ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2014
Справа № 917/1011/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідача Публічне акціонерне
товариство "АВТОКРАЗБАНК", 39631,
м. Кременчук, Полтавська область, вул.
Київська, 8

Про стягнення 21 372,09 грн., в т.ч. 18 276,02
грн. - внесена до каси
банку-відповідача, як обслуговуючого
банку клієнта-позивача, для переказу
ТОВ ТТЦ "Електроприлад" грошова сума,
яка не була перерахована банком за
призначенням, 127,93 грн. - вартість
банківської послуги в вигляді комісії
за перерахунок коштів, 1827,60 грн. - пеня
відповідно до ст. 32 ЗУ "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні", 1
025,58 грн. - інфляційні збитки та 114,96 грн. -
3 % річних,

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_3 (див. протокол
судового засідання);

від відповідача: не з'явилися (див.
протокол судового засідання).

29.07.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Рішення виноситься після перерви,
оголошеної в судовому засіданні 22.07.2014
р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду
на необхідність поповнення матеріалів
справи додатковими документальними
доказами.

Суть спору: розглядається позовна
заява Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Кременчук про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"АВТОКРАЗБАНК", м. Кременчук 21 372,09 грн., в
т.ч. 18 276,02 грн. - внесена до каси
банку-відповідача, як обслуговуючого
банку клієнта-позивача, для переказу
ТОВ ТТЦ "Електроприлад" грошова сума,
яка не була перерахована банком за
призначенням, 127,93 грн. - вартість
банківської послуги в вигляді комісії
за перерахунок коштів, 1 827,60 грн. - пеня
відповідно до ст. 32 ЗУ "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні", 1
025,58 грн. - інфляційні збитки та 114,96 грн. -
3 % річних.

Позивач на позовних вимогах наполягає
у повному обсязі за мотивами позовної
заяви.

Позивач надав суду клопотання № 451 від
29.07.2014 року, в додатки до якого залучено
оригінал довідки ПАТ "АВТОКРАЗБАНК" №
35-4/206-02 від 25.07.2014 року про відсутність
будь-яких рахунків, відкритих на ім'я
ФОП ОСОБА_1

Відповідач проти позову заперечує за
мотивами відзиву № 10/169-08 від 18.06.2014 року
(вх. № 7916 від 19.06.2014 року).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

01.01.2012 р. між ТОВ ТТЦ "Електроприлад" та
ФОП ОСОБА_1 (позивач) укладено Договір
оренди № 39 нежитлового приміщення,
відповідно до умов якого ФОП Га маюн
О.В. зобов'язувався проводити щомісячну
плати за використання Об'єкту оренди.

24.02.2014 р. на виконання умов зазначеного
Договору та на підставі рахунку № РН1294
від 01.12.2013 р. через касу ПАТ
"АВТОКРАЗБАНК" (відповідач) на користь
ТОВ ТТЦ "Електроприлад" (р/р в AT
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805)
внесено грошову суму у розмірі 18 276,02
грн. (квитанція № ПН323) в рахунок оплати
орендної плати. За переказ коштів на
користь ПАТ "АВТОКРАЗБАНК" сплачено
комісію у розмірі 127,93 грн. (квитанція №
ПН323РКО).

Всупереч приписам статті 8 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Украї ні" банком не
було здійснено переказ грошових
коштів.

18.04.2014 р. позивач направив відповідачу
претензію-вимогу № 318/п щодо здійснення
пе реказу грошових коштів у розмірі 18
276,02 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ
ТТЦ "Елек троприлад" згідно з
квитанцією № ПН323 від 24.02.2014 р. У разі
неможливості переказу зазначених
коштів повернути ФОП ОСОБА_1 внесені
через касу ПАТ "АВТОКРАЗБАНК" грошові
кошти у розмірі 18 276,02 грн. та сплачену
за переказ коштів комісію у розмірі 127,93
грн. Проте будь-якого реагування на
вказану претензію від банку не
надходило.

05.05.2014 року позивач звернувся до ПАТ
"АВТОКРАЗБАНК" з вимогою № 327/п від
22.04.2014 р. про сплату на користь ФОП
ОСОБА_1 пені у розмірі 1 827,60 грн.
відповідно до ст. 32 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні".

Будь - якого реагування на вказану
вимогу позивач не отримав, кошти також
не повернуті.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 21 372,09 грн., в т.ч. 18
276,02 грн. - внесена до каси
банку-відповідача, як обслуговуючого
банку клієнта-позивача, для переказу
ТОВ ТТЦ "Електроприлад" грошова сума,
яка не була перерахована банком за
призначенням, 127,93 грн. - вартість
банківської послуги в вигляді комісії
за перерахунок коштів, 1827,60 грн. - пеня
відповідно до ст. 32 ЗУ "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні", 1
025,58 грн. - інфляційні збитки та 114,96 грн. -
3 % річних.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Сторони в договірних відносинах не
знаходяться, що підтверджується
залученою до матеріалів справи
довідкою ПАТ "АВТОКРАЗБАНК" № 35-4/206-02
від 25.07.2014 року про відсутність
будь-яких рахунків, відкритих на ім'я
ФОП ОСОБА_1

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.
Міжбанківський переказ виконується в
строк до трьох операційних днів.

За приписами статті 9 вказаного Закону
переказ в Україні може здійснюватися
за допомогою внутрішньодержавних та
міжнародних платіжних систем. Правила
платіжної системи, а також договори, що
укладаються платіжною організацією
платіжної системи з учасниками цієї
системи, мають передбачати порядок
врегулювання випадків нездатності
виконання учасниками платіжної
системи своїх зобов'язань. Учасники
платіжних систем сплачують платіжним
організаціям платіжних систем за
послуги, які надаються ними в Україні,
виключно в гривнях.

До документів на переказ відносяться
розрахункові документи, документи на
переказ готівки, міжбанківські
розрахункові документи, клірингові
вимоги та інші документи, що
використовуються в платіжних системах
для ініціювання переказу (стаття 16
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні").

Ініціювання переказу проводиться
відповідно до приписів статті 21
вищезазначеного закону, зокрема,
шляхом подання платником до будь-якого
банку розрахункового документа,
вказаного у статті 22, на переказ
готівки і відповідної суми коштів у
готівковій формі.

У разі порушення банком, що обслуговує
платника, встановлених цим Законом
строків виконання доручення клієнта на
переказ цей банк зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними (стаття
32.2. Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні").

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача стосовно стягнення
з відповідача 18 276,02 грн. суми грошового
переказу, 127,93 грн. комісії та 1 827,60 грн.
пені підтверджені документально та
нормами матеріального права,
відповідачем не спростовані, а тому
підлягають задоволенню.

Посилання відповідача у відзиві на
постанову Правління Національного
банку України № 320 від 30.05.2014 року "Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства "АВТОКРАЗБАНК" до категорії
неплатоспроможних", відповідно до якої
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
30.05.2014 прийнято рішення № 40 про
запровадження з 30.05.2014 року тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в Банку, судом
не приймаються за наступного.

На думку відповідача, враховуючи дані
обставини, правовідносини між ПАТ "АКБ
Банк" та позивачем регулюються не
тільки положеннями Цивільного кодексу
України та Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні", а
й з урахуванням положень Закону
України "Про банки та банківську
діяльність" та Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Приписами статі 1 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" визначено, що цим Законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Метою цього Закону є
захист прав і законних інтересів
вкладників банків, зміцнення довіри до
банківської системи України,
стимулювання залучення коштів у
банківську систему України,
забезпечення ефективної процедури
виведення неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків. При цьому у
статті 2 цього ж Закону міститься
визначення терміну вкладник - це
фізична особа (крім фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності),
яка уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката.

Позивач не є вкладником ПАТ "АКБ Банк" в
розумінні відміченої норми.

До того ж позивач звернувся до
відповідача із замовленням на переказ
коштів 24.02.2014 року, а тимчасову
адміністрацію запроваджено 30.05.2014 року.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення
з відповідача 1 025,58 грн. втрат від
інфляції та 114,96 грн. 3% річних суд
відмовляє у їх задоволенні за
нижченаведеного.

Позивач, мотивуючи свої вимоги щодо
стягнення вказаних сум, посилається на
приписи ст. ст. 525, 526, 610, 611 Цивільного
кодексу України, ст. 193, 230, 231
Господарського кодексу України. Проте
зазначені норми не можуть
застосовуватися до даних
правовідносин, оскільки регулюють
господарські зобов'язання. Відносини
між сторонами у цій справі регулюються
Законом України "Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні", тобто
спеціальним Законом. Так, банк, що
обслуговує платника, та банк, що
обслуговує отримувача, несуть перед
платником та отримувачем
відповідальність, пов'язану з
проведенням переказу, відповідно до
цього Закону та умов укладених між ними
договорів (ст. 32.1 вказаного Закону).

Оскільки жодного договору на
обслуговування між сторонами не
укладено, за порушення строків
виконання доручення клієнта на переказ
банк на підставі ст. 32.2 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу. Сплата інфляційних
нарахувань та трьох відсотків річних
не передбачена.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких інших
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 18 276,02 грн.
внесеної до каси банку-відповідача, як
обслуговуючого банку клієнта-позивача,
для переказу ТОВ ТТЦ "Електроприлад"
грошової суми, яка не була перерахована
банком за призначенням, 127,93 грн. -
вартості банківської послуги у вигляді
комісії за перерахунок коштів та 1 827,60
грн. пені відповідно до ст. 32 ЗУ "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" підтверджені документально та
нормами матеріального права,
відповідачем не спростовані, а тому
підлягають задоволенню. У задоволенні
позовних вимог в частині стягнення 1
025,58 грн. інфляційних збитків та 114,96 грн.
3 % річних слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до ст. 49 ГПК України судові витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АВТОКРАЗБАНК" (39631,
Полтавська область, м. Кременчук, вул.
Київська, 8) , МФО 331100 на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) ІПН НОМЕР_2, р/р НОМЕР_3
в ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299 - 18 276,02
грн. внесеної до каси
банку-відповідача, як обслуговуючого
банку клієнта-позивача, для переказу
ТОВ ТТЦ "Електроприлад" грошової суми,
яка не була перерахована банком за
призначенням, 127,93 грн. - вартості
банківської послуги у вигляді комісії
за перерахунок коштів та 1827,60 грн. пені
відповідно до ст. 32 ЗУ "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" та
1 729,48 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим
рішенням.

3. Відмовити у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення 1 025,58 грн.
інфляційних збитків та 114,96 грн. 3 %
річних.

4. Копію рішення направити відповідачу
за вказаною у вступній частині адресою.

Повне рішення складено 04.08.2014 року.

СУДДЯ
БУНЯКІНА Г.І.