ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2014 р.Справа № 922/3038/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в
Харківській області, м. Харків, до
приватного підприємства "ЗПК", м.
Балаклія Харківської області, про
стягнення 2807,20 грн. за участю
представників:

позивача - Петімко О.В. (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Управління державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області (позивач) звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до приватного
підприємства "ЗПК" (відповідач) про
стягнення заборгованості за договором
№ 01-24397 від 01.05.2010р. у сумі 2807,20 грн., в т.ч.
основна заборгованість - 2532,93 грн., пеня
- 127,03 грн., інфляційні втрати - 125,87 грн., 3%
річних - 21,37 грн. Позивач просить також
покласти на відповідача судові
витрати.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
ухвалою суду, яка направлялась за
місцем реєстрації відповідача та
отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Відповідач про причини неявки суду не
повідомив, відзив на позов не надав.

Приймаючи до уваги, що відповідач
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, однак своїми
процесуальними правами щодо участі в
судовому засіданні та надання відзиву
на позов не скористався, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності відповідача за наявними
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

01.05.2010р. між Управлінням Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Харківській області (позивач,
виконавець) та приватним підприємством
"ЗПК" (відповідач, замовник) укладений
договір № 01-24397 про спостереження за
допомогою пунктів централізованого
спостереження Державної служби
охорони за ручними системами тривожної
сигналізації, що встановлені на
об'єктах з реагуванням груп затримання
ДСО при надходженні сигналу "Тривога"
та їх технічне обслуговування за
адресою: Харківська область,
Балаклійський район, м. Балаклія, вул.
Геологічна, 10-А.

Сторонами в Додатку № 3 до Договору
погоджено, що вартість за одну годину
спостереження за кожним окремими
вічком (кодом) системи ПЦО з
урахуванням утримання ГЗ ДСО складає
1,20 грн., вартість за технічне
обслуговування однієї умовної
установки сигналізації за місяць
складає 20,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору усі платежі
здійснюються замовником не пізніше 15
числа кожного місяця за цей місяць.

22.05.2014р. листом № 23 відповідач
повідомив позивача про розірвання
договору № 01-24397 від 01.05.2010р. з 26.05.2014р.

Позивачем в період з березня 2014р. по
травень 2014р. належним чином виконані
свої зобов'язання за Договором, що
підтверджується актами
виконаних/наданих робіт/послуг,
підписаними обома сторонами та
скріпленими печатками підприємств.

Згідно актів прийому-здачі
виконаних/наданих робіт/послуг за
березень 2014р., квітень 2014р., травень 2014р.
відповідачу надані послуги на загальну
суму 2532,93 грн., які не були оплачені
відповідачем своєчасно.

Наявна сума заборгованості в розмірі
2532,93 грн. підтверджується відповідачем
в акті звірки взаєморозрахунків за
період з 01.01.2014р. по травень 2014р.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
основний борг у сумі 2532,93 грн., а позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню.

Позивач просить суд, крім суми
основного боргу, стягнути з
відповідача пеню в сумі 127,03 грн.

Згідно з п. 6.2.2. Договору у випадку
несвоєчасної (неповної) оплати наданих
послуг замовник сплачує виконавцю пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня, від суми
простроченої оплати за кожний день
прострочення.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Суд зазначає, що крім періоду
березня-травня 2014р., послуги по якому не
оплачені, відповідачем несвоєчасно
здійснена оплата послуг за січень 2014р.
та лютий 2014р., що підтверджується
виписками з банку.

Дослідивши наданий розрахунок пені,
суд встановив, що такий розрахунок
здійснений з урахуванням періоду
прострочення оплати по кожному місяцю,
розрахунок пені відповідає вимогам
чинного законодавства, умовам Договору
та відносинам, що склалися між
сторонами, арифметично обчислення
зроблені вірно, а тому наданий
розрахунок приймається судом.

Позивач просить також стягнути з
відповідача 3 % річних у сумі 21,37 грн. та
інфляційні втрати в сумі 125,87 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дослідивши наданий розрахунок 3% річних
та інфляційних втрат, суд встановив, що
такі розрахунки відповідають вимогам
чинного законодавства, умовам Договору
та фактичним відносинам, що склалися
між сторонами, арифметично обчислення
зроблені вірно, а тому надані
розрахунки приймаються судом.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення пені в сумі 127,03
грн., 3% річних у сумі 21,37 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 125,87 грн.,
нормативно та документально
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати повністю покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
"ЗПК" (64200, Харківська область,
Балаклійський район, м. Балаклія, вул.
Геологічна, 10-А, р/р 4443, МФО 351533,
ХГРУ "Приватбанк" м. Харків, код 34114238) на
користь Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в
Харківській області (61052, м. Харків, вул.
Полтавський Шлях, 20, р/р 4 в ПАТ
БАНК ГРАНТ, МФО 351607, код 08597026) основну
заборгованість у сумі 2532,93 грн., пеню в
сумі 127,03 грн. 03 коп., інфляційні втрати в
сумі 125,87 грн., 3% річних у сумі 21,37 грн.,
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 11.08.2014 р.

Суддя В.О. Яризько