ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014 р.
Справа № 914/2201/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Українсько-німецького
спільного підприємства в формі
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтернешнл Каттер
Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)», м. Дрогобич,
Львівська область

про стягнення 20 548 грн. 89 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Залицайло М.С.

Представники:

від позивача: Луцик С.В., представник
(довіреність №502-5078/2 від 17.12.2013 р.);

від відповідача: Тунський А.Р.,
представник (довіреність від 16.06.2014 р.)

Публічне акціонерне товариство
«Львівобленерго», м. Львів звернулося
до господарського суду Львівської
області з позовом до
Українсько-німецького спільного
підприємства в формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» про стягнення 20 548 грн. 89 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд
визнав представлені матеріали
достатніми для прийняття позовної
заяви до розгляду і ухвалою від 23.06.2014 р.
призначив розгляд справи на 24.07.2014 р. В
судовому засіданні 24.07.2014 р.
оголошувалась перерва до 04.08.2014 р., в
судовому засіданні 04.08.2014 р.
оголошувалась перерва до 11.08.2014 р.

В судових засіданнях представник
позивача позов підтримав, просив
задоволити. З приводу заявленого
позову пояснив, що між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
постачання електроенергії. Додатком до
даного договору було визначено обсяги
споживання електричної енергії на 2014 р.
Листом від 03.01.2014 р. відповідачу
погоджено договірні величини
споживання електричної енергії на
січень 2014 р. в обсязі 6 000 кВт/год. В січні
2014 р. відповідач фактично спожив 25 904
кВт/год., чим перевищив погоджені
обсяги на 19 904 кВт/год. Згідно ст. 26
Закону України «Про
електроенергетику» споживачі у
випадку споживання електричної
енергії понад договірну величину за
розрахунковий період сплачують
енергопостачальником двократну
вартість різниці фактично спожитої і
договірної величини. Однак, станом на
дату подання позову до суду
заборгованість за спожиту
електроенергію в розмірі 20 548 грн. 89 коп.
відповідач не сплатив. Враховуючи
наведене, просив стягнути з
відповідача 20 548 грн. 89 коп. боргу за
понаддоговірне споживання
електроенергії.

В судових засіданнях представник
відповідача проти позову заперечив,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог. В своїх запереченнях
зазначив, що відповідач листом від
23.01.2014 р. повідомив позивача про
збільшення договірної величини
споживання електричної енергії на
січень місяць 2014 р. на 20 000 кВт/год.
Також, 23.01.2014 р. відповідачем було
сплачено позивачу 28 122,58 грн.

Відповідно до п. 4.4 Правил користування
електричною енергією, споживач має
право протягом розрахункового періоду
звернутися до постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом із заявою щодо коригування
договірної величини споживання
електричної енергії. Постачальник
електричної енергії за регульованим
тарифом протягом п'яти робочих днів від
дня отримання звернення розглядає
заяву споживача, приймає рішення за цим
зверненням та не пізніше шостого
робочого дня від дня отримання
звернення письмово повідомляє
споживача про результати розгляду
заяви. Пропозиції споживача щодо
коригування договірних величин є
пріоритетними за умови попередньої
оплати додатково заявлених обсягів та
отримання постачальником за
регульованим тарифом заяви споживача
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення розрахункового періоду.
Датою коригування вважається дата
попередньої оплати додатково
заявлених обсягів активної
електричної енергії.

Відповідно до умов договору
розрахунковим періодом вважається
період з 29 числа попереднього місяця до
28 числа поточного місяця (включно) та
прирівнюється до календарного.

Лист позивача про збільшення обсягів
споживання був одержаний відповідачем
27.01.2014 р., а отже в межах розрахункового
періоду. Крім того лист про збільшення
величини споживання від 23.01.2014 р. був
зданий у відділення поштового зв'язку
за 5 днів до закінчення розрахункового
періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦК України
письмові заяви та повідомлення, здані
до установи зв'язку до закінчення
останнього дня строку, вважаються
такими, що здані своєчасно.

Таким чином, здійснивши попередню
оплату додатково заявлених обсягів
споживання електричної енергії
позивач належним чином виконав умови
договору, а відповідно відмова у
здійсненні коригування договірної
величини споживання електричної
енергії була безпідставна. З огляду на
наведене, позовні вимоги є
безпідставними та до задоволення не
підлягають.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК
України, заяв про відвід суду не
поступало.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд встановив наступне.

18 червня 2007 р. між Відкритим
акціонерним товариством
«Львівобленерго», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Львівобленерго» (постачальник) та
Українсько-німецьким спільним
підприємством в формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» (споживач) було укладено договір
про постачання електричної енергії
№90185/01 та додатки до нього.

За цим договором постачальник
електричної енергії (позивач) продає
електричну енергію споживачу
(відповідачу) для забезпечення потреб
електроустановок споживачу з
приєднаною потужністю, зазначеною в
додатку №9 «Графік зняття показників
засобів обілку електричної енергії», а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

22 вересня 2011 р. сторони уклали
додаткову угоду про внесення змін до
договору про постачання електричної
енергії, якою змінили номер договору з
№90185/01 на №90595/01.

Згідно додатку №1 до договору сторони
погодили обсяги споживання
електроенергії на 2014 рік, зокрема: у
січні - 11 000 кВт/год.

Відповідач листом за вих. №01/388 від
30.12.2013 р. звернувся до позивача про
встановлення договірної величини
споживання електроенергії на січень
місяць 2014 р. 6 000 кВт/год.

Листом за вих. №137-10/2 від 03.01.2014 р.
позивач погодив відповідачу договірні
величини споживання електричної
енергії на січень 2014 р. відповідно до
його звернення від 30.12.2013 р. №01/388 - 6 000
кВт/год.

Відповідач листом за вих. 01/04 від 23.01.2014
р. звернувся до позивача (вказаний лист
отриманий позивачем 27.01.2014 р.) про
встановлення договірної величини
електроенергії на січень місяць 2014 р. 20
000 кВт/год.

Листом за вих. №137-316/2 від 28.01.2014 р.
відповідачу було відмовлено в
коригуванні договірної величини
споживання електричної енергії в
сторону збільшення на січень 2014 р. у
зв'язку із закінченням терміну
коригувань.

У січні 2014 р. відповідачем було
фактично спожито 25 904 кВт/год., що
підтверджується актом про використану
електричну енергію, який підписаний
уповноваженим представником
відповідача.

Таким чином, відповідачем було
перевищено величину споживання
електроенергії у січні 2014 р. на 19 904
кВт/год.

Згідно п. 4.2.2. договору за перевищення
договірних величини споживання
електричної енергії та потужності,
визначених згідно з вимогами розділу 5
цього договору, споживач сплачує
постачальнику двократну вартість
різниці фактично спожитої та
договірної величин.

Відповідно до п. 1 Порядку розрахунків,
який є додатком №2 до договору,
розрахунок споживача з постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом здійснюється за чинними
тарифами, які встановлюються
відповідно до положень
нормативно-правових документів НКРЕ,
згідно з договором про постачання
електричної енергії.

Згідно п. 2 Порядку розрахунків,
розрахунковим періодом вважається
період з 29 числа попереднього місяця до
28 числа поточного місяця (включно) та
прирівнюється до календарного.

Пунктом 5 Порядку розрахунків
передбачено, що остаточний розрахунок
споживача за електричну енергію
спожиту протягом розрахункового
періоду здійснюється на підставі
виставленого постачальником
електричної енергії рахунка
відповідно до даних про фактичне
споживання електричної енергії
визначеного за показами розрахункових
засобів обліку, які фіксуються у
терміни, передбачені договором, та/або
розрахунковим шляхом у випадках,
передбачених ПКЕЕ.

Згідно абз. 2 п. 7 Порядку розрахунків,
тривалість періоду для оплати
отриманих рахунків має не перевищувати
5 операційних днів з дня отримання
рахунку.

03.02.2014 р. позивач надіслав відповідачу
повідомлення про перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії в січні 2014 р. та
виставив рахунок за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії №300302/17704-5 в січні
2014 р. на загальну суму 20 548 грн. 89 коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень представників сторін,
відповідач свої зобов'язання перед
позивачем щодо оплати вартості
перевищення договірної величини
споживання електроенергії не виконав,
на дату судового розгляду
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 20 548 грн. 89 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язань, є,
зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК
України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 4.4. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996 р., споживач має право
протягом розрахункового періоду
звернутися до постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом із заявою щодо коригування
договірної величини споживання
електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом протягом п'яти
робочих днів від дня отримання
звернення розглядає заяву споживача,
приймає рішення за цим зверненням та не
пізніше шостого робочого дня від
отримання звернення письмово
повідомляє споживача про результати
розгляду заяви. Пропозиції споживача
щодо коригування договірних величин є
пріоритетними за умови попередньої
оплати додатково заявлених обсягів та
отримання постачальником за
регульованим тарифом заяви споживача
не пізніше, ніж за п'ять робочих днів до
закінчення розрахункового періоду.

Як зазначено у роз'ясненні
Національної комісії регулювання
електроенергетики України, що
викладено у листі від 10.05.2006 р. №05-34-11/2323,
постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом протягом п'яти
робочих днів від дня отримання
звернення розглядає заяву споживача.

За результатами розгляду споживачу
надсилається повідомлення про рівні
відкоригованих договірних величин або
обґрунтована відмова здійснення
коригування. Повідомлення про рівні
відкоригованих договірних величин
обсягу споживання та електричної
потужності є невід'ємною частиною
договору.

Таким чином, споживачу необхідно
звернутись до енергопостачальника із
заявою про коригування не пізніше ніж
за п'ять робочих днів до закінчення
розрахункового періоду.

В іншому випадку договірна величина
споживання електричної енергії може
бути скоригована в наступному періоді.

Відповідно до п. 5.5. договору звернення
споживача щодо коригування протягом
поточного розрахункового періоду
договірних величин споживання
електричної енергії розглядається
постачальником відповідно до
передбаченої ПКЕЕ процедури, а саме:
при умові попередньої оплати додатково
заявлених обсягів споживання
електричної енергії, виконання
споживачем своїх зобов'язань щодо
оплати електричної енергії за
договором про постачання еклектичної
енергії та отримання постачальником
заяви споживача не пізніше ніж за п'ять
робочих днів до закінчення
розрахункового періоду.

Як зазначалося вище, згідно додатку №2
до договору розрахунковим періодом
вважається період з 29 числа
попереднього місяця до 28 числа
поточного місяця та прирівнюється до
календарного. Відтак, останнім днем для
можливості коригування обсягу
споживання електричної енергії в січні
2014 р. було 21.01.2014 року. Таким чином,
відповідачу було правомірно
відмовлено в коригуванні договірної
величини споживання електричної
енергії в сторону збільшення у зв'язку
із закінченням терміну коригувань.

Абзацом 5 ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» передбачено, що
споживачі (крім населення,
професійно-технічних навчальних
закладів та вищих навчальних закладів I
- IV рівнів акредитації державної і
комунальної форм власності) у випадку
споживання електричної енергії понад
договірну величину за розрахунковий
період сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Враховуючи, що відповідачем за
розрахунковий період січня 2014 р.
фактично спожито 25 904 кВт/год.,
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії склало
19 904 кВт/год., позивачем правомірно
нараховано 20 548 грн. 89 коп. за
понаддоговірне споживання електричної
енергії за розрахунковий період січня
2014 р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані поданими доказами, а
загальна сума заборгованості, яка
підтверджена матеріалами справи та
підлягає до задоволення, складає 20 548
грн. 89 коп. боргу за понаддоговірне
споживання електроенергії.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
судові витрати по розгляду справи
відповідно до ст. 49 ГПК України
необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
11, 509, 526, 625, 626 ЦК України, ст. 193 ГК
України, ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44,
49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з
Українсько-німецького спільного
підприємства в формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)», м. Дрогобич, вул. Тураша, 20,
Львівська область (ідентифікаційний
код 14300674) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго», м. Львів вул.
Козельницька, 3 (ідентифікаційний код
00131587) 20 548 грн. 89 коп. боргу за
понаддоговірне споживання
електроенергії, 1 827 грн. 00 коп. судового
збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

В судовому засіданні 11.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 18.08.2014
р.

Суддя
Мазовіта А.Б.