м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
У Х В А Л А

Справа № 5011-46/12625-2012 04.08.2014

За заявоюПідприємства із 100% іноземним
капіталом "ААЗ Трейдінг Ко"До
Приватного акціонерного товариства
"Українська екологічна страхова
компанія" (ідентифікаційний код
32253696)Пробанкрутство
Суддя
Омельченко Л.В.

Представники:

Від боржника Арбітражний керуючий
Стецина І.В. (ліквідатор)Від комітету
кредиторів Лифар О.Ю. - представник
Моторного (транспортного) страхового
бюро України за довіреністю від 30.07.2014
р.Від особи, яка подала скаргу на дії
ліквідатора ОСОБА_4 - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду
міста Києва знаходиться справа №
5011-46/12625-2012 про банкрутство Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія" на
стадії ліквідації боржника, визнаного
банкрутом відповідно до постанови від
11.11.2013 р.

17.06.2014 р. до суду надійшли дві
аналогічні за змістом скарги ОСОБА_4 на
дії ліквідатора Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія" -
арбітражного керуючого Стецини І.В.,
для розгляду яких ухвалою від 26.06.2014 р. у
справі № 5011-46/12625-2012 на 04.08.2014 р. було
призначено судове засідання.

15.07.2014 р. від ОСОБА_4 до суду надійшли
додаткові документи на виконання вимог
ухвали від 26.06.2014 р.

04.08.2014 р. ОСОБА_4 у судове засідання не
з'явилася, уповноваженого представника
не направила.

Ліквідатор надав суду для залучення до
матеріалів справи копію заяви ОСОБА_4
від 28.03.2014 р. про сплату їй 6 147,50 грн.,
копію виконавчого листа Машівського
районного суду Полтавської області від
13.06.2013 р., копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 06.12.2013 р. ВП
№ 41077527 та про закриття виконавчого
провадження від 06.12.2013 р., копію
відповіді ліквідатора на заяву ОСОБА_4
від 28.03.2014 р. про сплату їй 6 147,50 грн. і
фіскального чеку про направлення такої
відповіді ОСОБА_4

У поданих скаргах ОСОБА_4 просить суд
визнати неналежним виконання
ліквідатором Приватного акціонерного
товариства "Українська екологічна
страхова компанія" обов'язків щодо
розгляду заяви ОСОБА_4 про стягнення 3
647,50 грн. витрат на лікування та 2 500,00
грн. моральної шкоди, що виникли по
відшкодуванню шкоди, заподіяної життю
і здоров'ю, а також визнати
кредиторські вимоги ОСОБА_4 по
відшкодуванню шкоди, заподіяної життю
та здоров'ю в сумі 3 647,50 грн. витрат на
лікування та 2 500,00 грн. моральної шкоди.

Вивчивши дві аналогічні за змістом
скарги ОСОБА_4 на ліквідатора банкрута,
суд встановив, що 28.03.2014 р. ОСОБА_4 склала
на ім'я арбітражного керуючого Стецини
Ігора Володимировича заяву, в якій
заявила вимоги про сплату їй 6 147,50 грн.,
присуджених до стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія" рішенням
суду.

Також, 28.03.2014 р. ОСОБА_4 склала на ім'я
Генеральної прокуратури України,
Міністерства юстиції України,
Прокуратури м. Києва, Головного
управлення юстиції у м. Києві скаргу на
дії арбітражного керуючого Стецини І.В.
через неотримання від нього відповідей
на свої письмові звернення на його
адресу.

14.04.2014 р. ліквідатор боржника -
арбітражний керуючий Стецина І.В.
направив ОСОБА_4 відповідь на її заяву,
в якій посилався на пропуск
законодавчо встановленого строку для
заявлення конкурсних грошових вимог до
боржника.

Зі змісту поданих у справі № 5011-46/12625-212
скарг судом встановлено, що вимоги
ОСОБА_4 фактично ґрунтуються не на
бездіяльності ліквідатора з розгляду
її вимог за заявою від 28.03.2014 р., а на
незгоді з правовою позицією
ліквідатора по суті кредиторських
вимог ОСОБА_4

Оскільки арбітражний керуючий Стецина
І.В. фактично та без зволікання у часі
розглянув звернення ОСОБА_4, її
посилання на неналежне виконання ним
обов'язків з розгляду заяви від 28.03.2014 р.
є такими, що не відповідають фактичним
обставинам та спростовуються ними, а
тому подана скарга підлягає
відхиленню.

Поряд з викладеним, суд вважає за
доцільне зауважити про правомірність
правової позиції ліквідатора по суті
вимог ОСОБА_4 зважаючи на таке.

Як вбачається з рішення Машівського
районного суду Полтавської області від
28.03.2013 р. у справі № 540/50/13-ц, 25.09.2010 р.
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобілів Камаз-55102 та
ВАЗ-11193-110-20. Внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4
як пасажир автомобіля ВАЗ-11193-110-20,
отримала тяжкі тілесні ушкодження, за
фактом чого було порушено кримінальну
справу, обвинуваченими по вій було
визнано водіїв двох вказаних
транспортних засобів. Цивільно-правова
відповідальність водія автомобіля
ВАЗ-11193-110-20 була застрахована у
Приватному акціонерному товаристві
"Українська екологічна страхова
компанія".

Рішенням Машівського районного суду
Полтавської області від 28.03.2013 р. у
справі № 540/50/13-ц з Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія" на
користь ОСОБА_4 було стягнуто 13 17,50 грн.
матеріальної і моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 15.05.2013 р. №
540/50/13 рішення Машівського районного
суду Полтавської області від 28.03.2013 р. у
справі № 540/50/13-ц було змінено, в його
резолютивній частині вказано:
"зменшити розмір стягнутої з
Приватного акціонерного товариства
"Українська екологічна страхова
компанія" ….. матеріальної та моральної
школи з 13 137,50 до 6 147,50 грн. уточнити, що
в розмір стягнутих сум входить 3 647,50
грн. витрат та лікування та 2 500,00 грн.
моральної шкоди".

Виконавчий лист з примусового
виконання рішення Машівського
районного суду Полтавської області від
28.03.2013 р. і Апеляційного суду
Полтавської області від 15.05.2013 р. у
справі 2/540/52/13 р. було видано 13.06.2013 р.

Провадження у справі про банкрутство
Приватного акціонерного товариства
"Українська екологічна страхова
компанія" було порушено ухвалою
Господарського суду міста Києва від
17.09.2012 р. № 5011-46/12625-2012.

08.10.2012 р. у справі № 5011-46/12625-2012 винесено
ухвалу підготовчого засідання з
відповідними процесуальними
наслідками.

Оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство вказаного
боржника було опубліковано у газеті
Голос України № 196 (5446) від 18.10.2012 р.

15.02.2013 р. відбулося попереднє судове
засідання, в якому були розглянуті всі
заяви з грошовими вимогами до боржника,
які надійшли до суду та які були
включені до реєстру вимог кредиторів, а
також затверджено реєстр вимог
кредиторів Приватного акціонерного
товариства "Українська екологічна
страхова компанія".

11.11.2013 р. у справі № 5011-46/12625-2012 винесено
постанову про визнання боржника
банкрутом, відкрито його ліквідаційну
процедуру.

Заяву з грошовими вимогами до боржника
в особі його ліквідатора ОСОБА_4
направила у 2014 році, до суду грошові
вимоги взагалі не заявляла.

З текстів вказаних судових рішень
слідує, що стягнуті на користь ОСОБА_4
кошти є за своєю правовою природою
страховим відшкодуванням, оскільки
суди посилалися саме на Закон України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", враховували розмір франшизи
за полісами (договорами)
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів учасників
дорожньо-транспортної пригоди, в якій
постраждала ОСОБА_4

Зважаючи на вищевикладене, посилання
ОСОБА_4 у скаргах на дії ліквідатора на
те, що на її вимоги до боржника не
поширюється дія мораторію на
задоволення вимог кредиторів, нажаль
не відповідає правовій позиції
Апеляційного суду Полтавської області
та Машівського районного суду
Полтавської області, які присудили до
стягнення страхове відшкодування,
визначивши його як матеріальну і
моральну шкоду.

Тобто, заявлені ОСОБА_4 до боржника в
особі його ліквідатора грошові вимоги
являють собою заборгованість
Приватного акціонерного товариства
"Українська екологічна страхова
компанія" зі сплати страхового
відшкодування у зв'язку з настанням
страхового випадку, який мав місце у 2010
році і стався, в тому числі, і з вини
ОСОБА_6, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована боржником.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитор - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсними кредиторами є кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника.
До конкурсних кредиторів відносяться
також кредитори, вимоги яких до
боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. До поточних
кредиторів відносяться кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

У ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Копії
зазначених заяв та доданих до них
документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майном.

Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

У п. 5 резолютивної частини ухвали
попереднього засідання від 15.02.2013 р. у
справі № 5011-46/12625-2012 зазначено, що
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними.

При цьому, Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не передбачає можливості відновлення
спеціального процесуального строку,
встановленого у ч. 2 ст. 14.

Оскільки право вимоги до боржника за
спірними правовідносинами виникли у
ОСОБА_4 до порушення провадження у
справі (з урахуванням строків для
повідомлення страхової компанії про
настання дорожньо-транспортної
пригоди, строків подання решти
документів та строків ухвалення
страховою компанією рішення про
виплату страхового відшкодування,
встановлених у ст.ст. 33, 35, 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів"), подана нею заява з грошовими
вимогами до боржника в особі його
ліквідатора після спливу
встановленого законодавством строку
для її подання була правомірно
відхилена арбітражним керуючим
Стециною І.В.

Зважаючи на все вищевикладене і
керуючись Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст. 22, 32, 38, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відхилити скарги ОСОБА_4 від 13.06.2014 р. на
дії ліквідатора Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія" -
арбітражного керуючого Стецини Ігоря
Володимировича.

Суддя
Л.В. Омельченко