ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

21.08.2014
Справа № 910/9327/14

Розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дім і ком.", с.
Сторожниця Закарпатська обл.

До відповідача Національного
університету біоресурсів і
природокористування України, м. Київ

Про стягнення 555876,84 грн.

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін

від позивача - Гончаров В.В., предст за
дов. від 31.07.2012 №59;

від відповідача - Скляр А.Л., предст. за
дов. від 02.07.14 №2058;

СУТЬ СПОРУ: стягнення 555876,84 грн. в
повернення вкладу у спільну діяльність

В судовому засіданні за згодою сторін
оголошувались перерви з 22.07.24 по 15.08.14 до
10:00год., до18.08.14 до 14:30год. та до 21.08.14 до
14:30 год. відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав, наведених у позовній заяві.
Вважає, що витрачені товариством на
виконання договірних зобов»язань
кошти в розмірі 555876,84 грн. на виконання
будівельних робіт та облаштування
комп»ютерного класу технікуму
підлягають поверненню йому у зв"язку з
розірванням договору. Вимогу
обгрунтовує положеннями статей 1133, 1134,
1141 Цивільного кодексу України. Звертає
увагу суду на факт встановлення
судовими рішеннями самої суми вкладу
та права звернутися з позовом про поділ
(повернення) внесеного ним як учасником
спільної діяльності вкладу, в тому
числі інвестованих коштів.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує, виклавши свої доводи у
відзиві та додаткових письмових
поясненнях по справі. Вважає, що
посилання позивача на ст. 1141 Цивільного
кодексу України безпідставне, оскільки
укладений між сторонами у спорі
договір про спільну діяльність не був
припинений за згодою сторін, а був
розірваний за рішенням суду, а тому
правові наслідки є різними. Наголошує,
що відповідно до ст. 653 згаданого
кодексу сторони не мають права
вимагати повернення того, що було
виконане ними за зобов'язанням до
моменту зміни або розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором або
законом, положеннями ж договору між
сторонами у спорі не передбачено
наслідків, які б застосовувалися у разі
його розірвання.

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2006 року між Мукачівським
державним аграрним технікумом (надалі
реорганізованого в структурний
підрозділ Національного університету
біоресурсів і природокористування
України) та ТОВ „Дім і ком." було
укладено договір „Про дольову участь в
інвестуванні реконструкції їдальні,
складу, гаражу та паркану", за умовами
якого сторони - інвестори приймають
дольову участь у реконструкції їдальні
(далі - об'єкт) Мукачівського державного
аграрного технікуму, що є у державній
власності і належить Мукачівському
державному аграрному технікуму на
праві оперативного управління та
розташований за адресою: м. Мукачево,
вул. Матросова, 32, загальною площею 1408,08
кв.м. шляхом створення комп'ютерного
класу з наступним оформленням
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Дім і ком." права
власності на визначених даними
договором умовах на об'єкт
реконструкції.

Положеннями даного договору (п. 1.2.)
сторони обумовили, що дольова участь
аграрного технікуму в інвестуванні
реконструкції їдальні Мукачівського
державного аграрного технікуму,
створенні комп'ютерного класу та
реконструкції їдальні складає
вартість об'єкту (їдальні), згідно з
висновком експертної оцінки;
відповідно дольова участь ТОВ „Дім і
ком." складає вартість фактичних
затрат, здійснених по реконструкції
об'єкту (ремонту об'єкту, складу та
створенні комп'ютерного класу) та
будівництві огорожі, ремонту гаражу
згідно з актами виконаних робіт.

Рішенням господарського суду по справі
№5008/604/2012 від 05.03.2013 року, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
15.05.2013 року договір від 15 березня 2006
року „Про дольову участь в
інвестуванні реконструкції їдальні,
складу, гаражу та паркану" було
розірвано.

Як вбачається з матеріалів справи
(видаткова накладна № 3/10 від 08.10.2007
року, акти приймання-передачі
устаткування для комп'ютерного класу,
акти приймання виконаних робіт № 1, 2 , 3,
4 за жовтень 2007 року) та встановлено
судовими рішеннями по справі №907/1/13,
ТОВ „Дім і ком." на виконання своїх
зобов'язань за даним договором внесло
свою долю інвестицій на загальну суму
555876,84 грн.

Товариство звернулося до відповідача з
вимогою повернути вкладені ним кошти у
розмірі 555876,84 грн.(претензія від 09
грудня 2013 року), у відповідь на яку було
отримано лист від 13.01.2014 №4-13-Я. Як
зазначено в останньому, відповідач
підтвердив інвестування товариства,
але в розмірі 363892,44 грн., оскільки
відповідно до висновку №119/12-13
експертного будівельно-технічного
дослідження від 30.12.2013 було встановлено
завищення вартості робіт на 191984,40 грн.,
однак з огляду на інший висновок №95/07-13
експертного будівельно-технічного
дослідження від 18.07.2013 року внаслідок
невиконання товариством своїх
зобов"язань йому(відповідачу) завдано
збитки на 425265,80 грн., які значно
перевищують розмір вкладу
(інвестування) позивача.

Оскільки в добровільному порядку
вкладені товариством кошти повернуті
не були, останній звернувся з даним
позовом до суду.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши та дослідивши зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Правовідносини сторін у спорі
регулюються спеціальними нормами
матеріального права, а саме: Главою 77
Спільна діяльність цивільного кодексу
України.

Умови договору про спільну діяльність,
у тому числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

Так умовами укладеного 15.03.06р. договору
сторони здійснювали спільну
діяльність у вигляді простого
товариства.

Відповідно до ст. 1133 Цивільного кодексу
України вкладом учасника вважається
все те, що він вносить у спільну
діяльність (спільне майно), в тому числі
грошові кошти, інше майно, професійні
та інші знання, навички та вміння, а
також ділова репутація та ділові
зв'язки.

Матеріалами справи підтверджено, а
судовими рішеннями по справі
встановлено вклад товариства -
позивача на виконання своїх
зобов'язань за даним договором на
загальну суму 555876,84 грн.

Вказана сума не підлягає доказуванню в
силу ст. 35 Господарського
процесуального кодексу
України(Обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини).

Відповідно до ст. 1141 Цивільного кодексу
України договір простого товариства
припиняється, зокрема, у разі
розірвання договору на вимогу одного з
учасників, якщо домовленістю між
учасниками не передбачено збереження
договору щодо інших учасників. У разі
припинення договору простого
товариства речі, передані у спільне
володіння та (або) користування
учасників, повертаються учасникам, які
їх надали, без винагороди, якщо інше не
передбачено домовленістю сторін.

Оскільки сторонами у договорі не
обумовлено порядок повернення вкладу у
спільну діяльність, суд приходить до
висновку про необхідність
застосування наслідків
припинення(розірвання) договору,
визначених ч. 2 ст. 1141 Цивільного
кодексу України, тобто спеціальною
нормою права, яка регулює такі
правовідносини.

З огляду на наведене вимога позивача
про повернення у зв"язку з розірванням
договору про спільну діяльність
вкладених товариством на його
виконання інвестицій на загальну
суму 555876,84 грн. підлягає до задоволення
в повному обсязі.

Судом взято до уваги також
встановлення судом касаційної
інстанції в межах справи №907/1/13
висновку про наявність у товариства
права на звернення з даним позовом до
суду на підставі ст. ст. 113, 1134, 1141
Цивільного кодексу України.

Заперечення відповідача стосовно
понесених ним збитків у зв"язку з
невиконанням товариством своїх
обов"язків по договору судом відхилено,
оскільки вони не стосуються предмету
даного спору.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати належить віднести на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 1131, 1134, 1141
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Національного
університету біоресурсів і
природокористування України, (03041 м.
Київ, вул. Героїв Оборони, 15, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Дім і ком."(89427
Закарпатська обл., Ужгородський район,
с. Минай, вул. Борканюка, 12/2, ) суму 555876,84 грн.(п"ятсот п"ятдесят
п"ять тисяч вісімсот сімдесят шість
гривень 84 коп.), а також 11117,54
грн.(одинадцять тисяч сто сімнадцять
гривень 54 коп.) на відшкодування
судового збору.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України і може
бути оскаржено до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.08.14

Суддя
Л.С. Журавчак