ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Справа № 925/1381/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді - Васяновича
А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз
О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Юрченко В.О. - представник
за довіреністю,

від відповідача - представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІЗАРТ ПЛЮС",

м. Черкаси

до приватного підприємства
"МАН Зернотранс", с. Хутори,

Черкаського району,
Черкаської області

про стягнення 476 172 грн. 33 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської
області з позовом звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю "ДІЗАРТ ПЛЮС" до
приватного підприємства "МАН
Зернотранс" про стягнення 476 172 грн. 33
коп. боргу, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов договору
поставки нафтопродуктів № ДП-43 від 19
березня 2012 року.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 11 серпня 2014 року
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 26 серпня 2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, від директора
підприємства надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відпусткою юрисконсульта.

Клопотання відповідача задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

В пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року, № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Керівник приватного підприємства "МАН
Зернотранс" не був позбавлений
можливості з'явитися в судове
засідання особисто або надіслати суду
відзив на позов.

Предметом даного спору є стягнення
боргу, при цьому позивачем не
заявлялося вимог про стягнення з
відповідача штрафних санкцій,
інфляційних втрат, річних, а тому
доводи відповідача стосовно
складності справи є безпідставні.

В судовому засіданні, яке відбулося 26
серпня 2014 року згідно ст. 85 ГПК України
було оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення зі справи
№925/1381/14.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши докази, суд
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити повністю виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено господарським судом
під час її розгляду, 19 березня 2012 року
між товариством з обмеженою
відповідальністю "ДІЗАРТ ПЛЮС"
(постачальник) та приватним
підприємством "МАН Зернотранс"
(покупець) було укладено договір
поставки нафтопродуктів за № ДП-43.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного
договору, постачальник зобов'язується
поставити покупцю нафтопродукти в
асортименті, в подальшому іменовані
товар, а покупець зобов'язується
прийняти товар від постачальника та
оплатити його вартість на умовах
даного договору.

Згідно п. 1.2. договору поставки
асортимент та кількість (об'єм товарної
продукції) погоджується сторонами у
рахунках на оплату та видатковій
накладній.

Відповідно до п. 2.1. ціна за одиницю
товару встановлюється за погодженням
сторін в рахунку на оплату та
видатковій накладній. Ціна включає
податки, збори та інші обов'язкові
платежі, передбачені чинним
законодавством України. До ціни товару
входить також вартість зберігання
товару постачальником в резервуарах.

Відповідно до п. 3.1. даного договору
датою виконання постачальником
зобов'язань з поставки продукції і
моментом переходу права власності на
продукцію вважається зазначена в
лімітної-забірної відомості дата
отримання продукції покупцем.

Право власності на товар переходить до
покупця з моменту підписання сторонами
видаткової накладної на товар.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
товар постачається покупцю товарними
партіями на умовах - FCA завантажено в
автомобільний транспорт покупця з
резервуарів постачальника.
Місцезнаходження АЗС визначається в
додатках, що є невід'ємною частиною
даного договору. Протягом дії даного
договору сторони мають право змінювати
перелік АЗС, шляхом внесення
відповідних змін до додатку, що є
невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 4.2 договору було передбачено 100%
попередню оплату товару.

31 грудня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "ДІЗАРТ
ПЛЮС" та приватним підприємством "МАН
Зернотранс" було укладено угода №1 про
зміну і доповнення договору,
відповідно до якої додано п.5, п.п. 5.3. у
наступній редакції:

"п. 5.3. У разі не виконання п. 5.1. сторони
погодили, що вартість невчасно
сплаченої партії товару підлягає
перегляду за письмовою домовленістю
сторін. Письмова домовленість
оформлюється протоколом погодження
ціни, який набуває чинності з моменту
підписання та є невід'ємною частиною
цього договору.

5.3.1. У разі перегляду ціни, будь-яка із
сторін, яка виступає боржником повинна
погасити заборгованість перед іншою
стороною на протязі 30 календарних днів.

Водночас додано п. 10, п.п. 10.10 у наступній
редакції:

Якщо жодна із сторін не заявить про
свої наміри припинити дію договору за 30
днів до закінчення строку його дії, то
строк дії цього договору автоматично
продовжується на кожний наступний
календарний рік".

Позивач свої зобов'язання за договором
поставки виконав та поставив
відповідачу нафтопродукти на загальну
суму 516 435 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%, що
підтверджується копіями видаткових
накладних:

- № РН-0000092 від 31 січня 2014 року на суму 223
208 грн. 00 коп.;

- № РН-0000242 від 28 лютого 2014 року на суму
241 370 грн. 50 коп.;

- № РН-0000411 від 31 березня 2014 року на суму
9 796 грн. 50 коп.

14 травня 2014 року сторони підписали
протокол погодження ціни до договору №
ДП-43 від 19 березня 2012 року, відповідно
до якого встановили ціну поставленого
товару з врахуванням ПДВ згідно
видаткових накладних № РН-0000092 від 31
січня 2014 року, № РН-0000242 від 28 лютого 2014
року, № РН-0000411 від 31 березня 2014 року в
розмірі 14 грн. 50 коп. за 1 літер
дизельного палива та 15 грн. 00 коп. за 1
літер бензину А-95.

Також, відповідно до видаткової
накладної №РН-0000772 від 31 травня 2014 року
приватним підприємством "МАН
Зернотранс" було отримано
нафтопродуктів на загальну суму в
розмірі 42 060 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%.

Товар було прийнято відповідачем, що
підтверджується підписом
уповноваженої особи та відтиском
печатки у вищенаведених видаткових
накладних.

Станом на 01 січня 2014 року
заборгованість приватного
підприємства "МАН Зернотранс" перед
товариством з обмеженою
відповідальністю "ДІЗАРТ ПЛЮС" за
раніше отримані нафтопродукти
становила 332 737 грн. 33 коп., що
підтверджується актом звірки за період
з 01 січня 2014 року по 31 травня 2014 року.

В порушення умов договору,
відповідачем було проведено лише
частковий розрахунок за отриманий
товар, що підтверджується випискою з
банку за період з 01 січня 2014 року по 04
серпня 2014 року(а.с. 44 - 45).

Таким чином позивач просив стягнути з
відповідача 476 172 грн. 33 коп.
заборгованості за поставлені
нафтопродукти за договором поставки №
ДП-43 від 19 березня 2012 року.

Частиною першою ст. 693 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Також ст. 692 ЦК України встановлено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

В п. 1.7. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року, № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" вказано, що якщо у
договорі або законі не встановлено
строку (терміну), у який повинно бути
виконано грошове зобов'язання, судам
необхідно виходити з приписів частини
другої статті 530 ЦК України. Цією нормою
передбачено, між іншим, і можливість
виникнення обов'язку негайного
виконання; такий обов'язок випливає,
наприклад, з припису частини першої
статті 692 ЦК України, якою визначено, що
покупець за договором купівлі-продажу
повинен оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього;
відтак якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
відповідна оплата має бути здійснена
боржником негайно після такого
прийняття, незалежно від того, чи
пред'явив йому кредитор пов'язану з цим
вимогу. При цьому передбачена законом
відповідальність за невиконання
грошового зобов'язання підлягає
застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України.

Позивачем на адресу відповідача було
направлено вимогу від 16 липня 2014 року
про сплату заборгованості за
поставлений товар в розмірі 496 172 грн. 33
коп., що підтверджується копією опису
вкладення у цінний лист та копією
фіскального чеку УДППЗ "Укрпошта" від 17
липня 2014 року ( а.с. 46 - 48).

Відповідач не повідомив позивача про
результати розгляду вимоги.

23 липня 2014 року та 31 липня 2014 року
відповідачем було сплачено лише
частину боргу в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Умовами договору була передбачена 100%
передоплата, проте відповідач здійснив
лише часткову оплату отриманого
товару.

В зв'язку з тим, що згідно ч. 2 ст. 712 ЦК
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, то з урахуванням дати
поставки товару, обов'язок відповідача
щодо оплати поставлених
нафтопродуктів на момент звернення
позивача до суду настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, якщо
інше не передбачено договором або
законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Проте, відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34
ГПК України не було доведено факту
своєчасного здійснення, на підставі
умов договору, розрахунку з позивачем
за поставлений товар в повному обсязі,
та не було спростовано належними
доказами доводи позивача.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином сума боргу в розмірі 476 172
грн. 33 коп. підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу
між сторонами відповідно до вимог ст. 49
ГПК України.

На підставі викладеного, та
керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного
підприємства "МАН Зернотранс", пров.
Першотравневий, 7, кв. 21, с. Хутори,
Черкаського району, Черкаської
області, ідентифікаційний код 34404272 на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІЗАРТ ПЛЮС", вул.
Смілянська, 168, м. Черкаси,
ідентифікаційний код 37610015 - 476 172 грн. 33
коп. - основного боргу та 9 523 грн. 45 коп.
витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ
після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки передбачені розділом ХІІ ГПК
України.

Повне рішення складено 27 серпня 2014
року.

Суддя
А.В.Васянович