м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14652/14 13.08.14

За позовомТовариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування" до Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "ГАРАНТ АВТО"
проздійснення страхового
відшкодування 20 813,49 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Пилипенко Я.М. -
представник за довіреністю № 31/12-13_П
від 31.12.13;від відповідачаВолчек Н.М. -
представник за довіреністю № 131-1-4/38-Ю
від 01.08.14

В судовому засіданні 13.08.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "ВіДі-Страхування" до
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія "ГАРАНТ
АВТО" про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 20 813,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТзДВ
"ВіДі-Страхування" на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту № АC-007435 від 03.04.2013р.,
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Nissan Quashqai», реєстраційний номер
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1166, 1187, 1188
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «Chevrolet», реєстраційний
номер НОМЕР_2, водій якого визнаний
винним у скоєнні ДТП, була застрахована
ПАТ УСК «Гарант Авто», позивачем було
направлено останньому регресну вимогу.
Враховуючи, що відповідачем не
відшкодовано заявлену суму збитків,
позивач просить стягнути з відповідача
20 813,49 грн. в якості виплати страхового
відшкодування.

Ухвалою суду від 18.07.14 було порушено
провадження у справі № 910/14652/14 за
вказаною позовною заявою та призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
13.08.2014.

12.08.14 через канцелярію суду позивач
подав документ на виконання вимог
ухвали суду від 18.07.14 , що залучені до
матеріалів справи.

Представники сторін в судове засідання
з'явились, вимоги ухвали суду виконали,
надали пояснення по суті спору,
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представник відповідача
проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив:

03 квітня 2013 року за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № АC-007435 ТзДВ «Страхова
компанія «ВіДі-Страхування» було
застраховано автомобіль марки «Nissan
Quashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1,
страхувальник - ОСОБА_3,
вигодонабувачем по договору є ПАТ
«Креді Агріколь Банк».

Пунктом 8 договору визначено строк його
дії з 04.04.13 по 03.04.14.

Як вбачається з Довідки № 9331183 про
дорожньо-транспортну пригоду 08.01.2014р.
на вул.. Гетьмана в м. Києві мала місце
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю автомобіля «Nissan
Quashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3 під його керуванням, та
автомобіля «Chevrolet», реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, під
керуванням ОСОБА_6.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_6 п. 10.1, 10.3 Правил
дорожнього руху України, якого визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03.02.2014р. справа № 760/804/14-п.

09.01.14 страхувальник звернувся до
позивача із заявою про настання
страхового випадку та 11.02.14 із заявою
про виплату страхового відшкодування
рахунок СТО.

Листом від 30.01.14 № 12608/982 БТ ПАТ «Креді
Агріколь Банк» (вигодонабувач)
повідомив позивача, що не заперечує
проти перерахування суми страхового
відшкодування на рахунок
авторизованого (гарантійного ) СТО.

03.03.2014 р. позивачем на підставі
квитанції від 24.01.14, акту виконаних
робіт № СН3СА-000452 від 24.01.14, квитанції
070933 від 03.02.14, акту здачі-прийняття
робіт № б/н від 03.02.14, рахунку №
СНзС-0000571 від 24.01.14 було складено
страховий акт № КР-007636, відповідно до
якого визначено суму страхового
відшкодування в загальному розмірі 20
813,49 грн., виплата якого підтверджується
платіжним дорученням № 678 від 13.03.14р.
та копією відомості підтверджених
переказів від 09.04.14.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2
підтверджується постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03.02.2014р. справа № 760/804/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_6
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що діяв з 19.06.13 по 18.06.14 (Поліс
АС/2964258), відповідно до умов якого,
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль «Chevrolet», реєстраційний
номер НОМЕР_2, ліміт відповідальності
за заподіяну шкоду майну становить 50
000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Nissan Quashqai»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно
до положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № АC-007435 від 03.04.2013р.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «Nissan Quashqai», реєстраційний
номер НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, за
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АС/2964258) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00
грн, таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем -
20813,49 грн., що відповідає розміру
заявлених позовних вимог.

В матеріалах справи наявна копія заяви
позивача на виплату відшкодування в
порядку регресу за вих. № 15/04/8.04/128-14 від
07.04.2014р., а її отримання відповідачем
11.04.14 підтверджено повідомленням про
вручення поштового відправлення №
982.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та обмежується
укладеним договором страхування, в
свою чергу зазначеним законом випадки,
коли шкода не відшкодовується
страховиком (або МТСБУ) визначені у ст.
32 і доказів наявності таких суду не
представлено.

Враховуючи не здійснення виплати
відповідачем на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (01042 м. Київ,
пров. Новопечерський, буд. 19/3,
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі-Страхування» (08131 Київська обл.,
Києво-Святошинський район, село
Софіївська Борщагівка, вул. Велика
Кільцева, буд. 56, ідентифікаційний код
35429675) 20 813 (двадцять тисяч вісімсот
тринадцять) грн. 49 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу, 1827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.08.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.