ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"18" серпня 2014 р.Справа № 922/3415/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харків до
Публічного акціонерного товариства
"ТрансГазБанк", м. Харків про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, м. Харків звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "ТрансГазБанк", м. Харків, в
якій просить суд визнати недійсним
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

Розглянувши матеріали позову, суд
вважає, що позовна заява підлягає
поверненню без розгляду за таких
підстав.

Відповідно до статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до суду у
письмовій формі і підписується
повноважною особою позивача або його
представником.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою посадове становище якої не
вказано.

В силу положень частини 2 статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження
яких визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

За приписами пункту 3.5. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26 грудня 2011 року
визначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України. Так,
позовна заява підлягає поверненню без
розгляду, якщо позивачем не вказано
повне найменування сторін та їх
поштових адрес, або позовну заяву
підписано не уповноваженою належним
чином особою чи особою, посадове
становище якої не вказано, або прокурор
не зазначив орган, уповноважений
здійснювати відповідні функції
держави у спірних відносинах, або
позовна заява не підписана позивачем.

Такі ж наслідки настають, коли до
позовної заяви не додано належні
документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (частини 2 - 6 статті
28 Господарського процесуального
кодексу України), і на ці документи
немає посилання в заяві.

Подана до суду позовна заява підписана
представником Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_2, проте
документів, які посвідчують право на
підписання позовної заяви вказаною
особою, до матеріалів позовної заяви не
надано.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
54 Господарського процесуального
кодексу України позовна заява
подається до суду у письмовій формі і
підписується повноважною особою
позивача або його представником та
повинна містити найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я
та по батькові за його наявності для
фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Проте, в наданій до суду позивачем
позовній заяві відсутній
ідентифікаційний код відповідача, як
суб'єкта господарської діяльності, що є
порушенням норм чинного законодавства
та тягне за собою повернення позовної
заяви без розгляду відповідно до
пункту 2 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно пункту 5 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява, яка подається до
суду, повинна містити виклад обставин,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
позов, обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство на підставі якого
подається позов. До поданої позивачем
до суду позовної заяви не додано жодних
належних доказів в обґрунтування
позову. За таких обставин позовна заява
підлягає поверненню без розгляду
відповідно пункту 3 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Позивачем не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Справляння судового збору в Україні
регулюється Законом України "Про
судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI,
який набрав законної сили з 01 листопада
2011 року.

При цьому судом враховується, що згідно
статті 5 Закону України "Про судовий
збір" позивач не підпадає під перелік
осіб, що звільняються від сплати
судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
немайнового характеру судовий збір
справляється у 1 розмірі мінімальної
заробітної плати.

Позивач в позовній заяві просить суд
визнати недійсним договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, проте позивачем не надано
доказів сплати судового збору, що тягне
за собою повернення позовної заяви без
розгляду відповідно до пункту 4 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що
позивачем в порушення вимог пункту 2
частини 1 статті 57 Господарського
процесуального кодексу України, не
подано належних доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до частини 1 статті 56
Господарського процесуального кодексу
України позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Після внесення змін до статті 56
Господарського процесуального кодексу
України, доказами надсилання сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів є фіскальний чек та опис
вкладення до поштового відправлення.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Аналогічна правова позиція викладена в
пункті 3.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в якому зазначено, що
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до положень статті 19
Конституції України та Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд не має права
порушити провадження у господарській
справі за наявності підстав для
застосування до позовної заяви
положень статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, повернення позовної заяви
без розгляду у вказаному випадку є не
правом, а обов'язком суду.

Згідно статті 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
від 04 листопада 1950 року, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом. Згідно практики
Європейського суду з прав людини, яка є
джерелом права згідно статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", - право на
справедливий суд охоплює не лише
стадію розгляду справи по суті, але
також дотримання всіх процедур, що
передбачені національним
законодавством і повинні відбуватися
до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним
законодавством України (стаття 56
Господарського процесуального кодексу
України) передбачено забезпечення
права відповідача на інформацію про
подану позовну заяву та ознайомлення з
її змістом і доданими документами, а
також передбачено механізм реалізації
такого права - шляхом встановлення
обов'язку позивача надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів до порушення провадження у
справі.

Таким чином, право на справедливий суд,
передбачене статтею 6 Конвенції,
включає в себе обов'язок позивача
належним чином інформувати
відповідача про подання позову до суду
шляхом направлення на його адресу
копії позовної заяви з усіма додатками.
При чому, таке інформування повинно
бути здійснене позивачем до порушення
судом провадження по справі. Отже,
порушення провадження у справі до
виконання позивачем вказаного
обов'язку, не буде відповідати статті 6
Конвенції, як і порушення провадження у
справі за відсутністю документів, що
підтверджують сплату судового збору.

Слід також зазначити, що статтею 2
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" визначено, що суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує кожному право на
справедливий суд та повагу до інших
прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Конституцією України визначено
основні засади судочинства і до них,
зокрема, належать законність, рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, забезпечення
доведеності вини та змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (стаття 129
Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що правосуддя в Україні
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом незалежно від раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних та
інших ознак, - а отже прийняття до
розгляду позовної заяви, поданої без
дотримання приписів п.п. 2, 3 частини 1
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України може
бути витлумачено як надання переваги
позивачеві, що є неприпустимим.

За таких обставин позовна заява та
додані до неї документи підлягають
поверненню без розгляду на підставі
пунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 54, 56, 57, пунктами 1, 2,
3, 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи на 7 аркушах - Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 без розгляду.

Суддя П.В. Хотенець

Примітка: Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення (ст.63 ГПК України).