ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 922/1406/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В. , суддя Горбачова Л.П.,

при секретарі Полубояриній Н.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Бевзюк О.О. (дов. №б/н від
28.04.2014р.),

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Реал Банк"
(вх.№1621Х/3) на рішення господарського
суду Харківської області від 02.06.2014
року у справі № 922/1406/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства "Стальенерго", м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства
"Реал Банк", м.Харків,

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства Стальенерго" звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою, в якій
просив зобов'язати відповідача
перерахувати грошові кошти з рахунків
Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства Стальенерго": р/р 147
(980) в сумі 4884304,71 грн., р/р 147 (840) в
сумі 25611 доларів США 35 центів; р/р
147 (643) в сумі 10750528 рублів РФ 83 коп.
Також позивач просив зобов'язати
відповідача закрити вищезазначені
рахунки позивача та покласти на
відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 02.06.2014 року у
справі №922/1406/14 позов задоволено.
Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство "РЕАЛ БАНК" закрити поточні
рахунки Товариства з обмеженою
відповідальністю НВП "Стальенерго"
відкриті в ПАТ "РЕАЛ БАНК" та
перерахувати залишки коштів на
вказаних рахунках на поточні рахунки
Товариства з обмеженою
відповідальністю НВП "Стальенерго",
відкриті в ПАТ "Укрсиббанк". Суму 25611
доларів США 35 центів на рахунок
№4800(840) в АТ "Укрсиббанк" МФО 351005.
Суму 10750528 рублів РФ 83 коп. на рахунок
№4800 (643) в АТ "Укрсиббанк" МФО 351005.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "РЕАЛ БАНК на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стальенерго»
судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальенерго" на
користь державного бюджету України
судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Відповідач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати повністю рішення
господарського суду Харківської
області від 02.06.2014 р. у справі № 922/1406/14
та прийняти нове рішення, яким у позові
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства "Стальенерго" про
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не було враховано той факт,
що постановою Правління Національного
банку України від 21.05.2014 року №295
відкликано банківську ліцензію та
розпочато процедуру ліквідації ПАТ
«Реал Банк». Апелянт зазначає, що під
час ліквідації банку не допускається
задоволення вимог кредиторів окремо
від ліквідаційної процедури у зв'язку з
невідповідністю цієї процедури
порядку погашення вимог кредиторів,
встановленого Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб». Також вказує на те, що,
враховуючи, що з 21.05.2014р. розпочато
процедуру ліквідації банку, ПАТ «Реал
Банк» не може порушити вимог чинного
законодавства, а саме: задовольнити
кредиторські вимоги позивача поза
процедурою ліквідації, в іншій ніж
передбачено законом черговості.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014р. у
справі №922/1406/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження, її розгляд
призначено на "12" серпня 2014 р. о 10:30 год. у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Горбачова Л.П., суддя Барбашова
С.В., суддя Гончар Т.В.

Розпорядженням голови суду від 11.08.2014р.
у зв`язку з відпусткою судді Гончар Т.В.
для розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., судді Барбашова
С.В., Горбачова Л.П.

У судове засідання представник
апелянта не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи ухвалою Харківського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014р. про прийняття апеляційної
скарги до провадження. Дану ухвалу ПАТ
«Реал Банк» отримав 26.06.2014р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
міститься в матеріалах справи.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала, з урахуванням доводів,
викладених у відзиві (вх.6551) на
апеляційну скаргу. Просить суд
залишити рішення господарського суду
Харківської області від 02.06.2014 року у
справі № 922/1406/14 без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи представників
сторін, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представника
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПАТ "Реал Банк" та ТОВ НВП "Стальенерго"
були укладені наступні договори: -
договір №2752/07/БТ про відкриття та
обслуговування банківських рахунків
юридичних осіб у національній та
іноземній валютах від 09.06.2003р.; - договір
№3545/08-4/БТ банківських рахунків
суб'єкта господарювання від 07.06.2010р.; -
договір №74/108/15г банківських рахунків
суб'єкта господарювання від 14.11.2012р.,
відповідно до умов яких ПАТ "Реал БАНК"
відкрив ТОВ НВП "Стальенерго" рахунки
та здійснював їх розрахунково-касове
обслуговування.

Згідно з зазначеними договорами
відповідач зобов'язався надавати
позивачу комплекс банківських послуг
протягом операційного часу, протягом
операційного часу передавати
розрахункові документи (у т.ч. в
електронному вигляді), що
підтверджують списання коштів з
рахунків і зарахування коштів на
рахунки позивача.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до відповідача з
заявами від 03.03.2014р., в яких просив
закрити рахунки позивача у відповідача
та перерахувати залишок коштів на
рахунки позивача, що відкриті в ПАТ
"Укрсиббанк" м. Харків. До заяв були
додані платіжні доручення від 03.03.14р.
№404, 405, 406 (а.с.48-а.с.52).

12.03.2014р. відповідач надіслав позивачу
лист №08-107/670, в якому зазначив, що у
зв'язку із визнанням Публічного
акціонерного товариства «Реал Банк»
неплатоспроможним, починаючи з 03.03.2014р.
в ПАТ «Реал Банк» запроваджується
тимчасова адміністрація відповідно до
рішення Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №10
від 28.02.2014р. «Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації».
У зв'язку з чим відповідачем, з
посиланням на п.1 ч.5. ст. 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", було
повідомлено, що ТОВ НВП "Стальенерго" є
кредитором ПАТ "Реал Банк" та
відповідач не може порушити вимог
чинного законодавства України та
виплатити позивачу (під час дії
тимчасової адміністрації та заборони
на задоволення вимог і кредиторів), як
юридичній особі, суму коштів, що
знаходиться на банківському рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач вважає, що відповідачем були
порушені умови вищевказаних договорів,
оскільки йому не перераховано грошові
кошти з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничого підприємства
Стальенерго": р/р 147 (980) в сумі 4
884304,71 грн., р/р 147 (840) в сумі 25611
доларів США 35 центів; р/р 147 (643) в
сумі 10 750528 рублів РФ 83 коп. та не закрито
вищезазначені рахунки позивача.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції з посиланням на статтю 1066
Цивільного кодексу України, статтю 1,
статтю 8 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
зазначив, що позивач скористався
наданим йому законом та умовами
договору правом, надіславши заяву про
закриття банківських рахунків. Суд
першої інстанції вважає, що позивач є
клієнтом банку, а не його кредитором, що
мораторій не поширюється на
зобов'язання, які пов'язані з
обслуговуванням господарської
діяльності банку, з посиланням на
статті 2, частини 2 статті 85 Закону
України "Про банки і банківську
діяльність".

Колегія суддів вважає помилковим такі
висновки суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи,
постановою Правління Національного
банку України від 21.05.2014 року №295
відкликано банківську ліцензію та
ліквідовано ПАТ «Реал Банк» 21.05.2014р.
(а.с.101).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №34
від 21.05.2014р. «Про початок ліквідації ПАТ
«Реал Банк» та призначення
уповноваженої особи Фонду» розпочато
ліквідацію ПАТ «Реал Банк» з
відшкодуванням з боку Фонду коштів за
вкладами з 21.05.2014 року. Призначено
уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ «Реал Банк» Кадирова
В.В. на період з 21.05.2014р. по 20.05.2015р.
включно (а.с.102).

Відповідно до частини 4 статті 110
Цивільного кодексу України
особливість ліквідації банків
встановлюється законом про банки і
банківську діяльність.

Процедура ліквідації банку визначена
главою 16 Закону та передбачає певний
порядок виявлення кредиторів банку та
погашення їх вимог в ході
ліквідаційної процедури.

Частиною 6 статті 77 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
встановлено, що Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб у день
отримання рішення Національного банку
України про ліквідацію банку набуває
прав ліквідатора банку та розпочинає
процедуру його ліквідації відповідно
до Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з частиною 8 статті 91 Закону
України «Про банки та банківську
діяльність» з дня прийняття рішення
про відкликання ліцензії та
призначення ліквідатора вимоги по
зобов'язанням банку, що виникли під час
проведення ліквідації, можуть
пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Відповідно до статей 91, 93, 96 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» у процесі ліквідаційної
процедури банку визначається
заборгованість кожному кредитору
банку та встановлюється черговість
погашення вимог кредиторів, що
унеможливлює індивідуальне
задоволення вимог окремого кредитора
позачергово шляхом проведення
зарахування зустрічних однорідних
вимог, зокрема, кредиту та банківського
вкладу.

Таким чином, у процесі ліквідаційної
процедури банку визначається
заборгованість кожному кредитору
банку та встановлюється черговість
погашення вимог кредиторів, що
унеможливлює індивідуальне
задоволення вимог окремого кредитора
позачергово.

Статтею 93 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» визначено
порядок здійснення ліквідатором
заходів щодо підготовки задоволення
вимог кредиторів, яким передбачено
зокрема, складання переліку
акцептованих банком вимог кредиторів
для затвердження Національним банком
України. Після затвердження переліку
вимог кредиторів їх задоволення
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 96 цього Закону.

Розрахунок за визнаними
кредиторськими вимогами здійснюється
на підставі переліку (реєстру)
кредиторських вимог, що затверджується
у встановленому Національним банком
України порядку.

Відповідно до частини 6 статті 49 Закону
України «Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб» уповноважена особа
Фонду не має права здійснювати
задоволення вимог кредиторів до
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів, за виключенням
погашення за погодженням з виконавчою
дирекцією Фонду вимог за правочинами,
що забезпечують проведення
ліквідаційної процедури.

Отже, під час ліквідації банку не
допускається задоволення вимог
кредиторів банку окремо від
ліквідаційної процедури у зв'язку з
невідповідністю цієї процедури
порядку погашення вимог кредиторів,
встановленого Законом «Про банки і
банківську діяльність».

Крім того, виходячи із змісту статті 3
Закону України «Про Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб» грошові кошти
(проценти), стягнуті на підставі
рішення суду не можуть бути
відшкодовані за рахунок Фонду, адже дія
договорів припинилася і вкладник набув
статусу кредитора банку.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не надано належної оцінки
рішенню виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №34
від 21.05.2014р. «Про початок ліквідації ПАТ
«Реал Банк» та призначення
уповноваженої особи Фонду» та не взято
до уваги Постанову Правління
Національного банку України від 21.05.2014
року №295, якою відкликано банківську
ліцензію та ліквідовано ПАТ «Реал
Банк» 21.05.2014р.

А тому посилання місцевого
господарського суду в оскаржуваному
рішенні на те, що позивач не є
кредитором відповідача (банка), а є його
клієнтом спростовуються нормами
чинного законодавства. Зокрема,
відповідно до приписів частини 2 Закону
України "Про банки та банківську
діяльність" кредитор банку -юридична
або фізична особа, яка має
документально підтверджені вимоги до
боржника щодо його майнових
зобов'язань.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 510
Цивільного кодексу України сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Таким чином, оскільки між позивачем та
відповідачем укладено договір №2752/07/БТ
про відкриття та обслуговування
банківських рахунків юридичних осіб у
національній та іноземній валютах від
09.06.2003р.; договір №3545/08-4/БТ банківських
рахунків суб'єкта господарювання від
07.06.2010р.; договір №74/108/15г банківських
рахунків суб'єкта господарювання від
14.11.2012р. відповідно до умов яких ПАТ
"Реал БАНК" відкрив ТОВ НВП
"Стальенерго" рахунки та здійснював їх
розрахунково-касове обслуговування, на
вказані зобов'язання розповсюджуються
положення розділу І глави 47 Цивільного
кодексу України.

Згідно з постановою Правління
Національного банку України від 21.05.2014
року №295, банк не має законних підстав
для виконання перерахування грошових
коштів з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничого підприємства
Стальенерго": р/р 147 (980) в сумі 4
884304,71 грн., р/р 147 (840) в сумі 25611
доларів США 35 центів; р/р 147 (643) в
сумі 10 750528 рублів РФ 83 коп.

У відповідності до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

З урахуванням наведеного, враховуючи
неповне з'ясування обставин справи, які
підлягали встановленню, порушення норм
матеріального права, прийняте судом
першої інстанції рішення від 02.06.2014
року у справі №922/1406/14 підлягає
скасуванню, з прийняттям нового
судового рішення про відмову у позові,
а апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 99, 101, п.2 ч.1 статті 103, п.1, п.4 ч.1
ст.104, ст.105 Господарського
процесуального кодексу України,
Харківський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Реал Банк"
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 02.06.2014 року у
справі № 922/1406/14 скасувати. Прийняти
нове рішення. В позові відмовити.

Повний текст постанови складено 18.08.2014
р.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.