ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.08.14р. Справа № 904/5456/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алком", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 293
613,91 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Волнянська О.В., дов. № 129
від 23.07.14 р.;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алком» звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення 249 079, 20 грн., що
складають суму заборгованості за
договором підряду № 512121952 від 28.05.2012 р.,
30 189, 74 грн. - інфляції, 14 344, 97 грн. -
річних.

Відповідач відзив на позов не надав,
його представник в засідання не
з'явився, подавши клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
зайнятістю останнього в іншому
судовому засіданні.

Клопотання відповідача задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України, справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.

З огляду на викладене, суд не обмежує
коло осіб, які можуть бути
представниками юридичних осіб у
судовому засіданні.

14.08.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алком» (Позивач) та
Публічним акціонерним товариством
«Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод» (Відповідач)
укладено договір підряду № 512121952 від
28.05.2012 р. (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. вище
зазначеного Договору, з урахуванням
змін внесених Додатковою угодою № 1 від
31.10.2012 р., Підрядник зобов'язується
своїми силами та засобами виконати
пристрій фундаменту на об'єкті
„Архітектурна конструкція „Сонце":

- пристрій фундаментів під опору
освітлення та монтажу арматури
фундаменту конструкції у
відповідності з доданим ч. 7/02-12-Е3.2;

- переніс шламопроводу та пристрою
тимчасової автодороги у відповідності
з доданим ч. 337431.

В свою чергу, Замовник зобов'язується
передати підряднику будівельну
площадку (фронт робіт), прийняти та
оплатити закінченні будівельні роботи.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
зобов'язанням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п. 4 Додаткової угоди № 1 строк
дії Договору, пролонгується до 31 грудня
2012 р.

Відповідно до п. 3 зазначеної
Додаткової угоди до Договору, ціна
робіт складає 2 757 120 грн., в тому
числі ПДВ 459 520 грн.

В п. 5.12. Договору сторони узгодили, що
приймання виконаних Підрядником робіт
здійснюється Замовником з моменту
повідомлення Підрядника про виконання
об'єму робіт та оформлюється Актом
приймання-здачі виконаних робіт за
формою КБ-2 та Довідки про вартість
виконаних робіт за формою № КБ-3,
підписаних уповноваженими
представниками сторін. Акт виконаних
робіт готує Підрядник протягом п'яти
календарних днів з моменту закінчення
робіт та передає для підписання
Замовнику. Замовник протягом п'яти днів
зобов'язаний здійснити приймання
виконаних робіт та підписати Акт в
частині фактично виконаних робіт, або
надати мотивовану відмову від
приймання виконаних робіт.

З вересня по листопад 2012 р. позивач
виконав передбачені умовами Договору
роботи на загальну суму 2 676 697, 20 грн.,
про що свідчать акти приймання
виконаних робіт, залучені до
матеріалів справи (а.с. 15-17, 22-24, 28-33)

Згідно п.п. 3.1., 3.2. Договору, розрахунки
за виконанні роботи здійснюються в
національній валюті України - гривні,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Підрядника.

В п. 3.2. Договору сторони погодили, що
Замовник здійснює оплату прийнятих ним
робіт протягом 15 днів після прийняття
Робіт за формою КБ-2в та КБ-3 на підставі
наданого Підрядником рахунку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач виконав зобов'язання за
Договором неналежним чином, здійснивши
розрахунки частково в сумі 2 427 618
грн.

Доказів виконання зобов'язань щодо
оплати виконаних робіт на суму 249 079, 20
грн., на момент розгляду спору,
відповідач не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача
щодо стягнення зазначеної вище суми,
слід визнати обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення
інфляційних втрат за загальний період
з 12.10.2012 р. по 14.07.2014 р. та суми річних за
зазначений період підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, акт
за вересень 2012 р. не містить дату його
підписання, в зв'язку з чим суд
приходить до висновку про те, що він
підписаний в останній день вересня,
тобто 30.09.2012 р. За листопад 2012 р. акти
підписані також в останній день місця -
30.11.2012 р.

Зважаючи на те, що оплата за виконанні
роботи, відповідно до умов договору,
повинна бути здійснена протягом 15 днів
після прийняття робіт, прострочення в
оплаті за вересень мало місце з 16.10.2012 р.
по 24.10.2012 р.; за листопад - з 16.12.2012 р.

Крім того, при застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України „Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права" від 20 липня 2012 року N 01-06/950/2012).

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
„Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року,
розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

Так, до стягнення підлягають
інфляційні втрати за загальний період
з січня 2012 р. по червень 2014 р. в сумі 30 138,
58 грн. та річні за період з 16.10.2012 р. по
24.10.2012 р.; з 18.12.2012 р. по 14.07.2014 р. в сумі 13
546, 85 грн.

Згідно зі статтею 65 ГПК України, з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних
випадках дії по підготовці справи до
розгляду. Зокрема, зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребувати від них
документи, відомості, вимоги необхідні
для вирішення спору.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Так, ухвалою про порушення провадження
у справі від 23.07.14р., господарський суд
зобов'язав відповідача, у тому числі
подати суду відзив на позовну заяву у
порядку, передбаченому ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України.

Одночасно в п.9 ухвали від 23.07.14 р. суд
повідомив сторін, що відповідно до п. 5
ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України суд має право
стягувати в доход Державного бюджету
України з винної сторони штраф у
розмірі до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за ухилення
від вчинення дій, покладених
господарським судом на сторону.

Відповідач до дати слухання справи
(14.08.14) витребуваних судом документів не
подав, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про що свідчить залучене до
матеріалів справи рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, із якого вбачається, що
підприємством відповідача 04.08.2012 р.
отримано ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.07.2014 р.
про порушення провадження у справі №
904/5456/14, про що в повідомленні є
відповідна відмітка.

Незважаючи на те, що з дня отримання
відповідачем ухвали суду про порушення
провадження та призначення до розгляду
справи (14.08.14р.), у останнього було
достатньо часу для підготовки та
надіслання на вимогу суду
обґрунтованого відзиву і всіх
документів, що підтверджують
заперечення в порядку, передбаченому
статтею 59 ГПК України, вимоги суду
виконані не були, поважних причин, які б
перешкоджали виконанню вказаних вимог
відповідач не вказав.

Зазначена вище бездіяльність
відповідача, розцінюється
господарським судом як зловживання
процесуальними правами, у зв'язку з чим
, відповідно до п.5 статті 83 ГПК України
з останнього належить до стягнення
штраф в сумі 1700 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 837, ч. 1
ст. 843 Цивільного кодексу України
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул.
Столєтова, 21, , р/р
321 ПАТ „Банк Кредит Дніпро", МФО
305749) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Алком" (49019, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Заводська, 19-д, , р/р
3001 в АТ „Таскомбанк", МФО 339500) 249
079 (двісті сорок дев'ять тисяч сімдесят
дев'ять гривень) 20 коп. основного боргу,
30 138 (тридцять тисяч сто тридцять вісім
гривень) 58 коп. інфляції, 13 546
(тринадцять тисяч п'ятсот сорок шість
гривень) 85 коп. річних, 5 855 (п`ять тисяч
вісімсот п'ятдесят п'ять гривень) 30 коп.
судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул..
Столєтова, 21, , р/р
321 ПАТ „Банк Кредит Дніпро", МФО
305749) в доход Державного бюджету України
в особі Управління Державної
Казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області (, рахунок 3005 в Відділенні
банку ГУДКСУ у Дніпропетровській
області, МФО 805012, код бюджетної
класифікації 22030001 ) 1 700 грн. (одна тисяча
сімсот гривень) штрафу.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 19.08.14 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко