ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"11" серпня 2014 р.
Справа № 911/2404/14

за позовом Міністерства охорони
здоров'я України, м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс», с.
Крюківщина, Києво-Святошинський район

про стягнення 922 320,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач -Кравець І.В. предст. дов. б/н
від 31.05.2014р.;

відповідач - Змієвська С.О. предст. дов.
503/2 від 23.07.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Міністерство охорони здоров'я України
(позивач) звернулося до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс»
(відповідач) про стягнення 922 320,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідач
неналежним чином виконував умов
Договору про закупівлю товарів за
державні кошти №38Т/36/21-24, в частині
поставки якісного товару, у зв'язку з
чим позивачем було нараховано штраф у
розмірі 922 320,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.06.2014р. було порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 28.07.2014р.

Через канцелярію суду 24.07.2014р.
відповідачем було подано відзив, у
якому він просить зменшити розмір
штрафу. Зазначений відзив прийнятий
судом до розгляду та залучений до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 28.07.2014р.
оголошувалась перерва в порядку ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України на 11.08.2014р.

08.08.2014р. через канцелярію суду позивач
подав додаткові письмові пояснення по
суті заявлених позовних вимог, які були
залучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.08.2014р.
відповідач заявив клопотання про
залучення документів до матеріалів
справи, яке було судом задоволено.

Згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статі 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

В судовому засіданні 11.08.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд -

встановив:

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
державні цільові програми», 17.04.2013р. між
Міністерством охорони здоров'я України
(Замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс»
(Постачальник) було укладено договір
про закупівлю товарів за державні
кошти №38Т/36/21-24.

Закупівля Товару здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету за
бюджетною програмою КПКВК 2301400
«Забезпечення медичних заходів
окремих державних програм та
комплексних заходів програмного
характеру» за напрямом
«Централізована закупівля лікарських
засобів та виробів медичного
призначення для лікування онкохворих
дітей».

Умовами Договору визначено, що
Постачальник зобов'язується у 2013 році
поставити ліки, зазначені в
Специфікації (Додаток 1 до цього
Договору), (далі - Товар), а Позивач
оплатити такий Товар на умовах цього
Договору.

Відповідно до Специфікації до
Договору, яка є його невід'ємною
частиною Відповідач повинен поставити
Товар, а саме: ОНКАСПАР, розчин для
ін'єкцій. 3750 МО/5 мл, по 5 мл у флаконі; по 1
флакону в коробці з картону з
маркуванням українською мовою; з
маркуванням німецькою мовою зі
стакером українською мовою; з
маркуванням англійською та німецькою
мовами зі стикером українською мовою,
виробництва «Медак ГмбХ», Німеччина,
серія Б130247А з терміном придатності до
22.03.2015 року (далі - Лікарський засіб) у
кількості 292 одиниці на загальну суму 5
343 600,00 грн. (П'ять мільйонів триста сорок
три тисячі шістсот грн. 00 коп.).

Приписами п. 2.1. Договору передбачено,
що Постачальник гарантує якість
Товару, що постачається. Товар, що
постачається, повинен відповідати
рівню, нормам і стандартам, законодавчо
встановленим на території України, а
також вимогам документації конкурсних
торгів.

Згідно п.5.1. Договору, Постачальник
забезпечує поставку Товару, на умовах
поставки DDР-Київ (у значенні
міжнародних правил Інкотермс-2000) на
склад Державного українського
об'єднання «Політехмед» далі- ДУО
«Політехмед» (Уповноважене
підприємство) за адресою: Київська обл.,
Бориспільський р-н., с. Велика
Олександрівка, вул. Бориспільська, 9, у
відповідності до узгодженого Графіку
поставки.

Строк поставки Товару відповідно до
Графіку поставки, який є невід'ємною
частиною Договору, визначено 21 одиниці
у травні 2013 року та 271 одиниці у вересні
2013 року.

Відповідно п. 5.2. Договору, ДУО
«Політехмед» приймає Товар для
подальшого його постачання до закладів
охорони здоров'я, відповідно до
розподілу Товару за номенклатурою в
«зрізі адміністративно-територіальних
одиниць та закладів охорони здоров'я,
що фінансуються з державного та
місцевого бюджету, затвердженого
наказом МОЗ України.

Згідно п. 5.4. Договору,
приймання-передача Товару
оформлюється видатковою накладною
Постачальника (в двох екземплярах), яка
підписується
матеріально-відповідальною особою
Постачальника і Уповноваженим
підприємством, на ту кількість Товару,
яка відповідає вимогам Договору. В
накладній обов'язково зазначається:
торговельна назва, дозування, форма
випуску, фасування. номери серій,
кількість, назва виробника, ціна за
одиницю Товару та загальна вартість
поставки.

На виконання умов договору,
відповідачем було у повному обсязі
здійснено поставку Товару на склад
Уповноваженого підприємства що
підтверджується видатковими
накладними від 22.05.2013 року № 172 та від
03.09.2013 року №357.

Відповідно до розпорядження
Держлікслужби України №26088-1.2/2.0/17-13 від
03.12.2013 року, реалізацію, зберігання та
застосування лікарського засобу
ОНКАСПАР, розчин для ін'єкцій, 3750 МО/5 мл,
по 5 мл у флаконі; по 1 флакону в коробці,
серії F130247А з терміном придатності
до22.03.2015 року, виробництва «Медак ГмбХ»,
Німеччина, заборонено на підставі
надходження інформації від
регуляторного органу Німеччини у сфері
контролю якості лікарських засобів
щодо можливої наявності тріщин на
ампулах, що не забезпечує стерильність
розчину для ін'єкцій, при виявленні
зразків Лікарського засобу, вжити
заходи щодо вилучення його з обігу
шляхом знищення або повернення
постачальнику (виробнику).

Уповноваженим підприємством було
вжито заходів щодо повернення
вищезазначеного лікарського засобу з
державних лікувально-профілактичних
закладів охорони здоров'я з метою
дальшої передачі Постачальнику.

Загальна кількість лікарського засобу
яка виявлена такою, що підпадає під
заборону у використанні, складає 252
флаконів.

Згідно п. 2.4. Договору, якщо протягом
строку придатності Товар виявиться
дефектним або таким, що не відповідає
умовам цього Договору, Постачальник
зобов'язаний замінити дефектний товар.
Всі витрати, пов'язані із заміною
Товару неналежної якості, несе
Постачальник.

07.02.2014 року Відповідачем було замінено
виявлений дефектний лікарський засіб у
кількості 245 одиниць, що
підтверджується видатковою накладною
№ 80 від 07.02.2014 року.

Відповідач листом № 151 від 04.04.2014 року
повідомив, що заміна 7 одиниць
дефектного лікарського засобу буде
здійсненна протягом III кварталу 2014
року.

Відповідно п. 7.3. Договору, за порушення
умов зобов'язання щодо якості та/або
комплектності товару, що передбачено
Договором, з Постачальника стягується
штраф у розмірі 20 % вартості неякісного
(некомплектного) Товару.

У зв'язку з порушенням відповідачем п.
2.1. Договору, позивач посилаючись на п.
7.3. Договору, направив відповідачу
претензії №08-10/33 від 07.04.2014 року та
№08-10/50 від 25.02.2014 року про нарахування
штрафу у розмірі двадцяти відсотків
від вартості неякісного лікарського
засобу на загальну суму 922 320,00 грн. та
вимогу сплатити суму нарахованого
штрафу.

Однак, зазначені претензії залишені
відповідачем без належного реагування,
у зв'язку з чим позивач змушений був
звернутися з позовом до суду з вимогою
про стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 922 320,00 грн. за поставку
неякісного товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини першої
статті 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини другої статті 193
Господарського кодексу України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання, має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарський відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
дим Кодексом, іншими законами та
договором. Застосування господарських
санкцій повинно гарантувати захист
прав і законних інтересів громадян,
організацій та держави, в тому числі
відшкодування збитків учасникам
господарських відносин, завданих
внаслідок правопорушення, та
забезпечувати правопорядок у сфері
господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми, яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання, або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 1 ст. 268 ГК України передбачено,
що якість товарів, що поставляються,
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначать у договорі більш
високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до ч. 7 ст. 269 ГК України, у
разі поставки товарів неналежної
якості покупець (одержувач) має право
стягнути з виготовлювача
(постачальника) штраф у розмірі,
передбаченому статтею 231 цього Кодексу,
якщо інший розмір не передбачено
законом або договором.

У статті 231 ГК України, у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Відповідач у відзиві просить зменшити
суму штрафу, обґрунтовуючи це тим, що
незважаючи на те, що недоліки товару
виникли не з його вини, ним було негайно
вжито всіх необхідних заходів для
усунення таких недоліків, у зв'язку з
чим позивачем не було понесено збитків.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд з даного приводу зазначає
наступне.

Матеріалами справи, зокрема
видатковими накладними № 172 від 22.05.2013
року та № 357 від 03.09.2013 року,
підтверджено, та не заперечується
позивачем, що відповідач вчасно
здійснив поставку лікарського засобу
ОНКАСПАР.

03.12.2013 року Державна служба України з
лікарських засобів на своєму сайті
опублікувала Розпорядження №
26088-1.2/2.0/17-13 яким, посилаючись на
інформацію регуляторного органу
Німеччини у сфері контролю якості
лікарських засобів щодо можливої
наявності тріщин на ампулах
лікарського засобу ОНКАСПАР серії F
130247А, що не забезпечує стерильність
розчину для ін'єкцій, заборонила
реалізацію, зберігання та застосування
цього лікарського засобу.

Після отримання інформації про можливі
дефекти товару, відповідач, не чекаючи
надходження претензії від позивача,
здійснив заміну товару за власні кошти.

Окрім того, з опублікованого
Управлінням з охорони здоров'я і
захисту споживачів Німеччини
(Більштрасее, 80, Гамбург 20539) оповіщення
про якість/дефект вбачається, що
лікарський засіб ОНКАСПАР серії F 13 0247А
відкликається виробником - компанією
Медак ГмбХ через дефект мийного
апарату флаконів, в зв'язку з чим деякі
флакони відповідних серій можуть мати
невелику тріщину під обжимною кришкою,
яка може призвести до нестирильності
флакону. В доповнення до цього
виробником 15 листопада 2013 року була
опублікована інформація про те, що
вірогідність наявності дефекту в
ампулі 1: 5000 флаконів.

Також, відповідачем був наданий
висновок про якість ввезеного в
Україну лікарського засобу № 42417/13/26
від 22.08.2013р. Державної служби України з
лікарських засобів, в якому вказано, що
спірний товар ввезено на територію
України з дотриманням вимог
законодавства щодо забезпечення
якості лікарських засобів.

З огляду на це суд прийшов до висновку,
що можливі дефекти спірного товару
виникли не з вини відповідача і не
пов'язані з недотриманням відповідачем
вимог нормативних документів щодо
забезпечення належних умов
транспортування лікарських засобів.

До того ж, на даний час взагалі
неможливо встановити чи були серед
спірного товару пошкоджені флакони,
адже, як зазначалось вище, вірогідність
наявності дефекту в ампулі 1: 5000
флаконів, а відповідачем було
поставлено лише 292 флакони.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій.

Аналогічна норма міститься у ч. 3 ст. 551
ЦК України.

Пунктом 3 частини першої статті 83 ГПК
України, передбачено, що
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

В п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.2011р. зазначено, що вирішуючи, в
тому числі й з власної ініціативи,
питання про зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, як зазначив в судовому
засіданні представник відповідача,
стягнення зазначеної в позові суми
штрафу, негативно плине на
фінансово-господарську діяльність
відповідача, і як наслідок,
унеможливить належне виконання
останнім своїх договірних зобов'язань,
зокрема і перед позивачем, оскільки
закупівлю товарів відповідач здійснює
за власний рахунок.

Враховуючи те, що відповідач здійснив
заміну товару сумнівної якості, чим
фактично визнав неналежне виконання п.
2.1. Договору, відповідно до якого
гарантував якість товару, суд прийшов
до висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача штрафу за
порушення умов договору щодо якості
товару, як це передбачено п. 7.3.
Договору, є обґрунтованою.

Проте, у зв'язку з тим, що відповідач
виконав всі можливі дії з усунення
недоліків за власні кошти, будь-яких
збитків позивачу не нанесено, а отже
розмір штрафу є неспіврозмірним з
наслідками від поставки спірного
товару, суд, користуючись своїм правом,
вважає за можливе зменшити розмір
штрафу на 75%.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 230 580,00 грн.
штрафу.

Враховуючи викладене, господарський
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково та з
відповідача підлягає до стягнення 230
580,00 грн. штрафу. В іншій частині позову
суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються відповідача, оскільки,
судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс» (08136,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н.,
с. Крюківщина, вул. Вишнева, 26, ) на користь Міністерства
охорони здоров'я України (01601, м. Київ,
вул. Грушевського, 7, ) - 230
580 (двісті тридцять тисяч п'ятсот
вісімдесят) грн. 00 коп. штрафу та 18 446
(вісімнадцять тисяч чотириста сорок
шість) грн. 41 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 21.08.2014р.

Суддя
Щоткін О.В.