ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 серпня 2014 р.
Справа № 925/1488/13

Господарський суд Черкаської
області, в складі:

головуючого -
судді Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання
Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача - Цинда Л.Г. за
довіреністю,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши матеріали заяви
публічного акціонерного товариства
"Уманьавтодор" про роз'яснення ухвали
суду від 24.10.2013

у справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Уманьавтодор"

до дочірнього підприємства "Черкаський
облавтодор" публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 до суду надійшла заява
представника позивача Цинди Л.Г. про
роз'яснення ухвали, якою затверджена
мирова угода від 24.10.2013 та про
приведення її у відповідність з
вимогами законодавства до виконавчих
документів.

Заява мотивована тим, що боржником не
виконуються умови мирової угоди, тобто
не сплачуються грошові кошти, а органи
виконавчої служби не приймають ухвалу
про затвердження мирової угоди до
виконання, оскільки на їх думку, вона не
містить відомостей, які зазначаються у
виконавчих документах.

Заявник посилається на постанову
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області від 11.07.2014 про скасування
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження, в
несену в Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень (далі -ЄДРВП) за
№ 42484776 від 12.03.2014 (далі - постанова ДВС).

Заявник просив суд надати роз'яснення
затвердженої Мирової угоди, а саме
зазначити, що:

- ухвала про затвердження мирової
угоди підлягає виконанню в порядку,
встановленому чинним законодавством
України для виконання судових рішень
та може бути пред'явлена до виконання в
передбаченому чинним законодавством
порядку протягом трьох років з дати її
прийняття;

- відомості повного найменування
юридичних осіб стягувача і боржника, їх
місцезнаходження, ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності,
а також інші дані, які ідентифікують
стягувача та боржника, чи можуть
сприяти примусовому виконанню, зокрема
рахунки стягувача та боржника тощо,
зазначені в ухвалі суду;

- ухвала суду набирає чинності з
моменту її винесення.

Представник стягувача вищевказану
заяву підтримав, просив суд її
задовольнити.

Відповідач у відзиві на заяву просив
суд відмовити у задоволенні
вищевказаної заяви вважаючи її
безпідставною .

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши заяву стягувача та
матеріали справи, приходить до
наступного.

24 жовтня 2013 року ухвалою
господарського суду Черкаської
області у справі № 925/1488/13 була
затверджена мирова угода від 24.10.2013 між
позивачем - публічним акціонерним
товариством «Уманьавтодор» (20300
Черкаська обл., м. Умань, вул. Жовтневої
революції, 27 ) та
відповідачем - дочірнім підприємством
«Черкаський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «ДАК
«Автомобільні дороги України» (18006, м.
Черкаси, бул. Шевченка, 389, код ЄДРОПОУ
31141625), згідно якої відповідач повністю
визнає заявлений до стягнення борг і
зобов'язується сплати на користь
позивача 166 330,22 грн. боргу та 3 431,28 грн.
судового збору, всього 169 761,50 грн.
шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок № 7823 в ПАТ « Райфайзен
Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ІПН 598
до 31.03.2014.

Ухвала у встановленому порядку не
оскаржена.

Ч.І ст. 89 ГПК України, визначено, що
суддя за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту.

П.18 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N 6 «Про судове рішення»
визначено, що здійснюючи роз'яснення
судового рішення, суд викладає більш
повно і зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін до рішення по суті і не
торкаючись тих питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушується питання про зміну
рішення, або про внесення до нього
нових даних, або про роз'яснення
мотивів прийняття рішення, або
фактично про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд відмовляє в
роз'ясненні рішення.

З доданої позивачем до заяви постанови
ДВС від 11.07.2014 вбачається, що на думку
органів ДВС, ухвала про затвердження
мирової угоди не відповідає вимогам,
встановленим для виконавчих
документів, зокрема: не містить повного
найменування стягувача і боржника; їх
місцезнаходження; ідентифікаційного
коду, а також інших даних; відсутній
строк пред'явлення виконавчого
документу до виконання, а виконавчий
документ не скріплений гербовою
печаткою, що є обов'язковим у разі, якщо
орган, який видав виконавчий
документ, за законом зобов'язаний
мати печатку із зображенням Державного
Герба України, тому не може бути
виконана у примусовому порядку.

Ст.ст.17,18 Закону України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) містять,
зокрема такі положення:

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

- ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом;

- судові накази;

У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також
інші додаткові вимоги до виконавчих
документів.

Положеннями ст.78 ГПК України
передбачено, що відмова позивача від
позову, визнання позову відповідачем і
умови мирової угоди сторін
викладаються в адресованих
господарському суду письмових заявах,
що долучаються до справи. Ці заяви
підписуються відповідно позивачем,
відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від
позову або до затвердження мирової
угоди сторін господарський суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цих дій у представників
сторін.

Мирова угода може стосуватися лише
прав і обов'язків сторін щодо предмету
позову.

Про прийняття відмови позивача від
позову або про затвердження мирової
угоди сторін господарський суд
виносить ухвалу, якою одночасно
припиняє провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

За приписами ст. 86 ГПК України, якщо
господарський спір не вирішується по
суті (відкладення розгляду справи,
зупинення, припинення провадження у
справі, залишення позову без розгляду
тощо), господарський суд виносить
ухвалу.

Ухвала господарського суду має
містити:

1) найменування господарського суду,
номер справи і дату винесення ухвали,
найменування сторін, ціну позову,
вимогу позивача, прізвища судді
(суддів), представників сторін,
прокурора, інших осіб, які брали участь
у засіданні (із зазначенням їх посад);

2) стислий виклад суті спору або зміст
питання, з якого виноситься ухвала;

3) мотиви винесення ухвали з посиланням
на законодавство;

4) висновок з розглянутого питання;

5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити
сторони, інші підприємства,
організації, державні та інші органи та
їх посадові особи у строки, визначені
господарським судом.

Ухвала господарського суду, крім
випадків, передбачених частиною першою
цієї статті, виноситься також щодо
накладення арешту на майно або зняття з
нього арешту у разі визнання недійсним
кредитного договору, в якому виконання
зобов'язання позичальника забезпечено
заставою майна, а також у разі визнання
недійсним договору застави, яким
забезпечується виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Ухвала суду 24.10.2013 містить повний текст
мирової угоди сторін від 22.10.2013. Наказ
господарського суду про примусове
виконання мирової угоди не видається,
оскільки провадження у справі
припинено.

Суд приходить до висновку, що ухвала
господарського суду про затвердження
мирової угоди і припинення провадження
у справі одночасно є і процесуальним
документом, яким було вирішено спір, і,
являється виконавчим документом.

Ст.22 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає строки
пред'явлення виконавчих документів до
виконання:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових
спорах - з дня видачі посвідчення на
примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з
наступного дня після набрання ними
юридичної сили, якщо інше не
передбачено законом.

Ні на день винесення ухвали, ні на день
розгляду заяви ГПК України не містить
норми, яка визначає дату, із якої ухвала
суду набирає законної сили.

Так як ухвала суду про
затвердження мирової угоди
відноситься до інших виконавчих
документів (п.2 ч.1ст.22 Закону № 606-ХІV), то
строк пред'явлення її до виконання
становить один рік від дня її
винесення.

Роз'яснення вищевикладених
загальновідомих норм не є зміною
ухвали.

Суд не має сумнівів у тому, що зміст
вищеназваних статей відомий особі, яка
винесла постанову від 17.04.2014 (ВП № 42484776)
про відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Відтак, роз'яснення щодо строку
пред'явлення виконавчого документа -
ухвали від 24.10.2013 не є її зміною і не
зачіпає тих питань, які були предметом
судового розгляду.

Аналізуючи висновки, викладені в
постанові стосовно відсутності ознак,
які ідентифікують боржника, суд
приходить до наступних висновків.

На день прийняття ухвали не існувало
нормативного акта, який би містив
чіткий, обов'язковий перелік ознак, за
якими ідентифікується суб'єкт
господарської діяльності. Отже,
перелік таких ознак не є вичерпним,
законодавцем визначено, як бажаний, а
тому внесення всіх ідентифікуючих
ознак до виконавчого документа є
практично неможливим і законодавстом
такий обов'язок на суд не покладається.

Суд переконаний, що юридичну особу -
суб'єкта господарювання можливо
ідентифікувати, як мінімум за двома
сталими критеріями:

- місцезнаходження юридичної особи,
вказане в Єдиному державному реєстрів
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців;

- ідентифікаційний код, який
присвоюється юридичній особі при її
реєстрації.

Цих ознак достатньо для початку
здійснення виконавчого провадження

Із ухвали від 24.10.2013 вбачається, що
останній абзац затвердженої судом
мирової угоди має такий зміст:

«Ухвала господарського суду
Черкаської області про затвердження
даної мирової угоди є виконавчим
документом відповідно до п.2 ч.2 ст. 17
Закону України "Про виконавче
провадження" (постанова Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
року №9). за якою стягувачем є публічне
акціонерне товариство "Уманьавтодор".
, місцезнаходження: 20300
Черкаська область, м. Умань, вул.
Жовтневої революції. 27. а Боржником є ДП
"Черкаський облавтодор" ПАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України", , місцезнаходження 18006. м.
Черкаси, бул. Шевченка, 389».

Стосовно розрахункових рахунків та
інших ознак, про які згадується в
постанові ДВС від 11.07.2014, суд бере до
уваги положення п.3 ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження», який не
вказує на те, які саме мають бути
«рахунки» - банківський рахунок,
рахунок бухобліку та ін.

Відтак, суд приходить до висновку, що
ознака «рахунки» віднесена
законодавцем до категорії «інші дані»
не є обов'язковою ознакою, яка має
вказуватись судом у виконавчому
документі.

П.7.9 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
визначено, що якщо ухвала про
затвердження мирової угоди не
відповідає вимогам, встановленим для
виконавчих документів (стаття 18 Закону
України "Про виконавче провадження"), і
державним виконавцем з цих підстав
буде відмовлено у відкритті
виконавчого провадження,
заінтересована сторона вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, в разі задоволення якого
господарським судом видається
відповідний наказ. Внесення в
подальшому змін чи доповнень до
укладеної й затвердженої судом мирової
угоди чинним законодавством не
передбачено.

Керуючись ст. ст. 86,89 ГПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Роз'яснити, що судом винесена ухвала
від 24.10.2013 про затвердження мирової
угоди містить необхідні для
ідентифікації стягувача і боржника.

Заінтересована сторона вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, в разі задоволення якого
господарським судом видається
відповідний наказ.

Суддя
Єфіменко В.В.