ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа № 915/1147/14

за позовом заступника Миколаївського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері 54030, м. Миколаїв,
вул. Нікольська, 18 "а" в інтересах
держави в особі позивачів:

1. Міністерства оборони України 03168, м.
Київ, проспект Повітрофлотський, 6

2. Квартирно - експлуатаційного відділу
м. Миколаїв 54056, м. Миколаїв, пр-т Миру,
62-а

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
54050, АДРЕСА_1

про стягнення у розмірі 6202 грн.60 коп.

Суддя А.П.
Алексєєв

Представники сторін:

Прокурор - Байдуков Д.І., тимчасове
посвідчення № 82/16-14 від 06.08.2014 року.

від позивача 1 - Саламатін О.В.,
довіреність № 220/216/д від 06.03.2014 року.

від позивача 2 - Путятіна Н.І.,
довіреність № 1074 від 21.03.2014 року,
Мечинська І.Ю., довіреність № 3 від
08.01.2014 року.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 21.07.2014 року заступник
Миколаївського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України та
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Миколаєва звернувся до господарського
суду з позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою
стягнути грошові кошти за договором
оренди нерухомого військового майна
№107/2012/КЕВ від 01.08.2012 року, а саме: 6202
грн., 60 коп., з яких 6013 грн.69 коп. -
заборгованість за оренду нерухомого
військового майна; 188 грн.91 коп. - пеня за
несвоєчасну орендну плату. Також
позивач просив покласти на відповідача
сплату судового збору в розмірі 1827,00
грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем зобов'язань
щодо своєчасної та в повному обсязі
сплати орендної плати за договором
оренди №107/2012/КЕВ від 01.08.2012 року
нерухомого військового майна,
розташованого в Миколаївському
гарнізоні за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-12).

Ухвалою від 22.07.2014 року було
прийнято позовну заяву та порушено
провадження у справі, а розгляд справи
призначено на 06.08.2014 року об 11 год. 30 хв.
(а.с. 1).

06.08.2014 року у відповідності до
вимог ч.1 ст. 77 ГПК України суд виніс
ухвалу, якою відклав розгляд справи на
14.08.2014 року на 12 год. 30 хв.

Відповідач у судові засідання
06.08.2014 року, 14.08.2014 року не з'являвся,
ухвалу суду від 22.07.2014 року про
порушення провадження у справі, якою
сторони повідомлялись про дату, час і
місце проведення судового засідання з
розгляду спору, відповідач отримав
власноруч, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.50).

Є усі підстави вважати, що
відповідача повідомлено належним
чином, адже, згідно зі ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України (ГПК) ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. З виписки ЄДРЮОФОП
вбачається, що адресу відповідача
зазначено вірно. (а.с.22).

Враховуючи, що ухвала
господарського суду від 06.08.2014 року
була направлена на адресу відповідача
яка зазначена в позовній заяві та
виписки ЄДРЮОФОП, то суд вважає, що
відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце судового
розгляду справи 14.08.2014 року.

Правом надання відзиву на позовну
заяву та участі у судовому засіданні
відповідач не скористався, позов не
заперечив і не спростував.

Неподання відзиву на позовну
заяву не перешкоджає розгляду спору по
суті, тому, відповідно до ст. 75 ГПК
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 14.08.2014 року були
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Обставини справи.

01.08.2012 року між
квартирно-експлуатаційним відділом
міста Миколаїв (орендодавець, позивач-2)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар, відповідач) був укладений
договір оренди №107/2012/КЕВ, за умовами
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
нерухоме військове майно - нежитлові
приміщення складу площею 130 кв. м. в
будівлі АДРЕСА_2. Майно передане в
оренду для використання під розміщення
майстерні.

Відповідно до п. п. 3.1 - 3.3 договору
орендна плата встановлена без ПДВ за
базовий місяць (січень 2012 року) на рівні
900,00 грн. Розмір орендної плати за
перший місяць оренди визначається
шляхом коригування розміру орендної
плати за базовий місяць на індекс
інфляції за період з першого числа
наступного за базовим місяця до
останнього числа першого місяця
оренди. Нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснюється у порядку,
визначеному законодавством. Орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.6 договору орендна
плата у розмірі 100% перераховується
орендарем до спеціального фонду
державного бюджету на спеціальний
рахунок орендодавця в територіальному
органі державного казначейства
щомісячно не пізніше 15 числа місяця,
наступного за звітним.

Пунктом 3.7 договору встановлено,
що орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації й стягується до
бюджету у визначеному пунктом 3.6
договору співвідношенні відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 5.3 договору
Орендар зобов'язувався своєчасно й у
повному обсязі сплачувати орендну
плату.

Згідно з п. 9.1 договору за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України.

За п.10.1 договору останній
укладено строком на два роки
одинадцять місяців з 01.08.2012 року до 30.06.
2015 року включно.

Так, позивач вимоги договору
виконав, згідно акту
приймання-передачі нерухомого майна
від 01.08.2012 року передав відповідачеві в
оренду нежитлове приміщення будівлі
складу інв. АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Позивач в позовній заяві
зазначає, що відповідач зобов'язання за
договором не виконав, не здійснив
орендну плату за період: січень, лютий,
березень, квітень, травень 2014 року,
внаслідок чого у відповідача виникла
заборгованість по сплаті орендної
плати, яка згідно розрахунку позовних
вимог складає 5608 грн. 89 коп. (а.с. 28).

Згідно п. 5.15 договору, орендар
зобов'язався щомісячно компенсувати
орендодавцю кошти у розмірі частини
податку на землю пропорційно площі
землі, яку займає здане в оренду
нерухоме майно, а також прилегла до
будівлі чи споруди земельна ділянка
площею 0,01 Га, на яку орендарю
відповідно до чинного законодавства
надається право користування для
досягнення мети оренди.

На підставі зазначеного пункту
позивач нарахував та просить суд
стягнути з відповідача компенсацію
податку на землю за січень, лютий,
березень, квітень, травень 2014 року в
сумі 404 грн. 80 коп. (а.с. 28). Щомісячна сума
податку на землю у 2014 році позивачем
нарахована у розмірі 80,96 грн.

Відповідачем були отримані
рахунки на оплату орендної плати та
оплати компенсації податку на землю та
акти здачі - прийомки виконаних робіт
(послуг) за січень, лютий, березень,
квітень 2014 року, які підписані
сторонами та скріплені печатками (а.с.
24-27, 30-33). Рахунок та акт за травень 2014
року відповідач не отримував (а.с. 34).
При цьому, суд бере до уваги те, що
вручення рахунків та актів позивачем
відповідачу не є безумовною умовою
сплати відповідачем сум належних за
договором, так як відповідач
зобов'язаний самостійно здійснювати
платежі до 15 числа місяця наступного за
звітнім.

Позивач в обґрунтування позову
посилається на ст. ст. 509, 526, 762
Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 12,
13, 54 Господарського процесуального
кодексу України, ст.121 Конституції
України.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено,
що відповідно до Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст. 629
Цивільного кодексу України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Статтею 180 ГК України визначено,
що зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, як
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно п.
5.15 Договору, орендар зобов'язався
щомісячно компенсувати орендодавцю
кошти у розмірі частини податку на
землю пропорційно площі землі, яку
займає здане в оренду нерухоме майно, а
також прилегла до будівлі чи споруди
земельна ділянка площею 0,01 Га, на яку
орендарю відповідно до чинного
законодавства надається право
користування для досягнення мети
оренди.

На виконання зазначеного пункту
позивач нарахував та просить суд
стягнути з відповідача компенсацію
податку на землю за період з січня 2014
року по травень 2014 року включно в сумі
404 грн. 80 коп. (а.с. 28).

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за
період з січня 2014 року по травень 2014
року включно в сумі 5608 грн. 89 коп. та
компенсації податку на землю за цей же
період в розмірі 404 грн. 80 коп. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Отже, вимога позивача, щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за орендну нерухомого
військового майна у розмірі 6013 грн.69
коп. (5608,89+404,80) підлягає задоволенню.

Пунктом 3.7. договору встановлено,
що орендна плата, яка перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету у визначеному пунктом 3.6
договору співвідношенні відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

За неналежне виконання вимог
договору щодо своєчасної та повної
сплати орендної плати позивач
нарахував та просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі 188 грн. 91 коп.
за період прострочення оплати з 16.02.2014
року по 26.06.2014 року, розмір якої є
обґрунтований відповідно до вимог
Договору та Закону та підлягає
задоволенню.

Будь-яких доказів того, належного
виконання зобов'язань згідно договору
№107/2012/КЕВ від 01.08.2012 року відповідач у
порушення приписів ст. 33 ГПК України
суду не надав, тобто не довів
безпідставність позовних вимог, тоді
як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки,
підтверджують неналежне виконання
відповідачем зобов'язань, а відтак і
обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 44, 49, 75, 82,
821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2.Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (54050, АДРЕСА_1,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь держави в
особі структурного підрозділу
Міністерства оборони України -
квартирно-експлуатаційного відділу
міста Миколаєва (54056, м. Миколаїв, пр-т
Миру, 62-а, (р/р 2746 в УДК,
Миколаївської області, МФО 826013 код
08029523) 6202 (шість тисяч двісті дві грн.) 60
коп., з яких 6013 (шість тисяч тринадцять
грн. ) 69 коп. - борг; 188 грн. 91 коп. - пеня.

3.Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (54050, АДРЕСА_1,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1) в дохід спеціального
фонду Державного бюджету України 1827,00
грн. судового збору (Банк одержувача:
ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО
банку 826013, Рахунок 3002, Одержувач:
УК у м. Миколаїв 22030001, , Код
класифікації доходів: 22030001, Назва коду
класифікації доходів: Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050), Назва суду: Господарський
суд Миколаївської області).

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Порядок та строк апеляційного
оскарження визначений ст. 91,93 ГПК
України.

6. Повний текст рішення складено
та підписано 19 серпня 2014 року.

Суддя
А.П.
Алексєєв