ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 липня 2014 року Справа №
5011-1/1043-2012-42/528-2012

Вищий господарський суд України у
складі судді:

головуючого:Мачульського
Г.М.,суддів:Бакуліної С.В., Грейц К.В.,
Добролюбової Т.В., Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши заяву Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.06.2013у
справі№ 5011 1/1043 2012 42/528 2012за позовом
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"доПублічного
акціонерного товариства
"Київенерго"простягнення 20 837 652,65 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулася в суд з
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Київенерго" 259
523 188,28 грн. боргу, 3 527 916,97 грн. боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за час прострочення, 6 953 532,34
грн. три проценти річних з простроченої
суми, 20 712 406,68 грн. пені, а також 64 380 грн.
судового збору за неналежне виконання
договору про закупівлю природного газу
за державні кошти № 06/11-7ТЕ-41 від 12.01.2011.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.01.2013 у справі № 5011 1/1043 2012 42/528
2012, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2013, позов
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" задоволено частково:
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 334 984,86 грн. три
проценти річних з простроченої суми, 468
935,11 грн. пені; в іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.06.2013 вказану постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2013 залишено
без змін.

Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" подано заяву про
перегляд Верховним Судом України цієї
постанови Вищого господарського суду
України від 17.06.2013, у якій заявник
просить вказану постанову скасувати,
направити справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду від 09.04.2014 у справі
№ 910/16351/13, від 13.05.2014 у справі № 902/950/13,
від 23.04.2014 у справі № 922/2339/13 мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статті
604 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), внаслідок чого ухвалено різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах щодо вчинення
сторонами у справі новації, а саме
заміни первісного зобов'язання новим.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подані у межах
трьохмісячного строку, передбаченого
частиною першою статті 11117
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для допуску справи № 5011 1/1043 2012
42/528 2012 до провадження Верховного Суду
України, враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета спору,
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Звертаючись з даною заявою, заявник
доводить наявність неоднакового
застосування Вищим господарським
судом України положень статті 604 ЦК
України, внаслідок чого ухвалено різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Згідно приписів статті 604 ЦК України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація); новація припиняє додаткові
зобов'язання, пов'язані з первісним
зобов'язанням, якщо інше не встановлено
договором.

Так, у постанові Вищого господарського
суду України від 17.06.2013 у справі № 5011
1/1043 2012 42/528 2012, про перегляд якої просить
заявник, суд касаційної інстанції
погодився з висновком судів попередніх
інстанцій щодо наявності підстав для
відмови в позові щодо стягнення з
відповідача пені, інфляційних втрат, 3%
річних, обґрунтованих невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором поставки природного газу в
частині оплати, з огляду на те, що
уклавши договір №12/517-ГУ про
організацію взаєморозрахунків та
пославшись на виникнення
заборгованості через різницю у тарифах
на теплову енергію, сторони, здійснили
новацію у розумінні статті 604 ЦК
України щодо зобов'язань за договором
поставки природного газу, та замінили
первісне зобов'язання про оплату
природного газу на оплату
відповідачем вартості газу за рахунок
коштів субвенції з державного бюджету.

Проте, в постановах від 09.04.2014 у справі
№ 910/16351/13, від 13.05.2014 у справі № 902/950/13,
від 23.04.2014 у справі № 922/2339/13, на які
заявник посилається, розглядаючи спори
з аналогічним змістом позовних вимог,
підставами позовів, за однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин та схожих
встановлених судами фактичних
обставин, суд касаційної інстанції
дійшов протилежного правового
висновку стосовно того, що при
укладенні договорів, якими змінено
спосіб виконання зобов'язань за
договорами про газопостачання (а у
справі № 922/2339/13 про поставку
електроенергії) , в розумінні статті 604
ЦК України не відбулось новації.

При цьому у справах № 910/16351/13, та №
922/2339/13 суд касаційної інстанції дійшов
висновку, що укладеними договорами
сторони лише організували
взаєморозрахунки із заборгованості.

З огляду на викладене колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що зі змісту зазначених судових
рішень вбачається неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, що
є підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 5011 1/1043 2012 42/528 2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддя:Г.МачульськийСудді:С.Бакуліна
К.Грейц Т.Добролюбова Н.Дунаєвська