ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 30» липня 2014 р.
Справа №922/4906/13-г

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Хачатрян В.С., суддя Шевель О.В.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків
(вх.№1938Х/2-7) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 28.11.2013
року по справі №922/4906/13-г,

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Харків

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова головного
управління Міністерства доходів і
зборів України, м.Харків,

про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.11.2013 року по
справі №922/4906/13-г (суддя Суслова В.В.)
відмовлено в прийнятті позовної заяви
ФОП ОСОБА_1 на підставі частини 1 статті
62 Господарського процесуального
кодексу України (а.с. 2-3).

16.12.2013 року позивач звернувся до
господарського суду Харківської
області із заявою про роз'яснення
ухвали господарського суду від 28.11.2013
року (а.с.50-51).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.12.2013 року у
даній справі (суддя Лаврова Л.С.)
відмовлено в задоволенні заяви ФОП
ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали
господарського суду Харківської
області від 28.11.2013 року (а.с. 60-61)

ФОП ОСОБА_1 з ухвалами господарського
суду Харківської області від 28.11.2013
року та від 23.12.2013 року по справі
№922/4906/13-г не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвали місцевого господарського суду
від 28.11.2013 року та від 23.12.2013 року по
справі №922/4906/13-г та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Ухвалою Харківського
апеляційного господарського суду від
13.01.2014 року у даній справі апеляційну
скаргу ФОП ОСОБА_1 повернуто апелянту
на підставі пункту 3 частини 1 статті 97
Господарського процесуального кодексу
України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.03.2014 року у даній справі
касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено
частково. Ухвалу Харківського
апеляційного господарського суду від
13.01.2014 року по справі 922/4906/13-г скасовано
та передано справу на розгляд до
Харківського апеляційного
господарського суду (а.с.123-125).

Відповідно до частини 3 статті 111-9 ГПК
України касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної
скарги має право, зокрема, скасувати
рішення першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції і передати
справу на новий розгляд, якщо суд
припустився порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Справа направляється
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, якщо порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, допущені тільки цим
судом. У всіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції;

Згідно з частиною 1 статті 111-12 ГПК
України вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду.

Враховуючи вказівки Вищого
господарського суду України, викладені
у постанові від 17.03.2014 року, та зважаючи
на вимоги процесуального
законодавства, щодо неможливості
подання однієї апеляційної скарги на
два процесуальні документа одночасно,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суд
дійшла висновку про роз'єднання вимог
апеляційної скарги про скасування
ухвал місцевого господарського суду
від 28.11.2013 року та від 23.12.2013 року у два
різних апеляційних провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на ухвалу
суду першої інстанції від 28.11.2013 року
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

До початку судового засідання 30.07.2014
року від Державної податкової
інспекції у Київському районі
м.Харкова головного управління
Міністерства доходів і зборів України
надійшли заперечення на апеляційну
скаргу (вх.№6081), в яких зазначає, що
вважає ухвалу місцевого
господарського суду від 28.11.2013 року
законною та обґрунтованою, прийнятою
при вірному дослідженні обставин
справи та правильному застосуванні
норм матеріального права, у
відповідності до норм процесуального
права.

Відповідач вказує, що господарським
судом Харківської області вірно
зазначено, що ч. 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
визначено підвідомчість справ, у
зв'язку з чим оскаржувану ухвалу слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Крім того, відповідач просить розгляд
справи здійснювати без участі
представника податкового органу.

Ухвала суду про прийняття апеляційної
скарги до провадження та призначення
її до розгляду на 30.07.2014 року була
направлена сторонам рекомендованими
листами 21.07.2014 року за адресами,
зазначеними в апеляційній скарзі і
отримана ними, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень, які долучені до
матеріалів справи. Однак, позивач та
відповідач у судове засідання не
з'явилися, про причини не з'явлення суд
не повідомили.

Ухвалою суду від 21.07.2014 року суд
попереджав сторони, що у разі не
з'явлення їх представників у судове
засідання та не надання витребуваних
судом документів, справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами та за відсутністю
представників сторін. Таким чином,
враховуючи належне повідомлення
сторін, а також те, що явка
представників сторін у судове
засідання не була визнана обов'язковою,
зважаючи на стислі строки розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду, у
відповідності до приписів статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справу в даному судовому засіданні за
відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам у
відповідності до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова головного управління
Міністерства доходів і зборів України,
в якій просив суд стягнути з останнього
на його користь суму у розмірі 12942,58
грн., яка складається з матеріальних
збитків - 4817,40 грн., судових витрат - 1653,89
грн. та моральної шкоди - 6471,29 грн.,
обґрунтовуючи тим, що шкода завдана
незаконними діями та рішеннями
Державної податкової інспекції у
Київському районі міста Харкова
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України (суб'єкта
владних повноважень).

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 3 ст.22 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», місцеві
господарські суди розглядають справи,
що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Частиною 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарським судам
підвідомчі: 1) справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо
приватизації майна, та з інших підстав,
крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів; 2) справи про банкрутство; 3)
справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції; 4) справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів;
5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери; 6) справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Господарський суд не вправі виходити
за межі підвідомчості господарських
судів, визначених ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України.

Проте, ч. 2 ст. 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами існує спір, який за
суб'єктним складом підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства. Однак, за предметним
складом між сторонами відсутні ознаки
публічно-правового спору. Вимога
позивача відшкодувати шкоду
ґрунтується на нормах Цивільного
кодексу України та заявлена окремо від
провадження щодо вирішення
публічно-правового спору.

Таким чином, враховуючи, що між
сторонами у справі №922/4906/13-г відсутні
публічно-правові відносини, які можна
визначити як врегульовані правом
суспільні відносини, що складаються в
процесі здійснення державою, її
органами та посадовими особами, іншими
суб'єктами владних повноважень, а
натомість мають місце цивільно-правові
відносини, то вказаний спір про
стягнення шкоди підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що місцевий господарський суд не
забезпечив повного і всебічного
дослідження всіх фактичних обставин
справи та неправомірно виніс ухвалу
про відмову в прийнятті позовної заяви.

Частиною 4 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвали про
відмову у прийнятті позовної заяви
справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала господарського
суду Харківської області від 28.11.2013
року по справі №922/4906/13-г підлягає
скасуванню, а справа передачі на
розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 75, 99, 101, п.2 ст. 103, п.4 ч.1
ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 28.11.2013 року задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 28.11.2013 року по
справі №922/4906/13-г скасувати.

Справу №922/4906/13-г передати на розгляд
господарського суду Харківської
області у іншому складі суду.

Повний тест постанови складено 04
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
О.А. Пуль

Суддя
В.С. Хачатрян

Суддя
О.В. Шевель