ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2014 р.
Справа № 10/222

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів
Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Львівської
області від 11 червня 2014 року про
перегляд рішення господарського суду
Львівської області від 13.12.2011 року по
справі №10/222 за нововиявленими
обставинами

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до
господарського суду Львівської
області із заявою переглянути за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Львівської
області від 13 грудня 2011 року у справі
№10/222 за позовом Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
зобов'язання здійснити демонтаж
пересувної малої архітектурної форми
по АДРЕСА_1, скасувати назване рішення
господарського суду Львівської
області та прийняти рішення, яким у
позові відмовити.

Господарський суд Львівської області
(суддя Король М.Р.) ухвалою від 11 червня
2014 року відмовив фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні
заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 13 грудня 2011
року у справі №10/222 та залишив без змін
рішення господарського суду
Львівської області від 13 грудня 2011 року
у справі №10/222.

В апеляційній скарзі Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 просить
Львівський апеляційний господарський
суд скасувати ухвалу господарського
суду Львівської області від 11 червня 2014
року у справі № 10/222 і прийняти нове
рішення про задоволення заяви про
перегляд рішення господарського суду
Львівської області від 13 грудня 2011 року
по справі №10/222 за нововиявленими
обставинами. Вважає оскаржену ухвалу
незаконною та необґрунтованою, такою,
що постановлена за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права;
викладені в ухвалі висновки не
відповідають обставинам справи.

На думку відповідача, факт визнання
незаконним з моменту прийняття і
скасування розпорядження Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради від 22 січня 2008 року №19 про
демонтаж МАФ є нововиявленою
обставиною. Ця обставина існувала на
час розгляду справи, така не була
відома і не могла бути відомою на час
прийняття судом рішення, що
переглядається; ця обставина є
істотною для справи.

Відповідач вказує, що суд першої
інстанції в переліку обґрунтувань
позовних вимог не вказав про рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 14 вересня 2007 року № 741,
відповідно до якого АДРЕСА_1 не увійшла
до схеми розміщення пересувних малих
архітектурних форм; п.1.1. плану заходів,
затверджених рішенням виконавчого
комітету Львівської міської ради від 18
січня 2008 року № 28; п.3.8.9 Правил
благоустрою, затверджених ухвалою
Львівської міської ради від 26 жовтня 2000
року № 816. Не врахував суд і цю
обставину, що постановою Галицького
районного суду міста Львова від 28 січня
2013 року рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 14 вересня
2007 року № 741 визнано незаконним і таким,
що не набуло чинності. Суд неправомірно
не врахував, що укладений сторонами
договір на право тимчасового
користування окремими конструктивними
елементами благоустрою комунальної
власності на умовах оренди для
розміщення пересувних малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності від 11.07.2006
року №477 не закінчив свою дію,
правовідносини між сторонами тривають,
тому відсутні правові підстави для
демонтажу пересувної малої
архітектурної форми на АДРЕСА_1. Також
суд не зробив належного висновку про
те, що дозвіл на розміщення МАФ не був
продовжений з вини позивача і це не
може бути підставою для демонтажу
споруди.

Львівський апеляційний господарський
суд 07 липня 2014 року прийняв до розгляду
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Львівської
області від 11 червня 2014 року у справі
№10/222 та призначив розгляд справи на 23
липня 2014 року. За клопотанням позивача
розгляд справи відкладено на 06 серпня
2014 року, про що належним чином
повідомлено сторонам.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від 06
серпня 2014 року у склад колегії замість
судді Зварич О.В., яка перебуває на
лікарняному, уведено суддю Кордюк Г.Т.

Позивач надіслав суду відзив на
апеляційну скаргу, просить таку
відхилити, а ухвалу господарського
суду Львівської області від 11 червня 2014
року залишити без змін. Вважає, що
розпорядження голови Сихівської РА ЛМР
від 22.01.2008р. №19 не є єдиною підставою, що
визначає необхідність здійснення
демонтажу малих архітектурних форм по
АДРЕСА_1, У відповідача відсутні
дозвільні документи на встановлення
малих архітектурних форм. Просить
справу розглядати без участі
представника позивача.

Відповідач 06 серпня 2014 року подав
клопотання розгляд справи відкласти з
тих підстав, що Львівська міська рада
розглядає і вирішує питання про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на АДРЕСА_1 СК
«Сихівська Фортеця», одним із
засновників якого є ОСОБА_1.

Львівський апеляційний господарський
суд вважає, що законних підстав для
відкладення розгляду справи немає.
Вирішення Львівською міською радою
питання про надання СК «Сихівська
Фортеця» земельної ділянки на АДРЕСА_1
не належить до визначених ч.1 ст.77 ГПК
України підстав для відкладення
розгляду справи.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Львівський апеляційний господарський
суд розглянув апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
заперечення на апеляційну скаргу,
матеріали справи №10/222 і вважає, що
ухвалу господарського суду Львівської
області від 11 червня 2014 року у справі
№10/222 слід залишити без змін з
наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи №10/222 у
вересні 2008 року Сихівська районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулась до господарського суду
Львівської області з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
демонтаж належної їй пересувної малої
архітектурної форми по АДРЕСА_1 у м.
Львові.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 13 грудня 2011 року
у справі №10/222, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 03 червня 2013
року, зобов'язано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 здійснити
демонтаж належної їй пересувної малої
архітектурної форми за адресою:
АДРЕСА_1.

Судові рішення обґрунтовані тим, що
термін дії договору №477 від 11 липня 2006
року на право тимчасового користування
окремими конструктивними елементами
благоустрою комунальної власності на
умовах оренди для розміщення
пересувних малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності, укладений між позивачем та
відповідачем, закінчився 11 липня 2007
року. Термін дії дозволу на розміщення
малої архітектурної форми та відкриття
об'єкту дрібно-роздрібної торгівлі
громадського харчування та побутового
обслуговування (пересувної мережі) за
адресою: АДРЕСА_1 № 36-07-487 від 10 липня 2006
року теж закінчився 11 липня 2007 року,
розпорядження голови Сихівської
районної адміністрації від 22 січня 2008
року №19 на момент розгляду справи є
чинним та обов'язковим для виконання.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15 серпня 2013 року
вищеназвані судові рішення залишено
без змін.

Рішення господарського суду
Львівської області від 13 грудня 2011 року
у справі №10/222 набрало законної сили.

У заяві про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 13 грудня 2011
року у справі №10/222 фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 підставою для
перегляду за нововиявленими
обставинами називає ту обставину, що
постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 21 жовтня 2013 року у справі
№464/9800/13-а, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року, визнано незаконним і скасовано
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 22 січня 2008 року №19 про демонтаж МАФ.

Вважає, що названа обставина є
нововиявленою, істотною для справи,
оскільки розпорядження Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради від 22 січня 2008 року №19 про
демонтаж малих архітектурних форм
слугувало підставою прийняття
господарським судом Львівської
області рішення від 13 грудня 2011 року у
справі № 10/222. А також наголошує, що
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 22 січня 2008 року №19 було прийняте
під час дії ухвали Львівської міської
ради від 12 червня 2003 року № 516, яка
втратила чинність після прийняття
Львівською міською радою 10 липня 2008
року ухвали № 1932.

Відмовляючи фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 у задоволенні заяви про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 13 грудня 2011
року у справі №10/222 та залишаючи
рішення без змін, господарський суд
Львівської області дійшов висновку, що
наведені заявником факти не містять
необхідних ознак за наявності яких їх
можна визнати достатніми для
скасування рішення суду від 13 грудня 2011
року, адже не спростовують факти, які
покладені в основу рішення. Підставою
прийняття рішення від 13 грудня 2011 року
у справі №10/222 слугувало не тільки
розпорядження голови Сихівської
районної адміністрації від 22 січня 2008
року №19 "Про демонтаж малих
архітектурних форм по АДРЕСА_1", а й
відсутність у відповідача Дозволу на
розміщення пересувних малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності в межах
міста Львова та Договору на право
тимчасового користування окремими
конструктивними елементами
благоустрою комунальної власності для
розміщення пересувних малих
архітектурних форм, що є окремою
підставою для демонтажу малої
архітектурної форми. Наявність
розпорядження голови районної
адміністрації не є обов'язковою
передумовою для прийняття рішення про
демонтаж. Відтак наведені заявником
обставини не можуть впливати
здійснену судом при прийнятті рішення
юридичну оцінку фактичних обставин
справи.

Львівський апеляційний господарський
суд погоджується з такими висновками
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено обов'язок органів
державної влади, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
Конституцією і законами України.

Як визначено ч. 1 ст. 112 ГПК України,
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи (п.1 ч.2. ст.112 ГПК України).

Пленум Вищого господарського суду
України у постанові 26 грудня 2011 року №17
"Про деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" роз'яснив,
що до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами (п.2 Постанови).

Відповідно до п.8.6. названої постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України прийняття та розгляд заяви
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не означає
обов'язкового скасування чи зміни
рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Як вже зазначено вище, підставою для
перегляду рішення господарського суду
Львівської області рішення від 13
грудня 2011 року у справі №10/222 за
нововиявленими обставинами названо
той факт, що постановою Сихівського
районного суду м. Львова від 21 жовтня 2013
року у справі №464/9800/13-а, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року, визнано незаконним і скасовано
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 22 січня 2008 року №19 про демонтаж
малих архітектурних форм на АДРЕСА_1.

Однак підставою прийняття рішення
господарського суду Львівської
області від 13 грудня 2011 року слугувало
не тільки розпорядження Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради від 22 січня 2008 року №19.
Суд першої інстанції у рішенні від 13
грудня 2011 року констатував також, що
матеріалами справи підтверджується і
не заперечується відповідачем та
обставина, що станом на час розгляду
справи по суті, розміщення малої
архітектурної форми на АДРЕСА_1
здійснюється підприємцем без
отримання дозволу на її розміщення та
без укладання відповідного договору
оренди.

Чинними на час прийняття рішення
господарського суду Львівської
області від 13 грудня 2011 року Правилами
розміщення малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності у м. Львові і порядок
надання дозволів на розміщення
об'єктів торгівлі, ресторанного
господарства та сфери послуг у малих
архітектурних формах, затверджені
ухвалою Львівської міської ради від 27
грудня 2007 року №1470, п.п.9.4 яких
передбачалося, що малі архітектурні
форми, дозволи на розміщення яких
скасовані або дія яких закінчилася і в
продовженні мотивовано відмовлено,
повинні бути демонтовані їх власниками
у десятиденний строк з дня припинення
дозволу. У випадку невиконання вимог
цих Правил щодо добровільного
демонтажу малих архітектурних форм,
останні підлягають примусовому
демонтажу, який здійснюється районними
адміністраціями відповідно до "Правил
благоустрою та утримання територій м.
Львова".

На час прийняття рішення
господарського суду Львівської
області від 13 грудня 2011 року у справі
№10/222 у відповідача не було дозволу на
встановлення пересувної малої
архітектурної форми по АДРЕСА_1.

11 липня 2006 року Сихівська районна
адміністрація Львівської міської ради
(Орендодавець) та фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (Орендар)
уклали Договір №477 на право
тимчасового користування окремими
конструктивними елементами
благоустрою комунальної власності на
умовах оренди для розміщення
пересувних малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності (Договір).

За умовами п.п.1.1., 2.1.1. Договору
Орендодавець зобов'язався надати в
тимчасову оренду конструктивний
елемент благоустрою - тротуар площею 6,6
м.кв. за адресою АДРЕСА_1 для розміщення
пересувних малих архітектурних форм на
термін відповідно до виданого дозволу
на розміщення пересувних малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності в межах
міста Львова.

Термін дії Договору сторони визначили
з 11 липня 2006 року до 11 липня 2007 року (п.7).

Пунктом 6.3. Договору визначено, що
Договір припиняється по закінченню
терміну його дії або розривається
достроково за згодою сторін.

Як зазначено у п.6.9. Договору, після
закінчення терміну дії цього договору
подальші взаємовідносини сторін
регулюються укладанням договору.

Термін дії Договору і Дозволу
закінчився 11 липня 2007 року, про що
зазначено у рішенні господарського
суду Львівської області суду від 13
грудня 2011 року.

У матеріалах справи відсутні чинні на
дату прийняття рішення господарського
суду Львівської області суду від 13
грудня 2011 року Договір на право
тимчасового користування окремими
конструктивними елементами
благоустрою комунальної власності на
умовах оренди для розміщення
пересувних малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності та Дозвіл на розміщення
пересувних малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності в межах міста Львова,
виданий виданій фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 Відсутність
названих документів станом на дату
прийняття рішення (13 грудня 2011 року)
доводить незаконність розміщення
відповідачем на АДРЕСА_1 пересувної
малої архітектурної форми й
необхідність демонтажу такої.

З вищенаведеного слідує, що факт
визнання незаконним і скасування
розпорядження голови Сихівської
районної адміністрації від 22 січня 2008
року №19 не впливає на юридичну оцінку
обставин, здійснену господарським
судом Львівської області у рішенні від
13 грудня 2011 року по справі № 10/222. Відтак
суд першої інстанції не мав законних
підстав змінити або скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 13.12.2011 року по справі №10/222
за нововиявленими обставинами.

Як визначено ст. 4-3 ГПК України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу
господарський суд Львівської області
дослідив усі обставини справи, дав їм
належну оцінку та правильно застосував
норми матеріального і процесуального
права.

Вищевикладені фактичні обставини
справи спростовують доводи
відповідача про чинність договору № 477
на право тимчасового користування
окремими конструктивними елементами
благоустрою комунальної власності на
умовах оренди для розміщення
пересувних малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності від 11 липня 2006 року,
тривалість правовідносин між
сторонами за цим договором і вину
позивача у тому, що дозвіл на
розміщення малої архітектурної форми
не був продовжений, а відмова позивача
у продовженні договору є фактично
невмотивованою.

Відповідач не обґрунтував, яким чином
на законність ухвали господарського
суду Львівської області від 11 червня 2014
року впливає та обставина, що суд
першої інстанції в оскаржуваній
ухвалі серед переліку обгрунтувань
позовних вимог не зазначив про: рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 14 вересня 2007 року № 741;
п.1.1. плану заходів, затверджених
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 18 січня 2008
року № 28; п.3.8.9 Правил благоустрою,
затверджених ухвалою Львівської
міської ради від 26 жовтня 2000 року № 816
та не врахував тієї обставини, що
постановою Галицького районного суду
міста Львова від 28 січня 2013 року
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 14 вересня
2007 року № 741 визнано незаконним і таким,
що не набуло чинності. При цьому
відповідач не вказав про набрання
постановою Галицького районного суду
міста Львова від 28 січня 2013 року
законної сили.

Виходячи з вищевикладених фактичних
обставин справи та приписів закону
ухвала господарського суду Львівської
області від 11 червня 2014 року є
обґрунтованою і законною. Відповідач
належними і допустимими доказами не
спростував висновків суду першої
інстанції, а тому підстав для
скасування оскарженої ухвали немає.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати зі
сплати судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 82-1, 99, 101, 103, 105 ГПК
України Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Львівської області від 11 червня 2014 року
у справі №10/222 залишити без змін, а
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Гриців В.М.

суддя
Давид Л.Л.

суддя
Кордюк Г.Т.