м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання
Шевченко-Корженецькій К.І.,
розглянув у відкритому судовому
за позовом комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району", м. Київ,
до публічного акціонерного товариства
"Київенерго", м. Київ,
про стягнення 14 622,80 грн. матеріальної
за участю представників сторін:
позивача - Поліщук Л.П. (довіреність від
25.12.2013 №97-Д);
відповідача - Марковської В.В.
(довіреність від 20.11.2013 №91/2013/11/20-4).
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" (далі -
Комунальне підприємство) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
(далі - ПАТ «Київенерго») 14 622,80 грн.
матеріальної шкоди (збитків), що
утворилася внаслідок неналежного
виконання відповідачем умов договору
на постачання теплової енергії у
гарячій воді від 01.10.2003 № 8242071 (далі -
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.06.2014 порушено провадження у
справі.
10.07.2014 від ПАТ «Київенерго» надійшов
відзив на позовну заяву, в якому
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог та
зазначає, що Комунальне підприємство у
позовній заяві в обґрунтування
позовних вимог посилається тільки на
пункт 24 Правил користування тепловою
енергією, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №
1198 (далі - Правила), який передбачає
можливість здійснення перерахунку,
проте в прохальній частині позовної
заяви просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду (збитки). При цьому,
жодних підтверджень завдання такої
шкоди ПАТ «Київенерго» і нормативного
обґрунтування можливості такого
стягнення у позовній заяві позивачем
не наведено. Крім того, у розрахунку
збитків виведена різниця між кількістю
фактично спожитої теплової енергії
(згідно з показниками приладів обліку)
та тим, що могло бути нараховано у
застосуванні розрахункового способу
обліку теплової енергії з урахуванням
термературного графіка; за даними
позивача, Комунальному підприємству
було недопоставлено теплової енергії
на суму 14 622,80 грн.
У судовому засіданні 18.08.2014 представник
позивача надав пояснення по суті спору,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі; представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив,
наголошуючи на доводах відзиву на
Оцінивши подані сторонами докази, які
мають значення для розгляду справи по
суті, проаналізувавши встановлені
фактичні обставини справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд міста Києва
01.10.2003 Акціонерною енергопостачальною
компанією «Київенерго»
(правонаступником якої є ПАТ
«Київенерго»; постачальник) і
комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві ради
(правонаступником якого є Комунальне
підприємство, споживач) укладено
Договір, за умовами якого:
- постачальник зобов'язується виробити
та поставити теплову енергію споживачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених в
Договорі (пункт 1.1 Договору);
- постачальник зобов'язується
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді води на межу
балансової належності із споживачем
для потреб опалення в період
опалювального сезону; для гарячого
водопостачання - протягом року згідно
із заявленими споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження,
зазначеними в додатку № 1 до Договору
(підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);
- Договір набирає чинності з дня його
підписання та діє до 31.12.2003 (пункт 4.1
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 712
ЦК України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Позивач у позовній заяві посилається
на те, що, оскільки було відхилення
параметрів постачання теплоенергії (а
саме в бік зменшення) ПАТ «Київенерго»
повинно було провести перерахунок
вартості послуг з постачання теплової
енергії у гарячій воді за період з
27.12.2013 по 26.01.2014, наданих будинку за
адресою: м. Київ, пров. Артилерійський,
11. До матеріалів справи додано
порівняльну таблицю температур
теплоносія будинку за адресою: м. Київ,
пров. Артилерійський, 11.
Листом від 15.04.2014 № 02/1957 Комунальне
підприємство звернулося до ПАТ
«Київенерго» з вимогою щодо проведення
перерахунку в зв'язку із
невідповідністю параметрів теплоносія
температурному графіку. У претензійній
вимозі позивач наполягав на проведенні
перерахунку вартості послуг з
постачання теплової енергії у гарячій
воді за період з 23.11.2013 по 18.12.2013, наданих
будинку за адресою: м. Київ, пров.
Артилерійський, 7-9 на підставі
Договору, відповідно до фактичних
показників температури теплоносія.
У свою чергу, ПАТ «Київенерго» листом
від 22.04.2014 № 029/51/3813 надало позивачу
відповідь, в якій зазначено, що на
підставі Закону України «Про
теплопостачання», Правил технічної
експлуатації теплових установок і
мереж, затверджених наказом
Мінпаливенерго України від 14.02.2007 № 71
та зареєстрованих Міністерством
«Київенерго» постачає теплову енергію
Комунальному підприємству на підставі
Договору, якими передбачено умови і
порядок постачання теплової енергії та
розрахунків за її споживання; умовами
Договору визначається обсяги
споживання теплової енергії для потреб
централізованого опалення та гарячого
водопостачання житлових будинків за
адресою: м. Київ, пров. Артилерійський,
7-9 та 11 згідно з показаннями приладів
обліку; отже, не має підстав для
здійснення коригування обсягів та
вартості споживання теплової енергії.
Пунктом 36 Правил встановлено, що
теплопостачальна організація
зобов'язується: забезпечувати протягом
обумовленого в договорі часу
безперервне постачання теплової
енергії (за винятком нормативно
встановлених перерв), підтримувати
параметри теплоносія, що подається з
колекторів джерела теплової енергії,
на вході в теплову мережу споживача
теплової енергії відповідно до
температурного графіка теплової
мережі, не допускаючи відхилення
параметрів, визначених договором;
надавати споживачеві інформацію про
обсяги та якість постачання теплової
енергії, тарифи (ціни), порядок оплати,
методики і нормативи розрахунку,
режими споживання на умовах,
визначених договором; у разі
постачання теплової енергії з
використанням власних теплових мереж
забезпечити рівноправний доступ до
таких мереж усіх споживачів відповідно
до укладених договорів; після
закінчення опалювального періоду
надавати споживачеві дані про
обов'язкові обсяги робіт з підготовки
власного теплового господарства до
наступного опалювального періоду.
Згідно з пунктом 17 Правил для обліку
відпуску та споживання теплової
енергії застосовуються прилади
комерційного обліку, занесені до
Державного реєстру засобів
вимірювальної техніки, або ті, що
пройшли державну метрологічну
Статтею 1 Закону України «Про
теплопостачання» встановлено, що
прилад комерційного обліку теплової
енергії - засіб вимірювальної техніки,
що має нормовані метрологічні
характеристики і тип якого занесений
до Державного реєстру засобів
вимірювальної техніки, на основі
показань якого визначається обсяг
спожитої теплової енергії.
Відповідно до пункту 20 Правил облік
обсягу споживання теплової енергії і
параметрів теплоносія ведеться на межі
балансової належності теплових мереж
теплопостачальної організації та
споживача або за домовленістю сторін в
іншому місці. У разі відсутності,
пошкодження та/або неправильної роботи
приладів комерційного обліку оплата
здійснюється відповідно до визначених
у договорі навантажень з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді.
Так, умовами Договору передбачено, що
ПАТ «Київенерго» зобов'язується
щомісячно оформляти для Комунального
підприємства, зокрема, величину
фактично спожитої теплової енергії,
визначену в гігакалоріях (табуляграму)
та її вартість за кожним особовим
рахунком Комунального підприємства за
розрахунковий період (місяць), тобто
ПАТ «Київенерго» виставляє рахунки
тільки за обсяг фактично спожитої
Разом з тим, позивач просить суд
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду (збитки) у сумі 14 622,80 грн. При
цьому, під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення (пункт 3.12 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»).
Частиною другою статті 224
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) передбачено, що під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення збитків
у вигляді упущеної вигоди, потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення:
протиправної поведінки; збитків;
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою боржника та
збитками; вини та встановлення заходів,
вжитих стороною для одержання такої
За приписами частини першої статті 225
ГК України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.
Крім того, відповідно до частин першої
та другої статті 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Таким чином, позивачем не доведено суду
ні наявності збитків (у розумінні
статті 22 ЦК України та 225 ГК України),
ані вини відповідача чи
причинно-наслідкового зв'язку між
діями (бездіяльністю) ПАТ «Київенерго»
і шкодою, кованою Комунальному
З урахуванням викладеного у суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог Комунального
підприємства про стягнення з ПАТ
«Київенерго» матеріальної шкоди
(збитків) в сумі 14 622,80 грн.
За приписами статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати зі справи покладаються на
Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва
У задоволенні позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.08.2014.

Суддя
О.
Марченко