ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 р.
Справа № 914/2414/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інтер
Запоріжжя», м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агролайф корми», с.
Давидів

про: стягнення 129 500,00 грн.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811
ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Запоріжжя",
м.Запоріжжя до відповідача Товариства
з обмеженою відповідальністю "Агролайф
Корми", с.Давидів про стягнення 129 500,00
грн.

Ухвалою суду від 10.07.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до розгляду на 29.07.2014р.

29.07.2014р. від позивача поступило
клопотання про долучення до матеріалів
справи копії Витягу з ЄДРЮО та ФОП.

В судовому засіданні представник
позивача надав для огляду оригінали
документів долучених до позовної
заяви.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання з
невідомих причин не забезпечив, вимоги
ухвали суду від 10.07.2014р. не виконав.

Ухвалою суду від 29.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 12.08.2014р.

12.08.2014 р. від відповідача поступило
клопотання про долучення до матеріалів
справи платіжні доручення №2320 від
07.07.2014р. на суму 10000,00 грн. та №2865 від
04.08.2014р. на суму 8000,00 грн. Відповідач
зазначає, що дані платіжні доручення
свідчать про невідповідність
заявленої позивачем суми дійсному
стану взаєморозрахунків між сторонами.

Від позивача Ухвалою суду від 29.07.2014р.
обов'язкова явка не вимагалась.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання
повторно не забезпечив, причин неявки
не повідомив. Про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, вимог ухвал суду не
виконав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України при відсутності
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

19.02.2014 р. між сторонами у справі
укладено Договір № ДП-16/14 (надалі -
договір) поставки відповідно до умов
якого постачальник зобов'язувався
передати у власність покупцеві:
комбікорм, кормові добавки,
ветеринарні препарати (далі за текстом
товар), а покупець зобов'язувався
прийняти товар та сплатити його
вартість на умовах, передбачених в
договорі.

Згідно п.2.1. договору найменування,
кількість та асортимент товару, ціна за
одиницю та загальна вартість товару, що
підлягає поставці вказується у
специфікаціях, рахунках-фактурах,
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до п.п.4.2 та 4.3 договору
розрахунок за поставку товарів згідно
умов договору, проводиться в розмірі 100%
передоплати за товар, на підставі
рахунку, виставленого постачальником,
а ціна товару за даним договором
визначається відносно дати поставки.

Як встановлено судом, на підставі
вищевказаного договору, позивачем
виставлено Рахунок №1204 від 04.04.2014 р. на
замовлення покупця №1204 від 04.04.2014р.

За довіреністю № 271 від 04.04.2014р. по
видатковій накладній №1348 від 04.04.2014 на
адресу відповідача було відвантажено
товар Родімет NP 99% (DL - метіонін), що
належить позивачу на праві власності,
на загальну суму 186 000,00 грн. Відтак,
позивачем виконано покладені на нього
зобов'язання за договором.

Проте, як стверджує позивач, відповідач
отриманого товару у повному обсязі не
оплатив, сплативши лише 56500,00 грн.
попередньої оплати. Таким чином, станом
на день подання позову заборгованість
ТзОВ "Агролайф корми" перед Товариства
з обмеженою відповідальністю «Інтер
Запоріжжя» становила 129500,00 грн.

28.05.2014р.позивачу від відповідача
надійшов гарантійний лист №881 від
28.05.2014р., в якому відповідач зазначає, що
через складну політичну та економічну
ситуацію в Україні, ТзОВ «Агролайф
корми» було змушено частково
заморозити роботу на сході країни та в
Криму, в зв'язку з чим, не змогло вчасно
погасити даний борг, та зобов'язується
погасити заборгованість до 20 червня
2014р., оплачуючи вище вказану суму
частинами по 30-35 тис. грн. кожного
місяця. Проте, відповідач вказаних в
листі гарантій не виконав.

Під час розгляду справи господарським
судом на погашення заборгованості
перед позивачем відповідач сплатив ще
18 000,00 грн., про що свідчать долучені
останнім платіжні доручення №2320 від
07.07.2014р. та №2865 від 04.08.2014р.

Отже, загальна сума заборгованості,
станом на момент прийняття рішення,
враховуючи часткову оплату
заборгованості відповідачем після
звернення позивача до суду, становить
111500,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі Договору
№ ДП-16/14 від 19.02.2014 р., відповідно до умов
якого позивач здійснив поставку товару
відповідачу.

Про отримання товару відповідачем
свідчить видаткова накладна № 1348 від
04.04.2014р. та довіреність №271 від 04.04.2014р.
на отримання товару, оригінали яких
оглянуто в судовому засіданні, копії
долучено до матеріалів справи.

Згідно визначення ч. 1 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Положення ст. 692 ЦК України визначають,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.п.4.2 та 4.3 договору
розрахунок за поставку товарів згідно
умов договору, проводиться в розмірі 100%
передоплати за товар, на підставі
рахунку, виставленого постачальником,
а ціна товару за даним договором
визначається відносно дати поставки.

В процесі розгляду справи суд
встановив, що попередньої оплати за
товар у повному обсязі відповідач не
сплатив, за гарантійним листом №881 від
28.05.2014р., в зазначений термін сума боргу
погашена так і не була.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається із штемпеля поштового
зв'язку на наявному у матеріалах справи
поштовому конверті, позовна заява була
надіслана до суду 27.06.2014р.

Відповідач провів часткову оплату, що
підтверджується платіжними
дорученнями: №2320 від 07.07.2014р. на суму 10
000,00 грн. та №2865 від 04.08.2014р. на суму 8 000,00
грн.

Отже, відповідачем сплачено 18000,00 грн.,
за родімет згідно договору поставки
після надання позовної заяви до суду.

Виходячи з наведеного суд дійшов до
висновку, що провадження у справі щодо
стягнення основного боргу в розмірі
18000,00 грн. необхідно припинити.

Із врахуванням положень вищенаведених
правових норм та умов Договору № ДП-16/14
від 19.02.2014р. на постачання товару від
19.02.2014 р., суд прийшов до висновку, що до
стягнення з відповідача на користь
позивача підлягає 111 500,00 грн.
заборгованості за поставку товару.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Зважаючи на те, що заборгованість
частково погашена відповідачем після
подання позивачем позову до суду та
порушення провадження у справі, суд
приходить до висновку, що судовий збір
слід покласти на відповідача в повному
обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3
ст. 129 Конституції України, ст.ст. 174, 193
ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 599, 610, 692, 712 ЦК
України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43, 49, 82-84 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агролайф
корми" (81151 Львівська область,
Пустомитівський р-н, с. Давидів, вул.
Львівська, 2а. Ідентифікаційний код
36874925) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер Запоріжжя»
(69095, м. Запоріжжя, вул.
Українська/Героїв Сталінграду, 39/6.
Ідентифікаційний код 24912705) 111500,00 грн.
боргу, 2590 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 18 000,00 грн.
боргу провадження у справі припинити.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення
виготовлено та підписано 14.08.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.