ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 р.
Справа № 914/2679/14

За позовом: Приватного малого
виробничо-комерційного підприємства
«Ассоль», м.Василівка Запорізької
області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Укрзахідавтоспецмаш»,
м.Дубляни Жовківського району
Львівської області

про стягнення 7354,50грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Півень В.С. - представник
за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Приватним
малим виробничо-комерційним
підприємством «Ассоль», м.Василівка
Запорізької області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «Укрзахідавтоспецмаш»,
м.Дубляни Жовківського району
Львівської області про стягнення
заборгованості в сумі 7354,50грн., з яких
7179,30грн. основного боргу та 175,20грн.
пені.

Ухвалою суду від 28.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на
13.08.2014р. Ухвалою суду від 13.08.2014р.
розгляд справи відкладено на 21.08.2014р. у
зв'язку з неявкою відповідача.

Представнику позивача роз'яснено
права, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України.

Представник позивача в судове
засідання 21.08.2014р. з'явився, долучив до
матеріалів справи додаткові документи
(вх.№35311/14 від 18.08.2014р. та вх.№35971/14 від
21.08.2014р.), позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, зазначених у
позовній заяві. Ствердив зокрема, що в
листопаді 2013 року між ним та
відповідачем - ТзОВ «ВП
«Укрзахідавтоспецмаш» укладено
договір купівлі-продажу запасних
частин до техніки, на виконання умов
якого позивачем протягом
листопада-грудня 2013 року поставлено
товар, який відповідачем, всупереч
взятим на себе за договором
зобов'язанням, оплачено частково,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 7179,30грн., що
зумовило звернення Приватного малого
виробничо-комерційного підприємства
«Ассоль» до суду із позовною заявою.
Окрім суми основного боргу до
стягнення заявлено175,20грн. пені,
нарахованої відповідно до умов
договору. Просив позов задоволити.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
21.08.2014р. повторно не забезпечив, вимоги
ухвал суду від 28.07.2014р. та 13.08.2014р. не
виконав, письмового відзиву на позовну
заяву та витребуваних судом документів
не подав, поважності причин неявки суду
не повідомив, хоча про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Як вбачається з даних Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, з 24.07.2014р.
ТзОВ «ВП «Укрзахідавтоспецмаш»
перебуває в процесі припинення.

Відповідно до ч.7 ст.59 ГК України,
суб'єкт господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності.

Пленумом Вищого господарського суду
України у п.4.7 Постанови №18 від 26.12.2011р.
роз'яснено, що за наявності відомостей
про припинення діяльності суб'єкта
господарювання, який є стороною у
справі, господарському суду, слід
враховувати, що саме лише прийняття
рішення про ліквідацію суб'єкта
господарювання не позбавляє його
статусу юридичної особи, і до внесення
до названого державного реєстру запису
про припинення його діяльності він,
зокрема, може виступати учасником
судового процесу в загальному порядку.

Враховуючи вищенаведене та відповідно
до ст.75 ГПК України, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, в яких достатньо
доказів для прийняття рішення по суті
спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК
України, судом створювались сторонам
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства, у зв'язку із чим
передбачені у ст.77 ГПК України підстави
для відкладення розгляду справи не
вбачаються.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши подані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

Між Приватним малим
виробничо-комерційним підприємством
«Ассоль» (позивач по справі, продавець
за договором) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «Укрзахідавтоспецмаш»
(відповідач по справі, покупець за
договором) укладено договір
купівлі-продажу №21112013ЛВ від 21.11.2013р., за
яким продавець зобов'язався передати у
власність покупця запасні частини до
тракторної та екскаваторної техніки,
далі - товар, а покупець - прийняти цей
товар і сплатити його на умовах цього
договору (п.1.1).

Відповідно до 3.2 договору, постачання
товару за даною угодою проводиться на
умовах: EXW - склад продавця, м.Львів.
Перелік товаросупровідних документів,
до яких належать рахунок-фактура,
видаткова та податкова накладні,
визначено п.3.3 договору.

На виконання умов договору позивачем у
листопаді та грудні 2013 року поставлено
відповідачу товар на суму 19839,18грн., що
підтверджується видатковими
накладними №РН-0003057 від 21.11.2013р.
(рахунок-фактура №СЛ-0000882 від 14.11.2014р.),
№РН-0003217 від 06.12.2013р. (рахунок-фактура
№СЛ-000948 від 04.12.2013р.), №РН-0003229 від
09.12.2013р. (рахунок-фактура №СЛ-0000957 від
06.12.2013р.), №РН-0003302 від 16.12.2013р.
(рахунок-фактура №0000969 від 11.12.2013р.),
№РН-0003296 від 16.12.2013р. (рахунок-фактура
№СЛ-0000924 від 27.11.2013р.), №РН-0003299 від
16.12.2013р. (рахунок-фактура №СЛ-0000927 від
27.11.2013р.), №РН-0003300 від 16.12.2013р.
(рахунок-фактура №СЛ-0000972 від 13.12.2013р.)
та долученими до них довіреностями на
отримання товару та податковими
накладними. Копії зазначених
документів знаходяться в матеріалах
справи.

Відповідно до п.4.1 договору, оплата по
даному договору здійснюється покупцем
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок продавця на
протязі тридцяти календарних днів
після 50% попередньої оплати та поставки
товару покупцеві. Датою поставки,
згідно з п.3.4 договору, вважається дата,
вказана у видатковій накладній.

Як вбачається з матеріалів справи,
поставлений товар відповідачем
оплачено частково на суму 11073,35грн., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями платіжних
доручень №1253 від 21.11.2013р., №1283 від
03.12.2013р., №1409 від 30.12.2013р., №1317 від
06.12.2013р., №1318 від 06.12.2013р., №1350 від
12.12.2013р., №1353 від 13.12.2013р., №1351 від
12.12.2013р. та №1354 від 13.12.2013р.

Окрім того, позивач зазначає, що
протягом січня 2014р. згідно з
відповідними видатковими накладними
відповідачем повернуто товару на суму
1586,53грн.

Оскільки взяті на себе за договором
зобов'язання ТзОВ «ВП
«Укрзахідавтоспецмаш» належним чином
не виконано, отриманий товар оплачено
частково, Приватне мале
виробничо-комерційне підприємство
«Ассоль» звернулось до суду із
позовною заявою про стягнення 7179,30грн.
заборгованості та 175,20грн. пені,
нарахованих відповідно до умов
договору.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язань, є
зокрема договори та інші правочини.

Як передбачено ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

У відповідності до ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
7179,30грн. заборгованості за отриманий
товар обґрунтовані матеріалами справи,
відповідачем не спростовані та
підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення пені,
суд зазначає, що відповідно до ст.229 ГК
України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч.4 ст.231 ГК України, у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.5.1 договору, за
прострочення оплати товару відповідно
до п.4.1 цього договору, покупець сплачує
продавцеві пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у
відповідному періоді, від загальної
вартості несплаченого товару, за кожен
день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Проаналізувавши долучений до позовної
заяви розрахунок, суд приходить до
висновку, що вимога про стягнення
175,20грн. пені, нарахованих за період з
08.01.2014р. по 01.07.2014р. включно на
заборгованість в розмірі 2331,36грн., що
утворилась внаслідок неналежного
виконання відповідачем взятого на себе
за договором зобов'язання із оплати за
товар, поставлений згідно із
видатковою накладною №РН-0003217 від
06.12.2013р., підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, суд приходить до висновку, що
витрати зі сплати судового збору слід
покласти на відповідача в повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Укрзахідавтоспецмаш»
(Львівська область, Жовківський район,
м.Дубляни, вул.Львівська, буд.16; ) на користь Приватного
малого виробничо-комерційного
підприємства «Ассоль» (Запорізька
область, м.Василівка, вул.Чекістів,
буд.43; ) 7179,30грн.
основного боргу, 175,20грн. пені та
1827,00грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення
суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 26.08.2014р.

Суддя
Щигельська О.І.