ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р.Справа №
916/2037/14Господарський суд Одеської
області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Белих К.В.,

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Зуб О.Ю.,

від відповідача: Варчук Т.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Комбінат" про
стягнення 47500,76 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.05.2014 р. прийнято позовну
заяву Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси",
порушено провадження у справі № 916/2037/14,
призначено її до розгляду на 23.06.2014 р.,
здійснено процесуальне
правонаступництво відповідача шляхом
заміни Акціонерного товариства
закритого типу „Комбінат" на його
правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Комбінат".

За правилами ст.77 ГПК України у
судовому засіданні 23.06.2011 р. розгляд
справи відкладено на 28.07.2014 р., у
судовому засіданні 28.07.2014 р. - на 12.08.2014
р., у судовому засіданні 12.08.2014 р.
оголошено перерву до 13.08.2014 р.

Сторони повідомлені про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
розписками їх представників.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.07.2014 р. відповідно до ч.3
ст.69 ГПК України за клопотанням сторін
продовжено строк розгляду спору до
13.08.2014 р.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 13.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Комунальне підприємство
„Теплопостачання міста Одеси" (далі -
КП „Теплопостачання міста Одеси")
звернулось в господарський суд
Одеської області з позовною заявою до
Акціонерного товариства закритого
типу „Комбінат" (з урахуванням
здійсненого судом правонаступництва
далі - ТОВ „Комбінат") про стягнення
47500,76 грн. заборгованості, з яких 43645,31
грн. - основний борг, 1691,32 грн. - пеня, 330,79
грн. - 3% річних, 1833,34 грн. - інфляційні
втрати, вказуючи на неналежне
виконання відповідачем умов договору
від 01.10.2007 р. № 3344 в частині оплати
вартості теплової енергії, поставленої
в період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.

ТОВ „Комбінат" у доповненому відзиві
на позовну заяву просить у задоволенні
вимог відмовити, оскільки:

- ним у зв'язку із проведенням
капітального ремонту приміщень
здійснено самовільне відключення від
системи централізованого опалення,
доказом чого являються наявні у справі
фотографії та акт. Про факт відключення
позивач повідомлявся листами від 07.11.2013
р. та 27.01.2014 р. Таким чином, починаючи з
09.10.2014 р., відповідач не отримував
послуги теплопостачання;

- чинне законодавство, в т.ч. ст.20
Закону України „Про
житлово-комунальні послуги", не містить
положень стосовно нарахування
заборгованості за не надану
постачальником послугу, натомість
порушення споживачем правил
користування тепловою енергією
дозволяють постачальнику припинити
постачання теплової енергії та/або
застосувати штрафні санкції.
Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 16.04.2014 р. по справі № 920/588/13;

- п.4.2.4 укладеного між сторонами
договору передбачає, що
теплопостачальна організація
зобов'язана здійснювати перевірку
роботи приладів обліку та стану
теплопостачального обладнання
споживача не рідше одного разу в 6
місяців. Зазначена умова договору не
виконана КП „Теплопостачання міста
Одеси", в зв'язку з чим останнє з власної
вини не змогло пересвідчитись у
відключенні від мереж та безпідставно
нарахувало плату за послугу, яка не
споживалась;

- додаток № 2 до цієї ж угоди
містить положення, за змістом якого
теплопостачальна організація припиняє
постачання теплової енергії споживачу
у випадку, якщо відсутня протягом 5 днів
оплата теплової енергії у встановлені
договором терміни. Отже, позивач
повинен був припинити постачання
теплової енергії з мотивів неоплати її
вартості відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
таке.

01.10.2007 р. між КП „Теплопостачання міста
Одеси" (Теплопостачальна організація)
та ТОВ „Комбінат" (Споживач) укладено
договір на постачання теплової енергії
№ 3344 (Договір), за умовами якого
Теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати Споживачу
теплову енергію, а Споживач
зобов'язується оплачувати фактично
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені Договором (розділ 1
Договору).

Теплова енергія постачається
Споживачу на опалення та гаряче
водопостачання об'єкта за адресою: м.
Одеса, вул. Комітетська,4/6 в обсягах
згідно додатку № 1 до Договору (п.2.1
Договору).

Споживач зобов'язується: виконувати
умови та порядок оплати спожитої
теплової енергії в обсягах і в терміни,
що передбачені Договором (п.3.2.2
Договору); додержуватись умов та
порядку припинення подачі теплової
енергії, які передбачені діючим
законодавством (п.3.2.3 Договору).

Облік споживання теплової енергії на
опалення визначається розрахунковим
способом (п.5.1 Договору).

Розрахунки за теплову енергію
проводяться у грошовій формі на
розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації по
тарифу 285,39 грн. за 1 Гкал. (п.6.1 Договору).
Розрахунковим періодом є календарний
місяць (п.6.2 Договору). Споживач та
Теплопостачальна організація до 15
числа місяця після розрахункового
складають акт звіряння
взаєморозрахунків. Сальдо, що
відображено в акті звіряння
взаєморозрахунків враховується для
подальшої оплати (п.6.5 Договору). У
випадку, якщо сальдо, що відображено в
акті звіряння взаєморозрахунків, на
користь Теплопостачальної
організації, Споживач зобов'язаний
сплатити його не пізніше 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим
(п.6.6 Договору).

Договір набуває чинності з 01.10.2007 р. та
діє до 31.12.2007 р. (п.10.1 Договору). Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п.10.4 Договору). При
припиненні дії Договору, пов'язаному з
відмовою Споживача від послуг
теплопостачання, Споживач зобов'язаний
своїми силами провести відключення
своїх теплових мереж від мереж
Теплопостачальної організації на межі
балансової належності та викликати
представника Теплопостачальної
організації для складення
відповідного акту (п.10.5 Договору).

У додатку № 1 до Договору сторонами
визначено, що Теплопостачальна
організація постачає Споживачу
теплову енергію на об'єкт по вул.
Комітетська,4/6. Також у вказаному
додатку встановлено, що орієнтований
об'єм теплової енергії на рік складає
78,65 Гкал., а її вартість - 22448,45 грн.

В додатку № 2 до Договору сторони
узгодили умови припинення подачі
теплової енергії.

Договір, який неодноразово продовжував
дію в порядку п.10.4., та додатки до нього
підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
контрагентів.

Як вбачається з матеріалів справи, в
т.ч. з наданого на виконання ухвали суду
розрахунку споживання теплової
енергії за Договором,
Теплопостачальною організацією у
період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.
відпущено Споживачу теплову енергію на
загальну суму 43645,31 грн., а саме: в жовтні
2013 р. - на суму 2487,44 грн., у листопаді 2013 р.
- на суму 6783,94 грн., у грудні 2013 р. - на
суму 9337,41 грн., у січні 2014 р. - на суму 8730,09
грн., у лютому 2014 р. - на суму 7560,89 грн., у
березні 2014 р. - на суму 6377,30 грн., у квітні
2014 р. - на суму 2368,24 грн.

Неоплата вартості послуг з
теплопостачання за Договором
спричинила звернення
Теплопостачальної організації до
господарського суду Одеської області
із позовом у рамках провадження у даній
справі.

Перевіривши обґрунтованість доводів
представників сторін, господарський
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог у повному обсязі,
виходячи з наступного:

Згідно із приписами ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7
ст.193 ГК України, в яких визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ч.1 ст.277 ГК України абоненти
користуються енергією з додержанням
правил користування енергією
відповідного виду, що затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 5 п. 40 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 р. № 1198, передбачено, що
споживач теплової енергії зобов'язаний
вчасно проводити розрахунки за спожиту
теплову енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
цих Правил.

Господарський суд, проаналізувавши
наведені вище норми матеріального
права в аспекті спірних правовідносин,
відзначає, що між сторонами по даній
справі виникли господарські
зобов'язання, підставою яких є
письмовий Договір надання послуг з
постачання теплової енергії.

При цьому КП „Теплопостачання міста
Одеси" в період з жовтня 2013 р. по квітень
2014 р. надано послуги з теплопостачання
на суму 43645,31 грн., у той час як ТОВ
„Комбінат" у порушення приписів
ст.ст.525,526,530,610,629, 901,903 ЦК України, ч.ч.1,7
ст.193, ч.1 ст.277 ГК України, абз.5 п.40 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198,
умов Договору не оплачено вартість
відпущеної теплової енергії, не
дивлячись на те, що кінцевим строком
виконання зобов'язань за правилами п.6.4
Договору являється 20 число місяця,
наступного за розрахунковим.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення основного боргу підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення
неустойки (штрафу, пені), під якою слід
розуміти грошову суму або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В разі несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання Споживач
зобов'язаний сплатити
Теплопостачальній організації
заборгованість з урахуванням норм ст.625
ЦК України та крім цього йому
нараховується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу. Пеня
нараховується не більш ніж як за один
рік з моменту, коли грошове
зобов'язання мало бути виконане (п.7.2.3
Договору).

З огляду на доведення матеріалами
справи факту прострочення Споживачем
виконання грошового зобов'язання за
Договором, господарський суд дійшов
висновку, що ТОВ „Комбінат" має
сплатити:

- 330,79 грн. 3% річних, з яких: 6,13 грн.
нараховані на суму 2487,44 грн. за період з
21.11.2013 р. по 20.12.2013 р.; 23,62 грн. нараховані
на суму 9271,38 грн. за період з 21.12.2013 р. по
20.01.2014 р.; 47,41 грн. нараховані на суму
18608,79 грн. за період з 21.01.2014 р. по 20.02.2014
р.; 62,92 грн. нараховані на суму 27338,88 грн.
за період з 21.02.2014 р. по 20.03.2014 р.; 88,92 грн.
нараховані на суму 34899,77 грн. за період з
21.03.2014 р. по 20.04.2014 р.; 101,78 грн. нараховані
на суму 41277,07 грн. за період з 21.04.2014 р. по
20.05.2014 р.;

- 1883,34 грн. інфляційних нарахувань,
з яких: 12,44 грн. нараховані на суму 2487,44
грн. за грудень 2013 р.; 18,54 грн. нараховані
на суму 9271,38 грн. за січень 2014 р.; 111,65 грн.
нараховані на суму 18608,79 грн. за лютий 2014
р.; 601,46 грн. нараховані на суму 27338,88 грн.
за березень 2014 р.; 1151,69 грн. нараховані
на суму 34899,77 грн. за квітень 2014 р.;

- 1691,32 грн. пені, з яких: 26,58 грн.
нараховані на суму 2487,44 грн. за період з
21.11.2013 р. по 20.12.2013 р.; 102,37 грн. нараховані
на суму 9271,38 грн. за період з 21.12.2013 р. по
20.01.2014 р.; 205,46 грн. нараховані на суму
18608,79 грн. за період з 21.01.2014 р. по 20.02.2014
р.; 272,64 грн. нараховані на суму 27338,88 грн.
за період з 21.02.2014 р. по 20.03.2014 р.; 310,75 грн.
нараховані на суму 34899,77 грн. за період з
21.03.2014 р. по 14.04.2014 р.; 128,92 грн. нараховані
на суму 34899,77 грн. за період з 15.04.2014 р. по
20.04.2014 р.; 644,60 грн. нараховані на суму
41277,07 грн. за період з 21.04.2014 р. по 20.05.2014 р.

Відтак, позов про стягнення 3% річних,
інфляційних нарахувань та пені теж
слід задовольнити повністю.

Не приймаються до уваги доводи
відповідача про те, що йому
безпідставно нараховано плату за
користування тепловою енергією, яка
фактично не споживалась через
відключення від мереж
Теплопостачальної організації, з
огляду на таке.

Згідно із приписами ч.1 ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України визначено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З метою доведення факту відключення
від системи централізованого опалення
ТОВ „Комбінат" надало фотографії,
дослідження яких не дозволяє суду
встановити день та місце проведення
зйомки.

Крім того, відповідачем представлено
акт, складений його головним
енергетиком та робітником ЖЕКу.

Між тим, приписи п.10.5 Договору, у разі
припинення дії Договору з ініціативи
Споживача, зобов'язують останнього
викликати представника
Теплопостачальної організації для
складення відповідного акту.

Ідентична норма міститься в абз.6 п.40
Правил користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198,
яким зобов'язано Споживача погоджувати
з теплопостачальною організацією нові
підключення і відключення та
переобладнання системи
теплоспоживання, які є причиною
збільшення або зменшення обсягу
споживання теплової енергії.

Таким чином, відключення системи
теплоспоживання має відбуватись лише
за погодженням з КП „Теплопостачання
міста Одеси", докази отримання якого в
матеріалах справи відсутні.

Також потрібно відмітити, що, уклавши
Договір, Споживач зобов'язався
додержуватись умов та порядку
припинення подачі теплової енергії,
які передбачені діючим законодавством
(п.3.2.3 Договору).

Питання відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води урегульовано:

- Правилами з надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. № 630, в п.25 яких прямо
забороняється самовільне відключення
від мереж централізованого опалення та
передбачається, що відключення
здійснюється в порядку, затвердженому
центральним органом виконавчої влади з
питань житлово-комунального
господарства;

- прийнятим на виконання вказаних
вище правил Порядком, затвердженим
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22.11.2005 р. № 4,
за змістом якого відключення від мереж
централізованого опалення можливе
лише за рішенням міжвідомчої комісії
на підставі проектної документації,
якщо відключення не бути порушувати
права інших осіб на отримання теплової
енергії та нормальне функціонування
мереж.

За таких обставин, акт, складений
головним енергетиком ТОВ „Комбінат" та
робітником ЖЕКу, не є належним доказом
від'єднання системи опалення у
приміщенні відповідача, в той час як
визначені законодавством
документальні підтвердження
здійснення відключення від мереж судом
не отримано.

Враховуючи наведене та текст наданого
відповідачем листа позивача від 17.02.2014
р. № 02/02/06-86, згідно якого під час
обстеження приміщень, орендованих ТОВ
„Комбінат", виявлено недотримання
гідравлічного режиму роботи системи, а
також можливість самостійного
підключення опалювальних пристроїв до
системи, господарський суд вважає
недоведеними посилання Споживача на
неотримання ним теплової енергії,
вартість якої заявлено до стягнення, а,
отже, вважає цілком обґрунтованими
здійснені Теплопостачальною
організацією нарахування.

Тотожні висновки зроблено в постановах
Вищого господарського суду України від
12.11.2012 р. по справі № 5023/777/13, від 20.09.2012 р.
по справі № 5011-67/6371-2012 та від 14.08.2013 р. по
справі № 5011-33/3076-2012.

Що стосується правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеної в постанові від 16.04.2014 р. по
справі № 920/588/13, то в цій частині
потрібно відмітити те, що позиція судів
щодо відмови в позові ґрунтувалась на
наявності доказів проведення
самовільного відключення, яких в
даному випадку немає.

Аналізуючи наявність порушень з боку
КП „Теплопостачання міста Одеси" п.4.2.4
Договору у вигляді нездійснення
перевірки роботи приладів обліку та
стану теплопостачального обладнання
Споживача, господарський суд звернув
увагу на названий вище лист від 17.02.2014 р.
№ 02/02/06-86, який свідчить про проведення
Теплопостачальною організацією
необхідної перевірки.

Твердження про обов'язковість
припинення позивачем поставок
теплової енергії через неоплату
відповідачем її вартості, являються
помилковими, т.я. така дія за змістом
додатку № 2 до Договору вчиняється КП
„Теплопостачання міста Одеси" шляхом
направлення повідомлення про
відключення, яке на розгляд суду не
надавалось.

Згідно із ч.1 ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82-85 ГПК України,
вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Комбінат" (65007, м.
Одеса, вул. Водопровідна,1, код 01564236) на
користь Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси" (65110, м.
Одеса, вул. Балківська, 1-Б, код 34674102)
43645/сорок три тисячі шістсот сорок
п'ять/ грн. 31 коп. основного боргу,
1691/одна тисяча шістсот дев'яносто одна/
грн. 32 коп. пені, 330/триста тридцять/ грн.
79 коп. 3% річних, 1833/одна тисяча вісімсот
тридцять три/ грн. 34 коп. інфляційних
втрат, 1827/одна тисяча вісімсот двадцять
сім/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписано 14.08.2014 р.

Суддя
Лічман Л.В.