до наступного судового
засідання.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014р. та від
15.08.2014р. розгляд справи відкладався на
15.08.2014р. та на 20.08.2014р., відповідно, з
підстав, зазначених у вказаних ухвала.

В судових засіданнях представник
відповідача-1 підтримав заявлене
клопотання, а представник позивача -
заперечила проти нього з тих підстав,
що в матеріалах справах є наявні
висновки експертиз та представником не
наведено підстав для призначення
повторної експертизи.

Частиною 4 ст.42 ГПК України передбачено
право господарського суду призначити
повторну судову експертизу.

При цьому, повторною визнається судова
експертиза, у проведенні якої експерт
досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті
ж самі питання, які досліджувалися і
вирішувалися у первинній судові
експертизі. Нові об'єкти на дослідження
повторної судової експертизи
подаватися не можуть, так само як не
можуть ставитися на її вирішення
питання, які не розглядалися
попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза
призначається з ініціативи суду або за
клопотанням учасників процесу, якщо
висновок експерта визнано
необґрунтованим чи таким, що
суперечить іншим матеріалам справи,
або коли він викликає сумнів у його
правильності, або за наявності
істотного порушення норм, які
регламентують порядок призначення і
проведення експертизи. Повторну судову
експертизу може бути призначено також,
якщо є розходження у висновках кількох
експертів і їх неможливо усунути
шляхом одержання додаткових пояснень
експертів у судовому засіданні.
Повторну судову експертизу слід
доручати іншому експерту (експертам)
(п.15.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №4 від
23.03.2012р. "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи").

З огляду на наведене та зважаючи на те,
що висновок судової земельно-технічної
експертизи №5085/12-22 щодо належності
права землекористування земельною
ділянкою, на якій розміщений торговий
павільйон відповідача-1 здійснено
експертом на підставі відомостей
вирахування дирекційних кутів,
відстаней між точками повороту меж,
координат та площі земель м. Шумськ,
вул. Ринкова площа, 34, кадастровий номер
:01:005:0068, витягу баз даних
автоматизованої системи ведення
державного земельного кадастру,
вказаний висновок не суперечить
матеріалам справи, а у судової колегії
відсутні підстави вважати його
неправильним чи необґрунтованим, судом
не встановлено підстав для призначення
повторної експертизи, колегія суддів
вирішила у задоволенні клопотання
відповідача-1 про призначення у справі
повторної судової земельно-технічної
експертизи відмовити.

В судове засідання 20.08.2014 року з'явились
представники позивача та відповідача-1.

Відповідач-2 та треті особи участі
своїх уповноважених представників в
судовому засіданні повторно не
забезпечили, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
15.08.2014р. явка представників сторін та
третіх осіб у судове засідання
визначена на власний розсуд,
відповідача-2 та третіх осіб було
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду апеляційної скарги, а
також зважаючи на те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для розгляду
справи по суті та прийняття законного
рішення, судова колегія вирішила
апеляційну скаргу розглянути за
відсутності представників
відповідача-2 та третіх осіб.

Представник позивача та відповідача-1 в
судовому засіданні підтримали свої
доводи та заперечення, викладені в
поданих суду апеляційної інстанції
апеляційній скарзі та інших письмових
поясненнях по суті спору, висловили
свої міркування з питань, що виникли в
процесі розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, судом
апеляційної інстанції встановлено
наступне.

10 жовтня 2007 року між Шумським районним
споживчим товариством (продавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу, у відповідності до
умов якого продавець продав, а покупець
купив у власність за плату
підприємство споживчої кооперації
"Ринок" (ПСК "Ринок") (цілісний майновий
комплекс) Шумського РайСТ, який
розміщений на земельній ділянці площею
1.1365 га за адресою: м.Шумськ,
вул.Українська,42, згідно державного
акта на право постійного користування
землею серії ІІ-ТР №000968 від 13.09.2001р.,
котрий зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №34 належало
Шумському районному споживчому
товариству.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 03.12.2007 року
в справі №10/240-4609, яке набрало законної
сили, вищезазначений договір
купівлі-продажу від 10.10.2007р. визнано
дійсним і визнано право власності на
цілісний майновий комплекс -ПСК "Ринок",
м. Шумськ за товариством з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест".

12 березня 2011 року комунальним
підприємством "Шумське бюро технічної
інвентаризації" зареєстровано право
власності на вказаний цілісний
майновий комплекс - ПСК "Ринок",
розташований на Ринковій площі, 34, м.
Шумськ за позивачем, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав № 29273733 від 12.03.2011 року
та витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 29464412 від 29.03.2011 року.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 15 квітня 2009
року в справі №6/29-519 зобов'язано
Шумську міську раду укласти з
товариством з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
договір оренди земельної ділянки
площею 1.1365 га по Ринковій площі, 34 -
колишня вул. Українська (торговий
ринок) м. Шумськ, Тернопільської
області, а рішенням господарського
суду Тернопільської області від 12
серпня 2009 р. в справі №6/82-1471 договір
оренди землі між Шумською міською
радою та ТОВ "Шумськ -Інвест" визнано
укладеним. Вказані рішення набрали
законної сили. Доказів їх скасування у
встановленому законом порядку
сторонами не подано.

У відповідності до п.1 договору оренди
землі від 30.06.2009р. Шумська міська рада
(орендодавець) на виконання рішення
господарського суду Тернопільської
області від 15.04.2009р. у справі №6/29-519 та
на підставі договору купівлі-продажу
від 10.10.2007р., укладеного між Шумським
районним споживчим товариством та ТОВ
"Шумськ-Інвест" на продаж цілісного
майнового комплексу, підприємства
споживчої кооперації "Ринок", який
розміщений за адресою м. Шумськ,
Ринкова площа, 34 (колишня вул.
Українська, 34 (торговий ринок), надає, а
ТОВ "Шумськ-Івест" (орендар) приймає в
тимчасове користування земельну
ділянку, площею 1.1365 га, яка знаходиться
за адресою: м. Шумськ, Ринкова площа, 34
(колишня вул. Українська, 34 (торговий
ринок).

Пунктом 17 договору передбачено умови
збереження стану об'єкта оренди:
забороняється самовільна забудова
земельної ділянки, а пунктом 26 договору
визначено, що обмеження (обтяження) та
інші права третіх осіб на орендовану
земельну ділянку не встановлено.

Договір укладено терміном на 49 років з
30.06.2009р. по 30.06.2058р. (п. 8 договору).

Зазначений договір зареєстровано
Шумським районним відділом Центру
державного земельного кадастру 15
грудня 2009 року, про що в Державному
реєстрі земель вчинено запис за
№92, реєстрація якого станом на
день розгляду справи не скасована.
Згідно витягу з бази даних
автоматизованої системи введення
земельного кадастру від 16.06.2010 року,
земельній ділянці площею 1,1365 га, що
знаходиться за адресою м. Шумськ,
Ринкова площа, 34, суб'єктом права оренди
якої є товариство з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест",
присвоєно кадастровий № :01:0050068.
Даний факт також підтверджується
витягом з державного земельного
кадастру №201182 від 01.02.2012 року.

Оскільки на орендованій ТОВ
"Шумськ -Інвест" земельній ділянці
знаходиться торговий павільйон,
належний суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_4, доказів оформлення
права власності вказаного об'єкта
нерухомості відповідачем не подано,
ТОВ "Шумськ -Інвест" звернулося до суду
із позовом про звільнення підприємцем
ОСОБА_4 самовільно зайнятої ним
земельної ділянки за адресою: Ринкова
площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення
(демонтування) самочинно збудованого
торгового павільйону НОМЕР_2 загальною
площею 26,97 кв.м., посилаючись на приписи
ст.376 Цивільного кодексу України та ст.
152 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статей 116, 125 ЗК України
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Право оренди земельної ділянки, згідно
з ч.5 ст.126 ЗК України, посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Згідно з ч. 5 ст.11 ЦК України у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

В порядку ст.187 ГК України, спори, що
виникають при укладанні господарських
договорів у випадках, встановлених
законом, розглядаються судом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору. Днем укладення такого
господарського договору вважається
дата набрання чинності рішенням суду
(ч. 2 ст. 187 ГК України).

Оскільки рішенням господарського суду
Тернопільської області від 12 серпня
2009р. у справі №6/82-1471, яке набрало
законної сили, визнано укладеним
договір оренди землі між Шумською
міською радою та ТОВ "Шумськ -Інвест", а
саме земельної ділянки, площею 1.1365 га,
яка знаходиться за адресою: м.Шумськ,
Ринкова площа,34 (колишня
вул.Українська, 34 (торговий ринок),
зазначений договір зареєстровано
Шумським районним відділом Центру
державного земельного кадастру 15
грудня 2009 року, про що в Державному
реєстрі земель вчинено запис за
№92, реєстрація якого станом на
день розгляду справи не скасована,
колегія суддів приходить до висновку,
що з 15.12.2009 р. у ТОВ "Шумськ-Інвест"
виникло право користування земельною
ділянкою, площею 1.1365 га, яка
знаходиться за адресою: м.Шумськ,
Ринкова площа,34.

Разом з тим, на виконання вказівок
Вищого господарського суду України,
викладених у постанові від 15.04.2014р.,
щодо з'ясування питання стосовно
дотримання позивачем порядку та
процедури отримання земельної ділянки,
на якій розміщене придбане товариством
майно - цілісний майновий комплекс ПСК
"Ринок", з огляду на наявність, чи
навпаки відсутність, згоди постійного
землекористувача - Шумського
райспоживтовариства на припинення
його землекористування згідно
Державного акта на землю від 13.09.2001
року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦК України (в
редакції, чинній на момент укладення
між Шумським районним споживчим
товариством та товариством з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
договору купівлі-продажу від 10.10.2007р.),
якщо будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вона розміщена, та
частиною ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. Дане право підлягає
оформленню у відповідності до вимог
Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи,
земельна ділянка площею 1,1365 га була
надана у постійне користування для
ринкової інфраструктури Шумському
районному споживчому товариству
відповідно до рішення Шумської міської
ради від 29.09.2000р. №33, про що видано
державний акт на право постійного
користування землею Серії ІІ-ТР № 000968
від 13.09.2001р.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 10 жовтня 2007 року, укладеного між
Шумським районним споживчим
товариством та товариством з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест" у
відповідності до протоколу № 63 від
20.09.2007 року аукціону, проведеного
Тернопільською облспоживспілкою,
позивач придбав у власність за плату
підприємство споживчої кооперації
"Ринок" (цілісний майновий комплекс)
Шумського райСТ, який розміщений на
земельній ділянці площею 1,1365 га за
адресою м.Шумськ, вул.Українська,42,
згідно Державного акту на право
постійного користування землею серії
ІІ-ТР № 000968 від 13.09.2001 року.

Таким чином, у зв'язку з придбанням у
власність цілісного майнового
комплексу, розміщеного на земельній
ділянці площею 1,1365 га за адресою
м.Шумськ, вул.Українська,42, в позивача
виникла підстава на оформлення права
користування земельною ділянкою, яке
існувало в продавця цілісного
майнового комплексу. Проте, дане право
у відповідності до вимог земельного
законодавства вимагало відповідного
оформлення в установленому законом
порядку.

Як зазначалось вище, рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 12 серпня 2009р. у справі
№6/82-1471, яке набрало законної сили,
визнано укладеним договір оренди землі
між Шумською міською радою та ТОВ
"Шумськ -Інвест", а саме земельної
ділянки, площею 1.1365 га, яка знаходиться
за адресою: м.Шумськ, Ринкова площа,34
(колишня вул.Українська, 34 (торговий
ринок), зазначений договір
зареєстровано Шумським районним
відділом Центру державного земельного
кадастру 15 грудня 2009 року, про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис за №92. Відтак, з 15.12.2009р.
позивач набув права орендаря спірної
земельної ділянки.

При цьому, прийняття відповідного
рішення Шумської міської ради про
припинення права користування
земельною ділянкою Шумським районним
споживчим товариством лише 12.07.2011 р.
свідчить лише про несвоєчасне
виконання міською радою своїх
повноважень та недотримання процедури
надання в оренду земельної ділянки
новому землекористувачу, проте, не може
бути доказом спростування факту
належності позивачу права
користування спірною земельною
ділянкою та бути підставою для
обмеження його прав на користування
земельною ділянкою. Окрім того, право
землекористування позивача не було
скасовано в установленому законом
порядку.

Відтак, ТОВ "Шумськ-Інвест" є належним
користувачем земельної ділянки, площею
1.1365 га, яка знаходиться за адресою:
м.Шумськ, Ринкова площа,34 (колишня
вул.Українська, 34 (торговий ринок),
право якого підлягає захисту.

Частиною 2 ст. 95 ЗК України визначено, що
порушені права землекористувачів
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Відповідно ж до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону
України "Про оренду землі" орендареві
забезпечується захист його права на
орендовану земельну ділянку нарівні із
захистом права власності на земельну
ділянку відповідно до закону; орендар в
установленому законом порядку має
право витребувати орендовану земельну
ділянку з будь-якого незаконного
володіння та користування, на усунення
перешкод у користуванні нею тощо.

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України,
ст.20 ГК України, ст.152 ЗК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу і
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.

Стаття 212 ЗК України встановлює, що
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки (ч.
2 ст. 212 ЗК України).

Згідно з приписами ч.3 ст.212 ЗК України,
повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Отже, землекористувач має право на
пред'явлення позову з використанням
способу захисту, передбаченого п. 3 ч. 2
ст. 16 ЦК України, про знесення самочинно
збудованого на належній йому земельній
ділянці майна.

Аналогічна позиція викладена і в п.17
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. №6.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належного затвердження
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.3 ст. 125 ЗК України,
чинної на момент здійснення
відповідачем-1 будівництва спірного
павільйону, приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Відповідно до приписів статті 375 ЦК
України право зводити на земельній
ділянці будівлі та споруди, а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам має власник земельної
ділянки.

Під наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або у користування,
або передачу права користування
земельною ділянкою на підставі
цивільно-правових договорів із
фізичною чи юридичною особою. Не може
вважатись наданням земельної ділянки
лише рішення компетентного органу
влади про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або для розробки
проекту забудови ( п.4 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. №6).

Використання земельної ділянки за
відсутності у відповідача визначених
законом правовстановлюючих документів
на спірну земельну ділянку, згідно із
статтею 212 ЗК України, кваліфікується
як самовільне зайняття земельної
ділянки, а тому остання підлягає
поверненню власнику землі або
законному землекористувачу.

Докази надання відповідачу-1 земельної
ділянки під будівництво спірного
торгового павільйону в матеріалах
справи відстутні та судом не
встановлено.

Зазначене додатково підтверджується і
постановою господарського суду
Тернопільської області від 09.02.2008р. у
справі №13/152-4885, яка набрала законної
сили та якою, зокрема, встановлено, що
торговий павільйон підприємця ОСОБА_4 в
м. Шумськ на Ринковій площі №1, буд. 24
побудований та розміщений на земельній
ділянці, яка станом на 2008 рік (день
винесення судового рішення) належала
на праві постійного користування
Шумському районному споживчому
товариству на підставі Державного акта
на право постійного користування
землею серії ІІ-ТР № 000968 від 13.09.2001 р.,
котрий зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №34. Розміщення
павільйону, який відноситься до малих
архітектурних форм, в порушення вимог
законодавства, було проведено за
відсутності у його власника документів
на землю та без вилучення ділянки в
Шумського районного споживчого
товариства чи його добровільної
відмови від користування.

Відтак, з матеріалів справи не
вбачається, а відповідачем-1 не
доведено наявності у СПД ОСОБА_4
документів, що підтверджують право
землекористування, в тому числі для
забудови, земельною ділянкою, що
знаходиться під торговим павільйоном
НОМЕР_2.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
дозвіл на будівництво торгового
павільйону, наданий ОСОБА_4 рішенням
виконавчого комітету Шумської міської
ради від 22.06.2005р. №142 не надає
останньому права на земельну ділянку
як частину земельної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Окрім того, постановою господарського
суду Тернопільської області від
09.02.2008р. у справі №13/152-4885 скасовано
рішення виконавчого комітету Шумської
міської ради від 22.06.2005р. №142 "Про
надання дозволу на будівництво
торгового павільйону на ринковій площі
м. Шумськ вул. Промислова, 23, ОСОБА_4" та
рішення виконавчого комітету Шумської
міської ради від 21.12.2004р. №385 "Про
надання дозволу на виготовлення
проектної документації на
встановлення павільйону на ринковій
площі жит. АДРЕСА_1, ОСОБА_4"

Зважаючи на те, що розміщення
павільйону ОСОБА_4, в порушення вимог
законодавства, було проведено за
відсутності у його власника документів
на землю, колегія суддів дійшла до
висновку, що торговий павільйон ОСОБА_4
є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа,
яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Разом з тим, в матеріалах справи
наявний витяг з Реєстру прав власності
на нерухоме майно, згідно якого на
підставі рішення Шумського районного
суду від 08.11.2007р. нежитлова будівля,
торговий павільйон за адресою
Тернопільська область, м. Шумськ, площа
Ринкова, 24 зареєстрований за ОСОБА_4,
реєстраційний номер 21107900.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень"
державна реєстрація є офіційним
визнанням і підтвердженням державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до ст.331 ЦК України
право власності виникає з моменту
його реєстрації. Статтею 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" встановлено, що підставою для
державної реєстрації прав, що
посвідчують виникнення, перехід,
припинення речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав, є, зокрема,
рішення суду стосовно речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав, що
набрали законної сили.

За приписом п.10 Переліку
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна до числа відповідних документів,
зокрема, віднесені рішення судів про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна, про встановлення
факту права власності на об'єкти
нерухомого майна.

Водночас реєстрація не породжує,
змінює або припиняє певні права та
обов'язки, її не можна вважати
правочином, на підставі якого право
виникає, змінюється чи припиняється. А
отже, правовою підставою для
реєстрації Шумським БТІ права
власності на нерухоме майно - торговий
павільйон за ОСОБА_4 стало рішення
Шумського районного суду від 08.11.2007р.

Однак, ухвалою Шумського
районного суду від 18.03.2008 р. у справі
№2-599/2007р. скасовано рішення Шумського
районного суду від 08.11.2007 р. про
визнання за гр. ОСОБА_4 права власності
на торговий павільйон в м. Шумськ,
провулок Ринковий №1, буд. 24 загальною
площею 26,97 м2 за нововиявленими
обставинами. А ухвалою Шумського
районного суду від 26.06.2008 р. провадження
у справі №2-243/2008 р. за позовом ОСОБА_4 до
Шумської міської ради про визнання
права власності на новостворене майно
(торговий павільйон) закрито на
підставі того, що ОСОБА_4 є суб'єктом
підприємницької діяльності та має
можливість звернутися за захистом
свого порушеного права до
господарського суду.

З огляду на наведене, відповідно до ст.26
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", 23.09.2011р. закрито
реєстраційний запис №21107900 про
реєстрацію права власності за ОСОБА_4
на нежитлову будівлю - павільйон НОМЕР_2
по провулку Ринковий (Ринкова площа, 34)
в м. Шумську і в реєстрі прав відсутній
запис про реєстрацію права власності
на зазначену нежитлову будівлю, що
підтверджується листом Шумського БТІ
№183 від 06.04.2012р. (т3, а.с.81) та інформацією
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно станом на 19.08.2014р., наданою
Реєстраційною службою Шумського
районного управління юстиції
Тернопільської області на виконання
ухвали Львівського апеляційного
господарського суду від 15.08.2014р.

Інших доказів оформлення права
власності на вказане майно, як і
доказів оформлення права власності чи
права користування земельною ділянкою,
на якій розміщено павільйон, та
ділянкою, необхідною для
обслуговування павільйону, скаржником
не подано, а судом не встановлено.

Щодо визначення конкретного місця
розташування торгового павільйону СПД
ОСОБА_4, що зокрема, слугувало підставою
для відмови у задоволенні клопотання
відповідача-1 про зупинення
провадження у справі, заявленого
18.06.2014р., з метою повного і об'єктивного
розгляду справи та на виконання вимог
постанови Вищого господарського суду
від 30.01.2012 року у справі № 7/16/5022-143/2012
(18/36/5022-753/2011), колегія суддів зазначає
наступне.

Як підтверджується матеріалами справи,
зокрема, актом вибору та обстеження
земельної ділянки в м. Шумськ вул.
Українська (Ринкова площа),
передбаченої під встановлення
торгового павільйону приватному
підприємцю ОСОБА_4 від 16.02.2005р.,
затвердженим розпорядженням голови
Шумської районної державної
адміністрації №85 від 18.02.2004. (т.4, а.с.62-63),
та постановою Господарського суду
Тернопільської області від 09.02.2008р. у
справі №13/152-4885 торговий павільйон
підприємця ОСОБА_4 на Ринковій площі, 1
за НОМЕР_2 розміщений на земельній
ділянці, яка на момент його будівництва
належала на праві постійного
користування Шумському районному
споживчому товариству, яка в
наступному була надана в оренду
позивачу.

Як вбачається з Державного акта на
право постійного користування землею
серії ІІ-ТР № 000968 від 13.09.2001 р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №34 (т.1, а.с.45-46)
Шумському районному споживчому
товариству належала на праві
постійного користування земельна
ділянка площею 1,1365 га із межами,
визначеними планом зовнішніх меж
землекористування.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 10 жовтня 2007 року, визнаного дійсним
рішенням господарського суду
Тернопільської області від 03.12.2007 року
у справі №10/240-4609, позивач придбав у
власність за плату підприємство
споживчої кооперації "Ринок" (цілісний
майновий комплекс) Шумського райСТ,
який розміщений на земельній ділянці
площею 1,1365 га за адресою м.Шумськ,
вул.Українська,42, згідно Державного
акту на право постійного користування
землею серії ІІ-ТР № 000968 від 13.09.2001 року.

Таким чином, придбавши у власність
цілісний майновий комплекс, на
земельній ділянці, яка була в
постійному користуванні Шумського
райСТ, до позивача перейшло і право
користування земельною ділянкою, яка
була надана продавцю на праві
постійного користування, проте, дане
право вимагало відповідного
оформлення, яке було здійснено шляхом
укладення між Шумською міською радою
та ТОВ "Шумськ-Інвест" відповідного
договору оренди землі, який
зареєстровано 15.12.2009 р. Центром
державного земельного кадастру.

У відповідності до п.1 договору оренди
землі від 30.06.2009р. Шумська міська рада
(орендодавець) на виконання рішення
господарського суду Тернопільської
області від 15.04.2009р. у справі №6/29-519 та
на підставі договору купівлі-продажу
від 10.10.2007р., укладеного між Шумським
районним споживчим товариством та ТОВ
"Шумськ-Інвест" на продаж цілісного
майнового комплексу, підприємства
споживчої кооперації "Ринок", який
розміщений за адресою м. Шумськ,
Ринкова площа, 34 (колишня вул.
Українська, 34 (торговий ринок), надає а
ТОВ "Шумськ-Івест" (орендар) приймає в
тимчасове користування земельну
ділянку, площею 1.1365 га, яка знаходиться
за адресою: м. Шумськ, Ринкова площа, 34
(колишня вул. Українська, 34 (торговий
ринок).

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що торговий павільйон СПД
ОСОБА_4 на Ринковій площі, 1 за НОМЕР_2
розміщений на земельній ділянці,
площею 1.1365 га, яка знаходиться за
адресою: м. Шумськ, Ринкова площа, 34
(колишня вул. Українська, 34 (торговий
ринок), орендарем якої є ТОВ
"Шумськ-Інвест".

Зазначене додатково підтверджується і
наявним в матеріалах справи актом
перевірки Державної інспекції
сільського господарства в
Тернопільській області №264/з від
01.08.2014р. (т.12, а.с.3-14).

При цьому колегією суддів також
враховано наступне.

Як зазначив Вищий господарський суд
України в Узагальнення судової
практики розгляду господарськими
судами справ у спорах, пов'язаних із
земельними правовідносинами від
01.01.2010р., для з'ясування питання
ідентифікації земельної ділянки,
зокрема, у разі наявності різних
адрес розташування спірної земельної
ділянки (що може бути зумовлено рядом
обставин, у т.ч. відсутністю
офіційної адреси та її встановленням
згідно з найближчими вулицями), суди
мають вжити заходів для визначення
земельної ділянки з урахуванням
існуючої земельно-кадастрової
інформації, зокрема даних
державного земельного кадастру щодо
її місця розташування, включаючи
застосування просторових координат
і кадастрових номерів, встановлених
у межах кадастрового зонування, а
також правового режиму земельної
ділянки, класифікації, кількісної та
якісної характеристик.

Згідно витягу з бази даних
автоматизованої системи введення
земельного кадастру від 16.06.2010 року,
земельній ділянці площею 1,1365 га, що
знаходиться за адресою м. Шумськ,
Ринкова площа, 34, суб'єктом права оренди
якої є товариство з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест",
присвоєно кадастровий № :01:0050068.
Даний факт також підтверджується
витягом з державного земельного
кадастру №201182 від 01.02.2012 року. Отже,
предметом спору є саме ця земельна
ділянка з вищезазначеним кадастровим
номером і її адреса є саме Ринкова
площа, 34, на якій з вище наведених
письмових доказів розміщений
самовільно споруджений торговий
павільйон ОСОБА_4 під НОМЕР_2

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 19.06.2012 року
в даній справі було призначено
комплексну земельну та
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручено
Тернопільському відділенню Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Висновком земельно-технічної
експертизи за № 5085/12-22 від 30.01.2013 року,
встановлено, що торговий павільйон
ОСОБА_4 згідно обмірів, які проведені
16.01.2013 року експертом, відомостей
вирахування дирекційних кутів,
відстаней між точками повороту меж,
координат та площі земель м. Шумськ,
вул. Ринкова площа, 34, кадастровий номер
:01:0050068, витягу баз даних
автоматизованої системи ведення
державного земельного кадастру,
розміщений на земельній ділянці, яка
перебуває в оренді товариства з
обмеженою відповідальністю
"Шумськ-Інвест", що також
підтверджується cхемою Ринкової площі,
м. Шумськ.

Окрім того, до висновку експерта
долучено додаток №1 "Місце
розташування торгівельного павільйону
ОСОБА_4 в м. Шумськ , Тернопільської
області", з якого вбачається, що в межах
земельної ділянки, наданої в оренду
позивачу розміщено торгівельний
павільйон ОСОБА_4

Проаналізувавши вказані докази в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що наявними у
матеріалах справи письмовими доказами
підтверджено факт розміщення
торгового павільйону СПД ОСОБА_4 за
НОМЕР_2 саме на земельній ділянці в м.
Шумськ, вул. Ринкова площа, 34,
кадастровий номер :01:0050068і, яку
орендує ТОВ "Шумськ-Інвест", а не за її
межами, а посилання представників
відповідача-1 на різні поштові адреси
цієї земельної ділянки не спростовують
вказаного факту.

Статтею 129 Конституції України
встановлено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Згідно із ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Враховуючи все викладене вище в
сукупності, зокрема, доведеність
наявними в матеріалах справи доказами
факту самовільного зайняття
відповідачем-1 земельної ділянки,
спорудження та експлуатація торгового
павільйону без належним чином
оформленого права користування
земельною ділянкою, на якій
знаходиться така споруда, що водночас
порушує права позивача, як належного
землекористувача, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду зазначає, що
господарським судом Тернопільської
області при винесенні судового рішення
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, а відтак, колегія
суддів вважає, рішення господарського
суду Тернопільської області від
01.04.2013р. у даній справі слід скасувати
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
задоволити.

Окрім того, відповідно до роз'яснень,
викладених у п.16 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012р. "Про судове рішення" у разі
оскарження первісного судового
рішення, щодо якого було прийнято
додаткове рішення, перегляду в
сукупності з таким первісним судовим
рішенням підлягає і додаткове судове
рішення як похідне від первісного
судового акта і його невід'ємні
частина.

Як вже зазначалось вище, 23.04.2013р.
господарським судом Тернопільської
області прийнято додаткове рішення у
справі, яким стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Шумськ-Інвест" на користь суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4
3530,88грн. вартості комплексної
земельної та будівельно-технічної
експертизи.

Приймаючи вказане додаткове рішення,
місцевий господарський суд керувався
ст.ст. 49, 88 ГПК України та виходив з того,
зокрема, що вартість комплексної
земельної та будівельно-технічної
експертизи, призначеної ухвалою суду
від 19.06.2012р., в сумі 3530,88грн. була
оплачена СПДФО ОСОБА_4 згідно квитанції
№1882.898.1 від 21.11.2012р., а суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, покладаються при
відмові в позові - на позивача, однак в
мотивувальній та резолютивній частині
рішення суду від 01.04.2013р. у справі
№7/16/5022-143/2012(18/36/5022-753/2011) господарським
судом Тернопільської області не
вирішено питання розподілу судових
витрат в частині вартості комплексної
земельної та будівельно-технічної
експертизи.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.88 ГПК
України господарський суд має право за
заявою сторони, прокурора, який брав
участь в судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо не вирішено
питання про розподіл господарських
витрат або про повернення судового
збору з бюджету.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною п'ятою ст. 49 ГПК України
передбачено, що суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Правова позиція по даних витратах
викладена у п. 6.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" та п.23
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи".

Враховуючи викладене, а також зважаючи
на скасування даною постановою рішення
господарського суду Тернопільської
області від 01.04.2013р. у даній справі та
прийняти нового рішення, яким позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
задоволено, витрати за проведення
судової експертизи покладаються на
відповідача.

Відповідачами у даній справі є суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_4 та
Шумська міська рада.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо
розподілу судових витрат пов'язаних з
вирішенням спору в суді першої та
апеляційної інстанціях, колегія суддів
зазначає, що згідно ч. 2 ст. 49 ГПК
України, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" норма ч. 2 ст. 49 ГПК України
виступає процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи, що змусило останню звернутися за
судовим захистом.

З огляду на викладене, враховуючи
положення ст.ст.49,88 ГПК України,
роз'яснення, викладені у постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013р. „Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", а також зважаючи на
те, що саме неправомірні дії
відповідача-1 призвели до виникнення
спору у даній справі, судова колегія
вважає, що витрати по проведенню
комплексної земельної та
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 3 530 грн. 88 коп. слід покласти на
відповідача 1 - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4, а
додаткове рішення господарського суду
Тернопільської області від 23.04.2013р. у
даній справі - скасувати.

Окрім того, враховуючи викладене вище,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та
державне мито за розгляд справи в суді
першої інстанції, а також судовий збір
перегляд рішення в апеляційному
порядку слід покласти на відповідача-1
в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК
України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 33, 43, 49, 88, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, - Львівський апеляційний
господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Шумськ-Інвест" задоволити.

2. Рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.04.2013р. у
справі №7/16/5022-143/2012 (18/36/5022-753/2011)
скасувати та прийняти нове судове
рішення.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Шумськ-Інвест"
задоволити.

Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_4 (47100, АДРЕСА_1, реєстраційний
номер платника податків НОМЕР_1)
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку за адресою Ринкова площа, 34, м.
Шумськ шляхом знесення (демонтування)
самочинно збудованого торгового
павільйону за НОМЕР_2, загальною площею
26,97 кв. м.

3. Додаткове рішення
господарського суду Тернопільської
області від 23.04.2013р. у справі
№7/16/5022-143/2012 (18/36/5022-753/2011) скасувати.

4. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4
(АДРЕСА_1, реєстраційний номер платника
податків НОМЕР_1) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю
'Шумськ-Інвест" (47100, м. Шумськ, вул.
Ринкова площа,34, ) 236 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 85 грн.
державного мита за розгляд справи
місцевим господарським судом, а також
573 грн. 50 коп. судового збору за перегляд
рішення в апеляційному порядку.

5. На виконання постанови
місцевому господарському суду видати
наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повна постанова складена 26.08.2014р.

Головуючий суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Бонк Т.Б.