ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.Справа № 922/2681/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пулвер Україна", м.
Київ до Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сет", м. Харків про
стягнення 35749,60 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Пулвер Україна"
звернулось до господарського суду з
позовною заявою, в якій просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю СЕТ" заборгованість
у розмірі 35749,60 грн., яка утворилась
внаслідок несплати останнім послуг
(поставки товарів) які були здійснені
позивачем. Витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827,00 грн., а також
витрати за послуги адвоката у розмірі
2500,00 грн. позивач просить покласти на
відповідача.

Позивач у судове засідання 19 серпня 2014
року свого представника не направив,
однак до канцелярії суду 18 серпня 2014
року надав клопотання за вх.№28647, в
якому просить долучити до матеріалів
справи додаткові документи та
розглянути справу за відсутності його
представника за наявними в матеріалах
справи документами. Клопотання
долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач свого представника у судове
засідання не направив. Ухвала
господарського суду Харківської
області про порушення провадження у
справі від 03.07.2014 року повернулась до
суду з позначкою поштового відділення
"За закінченням строку зберігання".

Водночас, суд зауважує, що відповідно
до витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців місцезнаходженням
юридичної особи, а саме Товариства з
обмеженою відповідальністю "СЕТ" є: 61035,
м. Харків, вул. Каштанова,33. За вказаною
адресою господарським судом
Харківської області і були надіслані
відповідачу ухвали та всі процесуальні
документи. Таким чином, судом здійснені
всі можливі дії для повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Пулвер Україна" (далі
- позивач) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕТ" (далі -
відповідач) досягнуто домовленості
щодо поставки товару (ущільнювачів).

Відповідно до видаткових накладних: №
Н_000511 від 28.02.2013 року (на суму 29937,60 грн. з
ПДВ), № Н_001250 від 02.07.2013 року ( на суму
10560,00 грн. з ПДВ), № Н_001329 від 11.07.2013 року
(на суму 10560,00 грн. з ПДВ), № Н_001513 від
01.08.2013 року (на суму 16896,00 грн. з ПДВ),
№_001951 від 26.09.2013 року (на суму 8553,60 грн. з
ПДВ) - позивач передав відповідачу
товар на загальну суму 76507,20грн., що
підтверджено копіями вищевказаних
документів, які містяться в матеріалах
справи.

Відповідач товар від позивача отримав,
про що свідчить наявний підпис на
вищевказаних видаткових накладних,
який скріплено печаткою підприємства.
Також про факт прийняття товару за
узгодженою ціною свідчать Довіреності
до вищевказаних видаткових накладних
серії МК 619323 видані відповідачем
Зельдесу Леоніду Натановичу
(директору): Довіреність № 48/1 від 28.02.2013
року, Довіреність № 86 від 02.07.2013 року,
Довіреність № 87/1 від 11.07.2013 року,
довіреність № 92 від 01.09.2013 року.

Проте, як свідчать матеріали справи,
відповідач вартість товару сплатив
частково. Так оплата була проведена
07.03.2013 року, 12.07.2013 року, 24.09.2013 року,
25.09.2013 року та 02.10.2013 року на загальну
суму 37757,60 грн. Вказаний факт часткової
оплати підтверджується виписками
банку, які знаходяться в матеріалах
справи.

Одже, в зв'язку з неповною оплатою за
поставлений товар у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 35749,60 грн.

На підставі існуючої заборгованості
позивач 26.06.2014 року направив на адресу
відповідача претензію за вих. № 43,
однак відповідач відповіді не надав та
суму боргу позивачу не сплатив.

Враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся до господарського суду за
захистом своїх прав та інтересів, та
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар в
розмірі 35749,60 грн., в обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
посилається на видаткові накладні, які
підписані відповідачем та скріплені
печаткою підприємства.

Відповідач під час розгляду справи не
скористався своїми правами, наділених
його статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, на
участь уповноваженого представника в
судовому засіданні, на спростування
позовних вимог, не надав суду доказів
належного виконання зобов'язань, не
провів звірку взаємних розрахунків з
позивачем, не надав суду свій варіант
проекту акту звірки, тощо.

Таким чином, на момент прийняття
рішення у справі в матеріалах справи
відсутні будь-які докази погашення
відповідачем заборгованості в
добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Як вбачається з видаткових накладних
на товар наданих до суду, останні
містять посилання на Договір С0005 від
28.02.2013 року, однак, позивачем не надано
суду будь-якого договору в
обґрунтування договірної передачі
товару і який би свідчив про його
виконання, суд вважає за необхідне
розцінювати поставку товару за
накладними позадоговірною.

Вказана домовленість відповідає
вимогам ч. 2 ст. 205 ЦК України, згідно з
якими правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків. Підтвердженням такого
волевиявлення є наявність підписаних з
боку сторін первинних бухгалтерських
документів (видаткових накладних).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками процесу.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у 7-денний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Матеріалами справи № 922/2681/14
підтверджено, що 26.06.2014 року позивачем
на адресу відповідача була направлена
претензія № 43.

В даному випадку, вищезазначена Вимога
фактично є вимогою про оплату, в
порядку ст. 530 ЦК України та встановлює
строки оплати вартості отриманого
товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з приписами ст. 526 ЦК України та
ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За таких підстав, позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості за поставлений товар в
розмірі 35749,60 грн. підтверджуються
наявними матеріалами справи,
відповідають вимогам діючого
законодавству України, такі, що не
спростовані відповідачем та
підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕТ" (61035, Харківська
область, м. Харків, вул. Каштанова, буд.
33, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пулвер Україна" (04080,
м. Київ, вул. Фрунзе, 69-В, оф. 506, , м/р № 24/980,978 в АТ
"Банк") - 35749,60 грн. заборгованості, 1827,00
грн. судового збору.

Видати наказ суду після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.08.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2681/14