Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12407/14 13.08.14 р.

За позовом Державного
підприємства "Львіввугілля"

до Приватного акціонерного
товариства "Вищий навчальний заклад

Міжрегіональна академія
управління персоналом"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача

Регіональне відділення Фонду
держмайна України по Львівській
області

про стягнення 52 544,16 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Хробак Г.В. за
довіреністю № 8/8 від 03.01.2014 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Львіввугілля"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна академія управління
персоналом" про стягнення 52 544,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
по сплаті орендних платежів за
Договором оренди № 27 від 13.03.2006 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
22.07.2014 р.

15.07.2014 р. від позивача через канцелярію
суду надійшло підтвердження про
відсутність аналогічного спору.

Ухвалою від 22.07.2014 р. залучено до участі
у справі Регіональне відділення Фонду
держмайна України по Львівській
області у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача, продовжено
строк вирішення спору у справі на 15
днів, розгляд справи відкладено на
13.08.2014 р.

У судове засідання 13.08.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, відзиву на
позовну заяву та витребуваних судом
документів не надав; про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належними чином. Жодних заяв, клопотань
від відповідача через відділ
діловодства суду не надходило.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

У судовому засіданні 13.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

13.03.2006 р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Львівській області (надалі - позивач,
Орендодавець) та Акціонерним
товариством закритого типу
«Міжрегіональна академія управління
персоналом» (надалі - відповідач,
Орендар) було укладено Договір № 27
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до
державної власності (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1.Договору, цим
Договором Орендодавець передає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування окреме індивідуально
визначене нерухоме державне майно -
нежитлові вбудовані приміщення в
будівлі «Червоноградського
учбово-курсового комбінату» ДП
«Львіввугілля», загальною площею 270,9 м2,
які розташовані на четвертому поверсі
чотири-п'ятиповерхової будівлі, що
міститься за адресою м. Червоноград,
вул. В. Стуса, 15,та перебуває на балансі
ДП «Львіввугілля» (надалі-майно).

Пунктами 2.1., 2.3. Договору сторони
погодили, що Орендар вступає у строкове
платне користування Майном у термін,
вказаний у Договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього Договору та
ату приймання-передачі Майна. Передача
майна в оренду здійснюється за
вартістю, визначеною в звіті про оцінку
Майна, складеному за Методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

За умовами п. п. 3.1. - 3.3., 3.5. Договору,
Орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої кабінетом міністрів
України і становить без ПДВ за базовий
місяць оренди лютий 2006 року 150,61 грн.
Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
звітного місяця. Орендна плата
перераховується щомісяця, не пізніше 10
числа місяця наступного за звітним з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції у наступному співвідношенні:
70 % до державного бюджету, 30 % на рахунок
Балансоутримувача (Державне
підприємство «Львіввугілля»
відповідно до розділу 11 Договору).
Орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та Балансоутримувачу, у
визначеному пунктом 3.3 співвідношенні,
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Орендар зобов'язаний своєчасно і у
повному обсязі сплачувати орендну
плату (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. п. 10.1, 10.6. Договору, останній
діє з 13.03.2006 по 11.03.2007 р. включно. У разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну цього Договору
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, Договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені цим Договором.

24.04.2007 р. сторонами підписано зміни до
Договору оренди, відповідно до якого
орендна плата становить без ПДВ за
перший повний місяць оренди після
перерахунку - грудень 2006 року 1631,51 грн.

08.08.2011 р. сторонами укладено Договір про
внесення змін до Договору оренди,
відповідно до якого, зокрема, орендна
плата становить без ПДВ за перший
місяць оренди після внесення змін до
Договору оренди липень 2011 року 3459,85 грн.
(п. 3 Договору про внесення змін).

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією із
підстав виникнення зобов'язань та
обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України, договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Державну політику у сфері оренди
здійснюють: Кабінет Міністрів України,
а також Фонд державного майна України,
його регіональні відділення та
представництва - щодо державного майна;
органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, - щодо
майна, яке належить Автономній
Республіці Крим; органи місцевого
самоврядування - щодо майна, яке
перебуває в комунальній власності.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо сплати орендних
платежів належним чином та у
встановлені строки не виконував, у
зв'язку з чим у нього утворилась
заборгованість перед позивачем у
розмірі 52 544,16 грн., яка станом на час
розгляду справи залишається
несплаченою.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок доказування слід розуміти як
закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідач на неодноразові виклики
суду в судові засідання не з'являвся,
відзиву на позовну заяву та будь-яких
заперечень по суті спору не надав,
доводи позивача у встановленому
законом порядку не спростував.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна академія управління
персоналом" (03039, м. Київ, вул.
Фрометівська, 2; ) на
користь Державного підприємства
"Львіввугілля» (80000, Львівська обл., м.
Сокаль, вул. Б.Хмельницького, 26; ) 52 544 (п'ятдесят дві тисячі
п'ятсот сорок чотири) грн. 16 коп.
заборгованості та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 18.08.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна