м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13631/14 07.08.14

За позовом товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Індіго»

до відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»

про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 2764,73 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники сторін:

не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Індіго» звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» про відшкодування
шкоди в порядку регресу в розмірі 2764,73
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Індіго» на підставі договору
страхування наземного транспорту
№ 206-03741-11 від 28.11.2011 р., внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди,
виплачено страхове відшкодування, а
тому, відповідно до положень ст. 27
Закону України «Про страхування» та
ст.ст. 993, 1191 ЦК України, останнім
отримано право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу, з вини
якого трапилось ДТП, що
підтверджується постановою суду, була
застрахована ВАТ «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
позивач просить стягнути з відповідача
страхове відшкодування в розмірі 2764,73
грн. в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.07.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/13631/14 та
призначено розгляд останньої на 31.07.2014
р., а також направлено судовий запит до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України з метою отримання
інформації.

22.07.2014 р. через канцелярію суду надійшла
відповідь на судовий запит

31.07.2014 р. через канцелярію суду від
позивача на виконання вимог ухвали
суду надійшли документи для долучення
до матеріалів справи.

Через канцелярію суду 31.07.2014 р. від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву, в якому відповідач проти позову
заперечує та наголошує на тому, що
відповідно до поліса АА/6941361 (тип
договору 3), на який посилається
позивач, застрахована цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1, а не ОСОБА_2
(винної в ДТП). Тобто, на думку
відповідача, винна в ДТП особа не
підпадає під дію даного договору
страхування, оскільки її
цивільно-правова відповідальність
відповідачем не застрахована.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечує
повністю з підстав, викладених у
відзиві.

У судовому засіданні 31.07.2014 р. було
оголошено перерву до 07.08.2014 р. на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Представники сторін на виклик суду не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 07.08.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

28.11.2011 р. між товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Індіго» (далі - страховик) та ОСОБА_3
(далі - страхувальник) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту № 206-03741-11, згідно
з умовами якого позивач прийняв на себе
зобов'язання відшкодувати збитки, що
може зазнати страхувальник у
результаті пошкодження, знищення або
втрати транспортного засобу, «Mitsubishi»
державний номер НОМЕР_1 (далі -
застрахований автомобіль).

25.07.2012 р. у м. Донецьку по вул. Кобозева
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю транспортного
засобу «Mitsubishi», держаний номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та
транспортного засобу «Nissan», держаний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 27.07.2012 р. ОСОБА_5
було визнано винною у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Страховик на виконання умов договору
страхування на підставі страхового
акту № 16380/206 від 28.05.2013 р., рахунку
№ 02121 від 05.09.2012 р. та розрахунку суми
страхового відшкодування відшкодував
страхувальнику 2764,73 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1966 від 29.05.2013 р.

Суд, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників сторін, дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 15 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) визначено типи
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(редакція Закону, що діяла на час
укладання договору обов'язкового
страхування (полісу АА/5262105).

Відповідно до п. 3 ст. 15 вказаного Закону
договори обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
можуть укладатися на умовах
страхування відповідальності за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб, внаслідок експлуатації ТЗ,
визначеного в договорі страхування,
особою, вказаною в договорі
страхування, або однієї з осіб,
зазначених у договорі (договір 3 типу).

Відповідно до полісу АА/6941361 (тип
договору 3), на який посилається
позивач, застрахована цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1, а не ОСОБА_2
(винної в ДТП), інших осіб застрахованих
за вказаним полісом у ньому також не
зазначено.

Тобто в даному випадку винна особа в
ДТП не підпадає під дію даного
договору, оскільки її цивільно-правова
відповідальність у відкритому
акціонерному товаристві Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
не застрахована.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення поданими
суду доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу (далі - ГПК)
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У статті 36 ГПК України зазначається, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Враховуючи викладене та беручи до
уваги те, що відповідальність
винуватця ДТП не була застрахована ВАТ
«НАСК «Оранта», вимоги позивача про
стягнення з відповідача 2764,73 грн. боргу
є документально не підтвердженими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
згідно зі ст. 49 ГПК України, при відмові
в задоволенні позовних вимог
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 22.08.2014 р.

Суддя

О.Г. Удалова