ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 911/2224/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Арксі», Київська область,
м. Боярка

до Комунального підприємства
«Києво-Святошинська тепломережа»
Київської обласної ради, Київська
область, м. Боярка

про стягнення 12811,93 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Лавринович Г.Г.
(довіреність №43 від 26 травня 2014 року);

від відповідача: Дорогань С.Г.
(довіреність б/н від 10 червня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Арксі» (далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Комунального підприємства
«Києво-Святошинська тепломережа»
Київської обласної ради (далі -
відповідач) про стягнення 12811,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору на
компенсацію втрат електроенергії в
мережі від 5 жовтня 2010 року за №14КВ, а
саме, відповідач не сплатив вартість
послуг з актами наданих послуг від 31
січня 2011 року, від 28 лютого 2011 року, від
31 березня 2011 року та від 29 квітня 2011
року, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість в розмірі
10920,72 грн. Додатково, за прострочення
виконання зобов'язання позивач
нарахував інфляційні втрати в розмірі
871,83 грн. та 3% річних в розмірі 1019,38 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 10 червня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 24 червня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 24 червня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 19 серпня 2014 року.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечував.

19 серпня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - власник
мереж) та відповідачем (за договором -
користувач) 5 жовтня 2010 року укладено
договір на компенсацію втрат
електроенергії в мережі за №14КВ.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
користувач компенсує власнику мереж
втрати електроенергії в мережі від ГПП
«Іскра» до ЦРП.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили,
що втрати електроенергії в мережі
визначаються як різниця між
показниками лічильника на ГПП «Іскра»
та сумою показників лічильника ЦРП і
розподіляються між користувачами
пропорційно спожитій електроенергії.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що
оплата проводиться користувачем у 5-ти
денний термін з моменту пред'явлення
рахунка-фактури в безготівковому
порядку на рахунок власника мережі.

На виконання умов договору позивач у
період січень-квітень 2011 року надав
відповідачу послуги згідно договору,
що підтверджується актами наданих
послуг від 31 січня 2011 року, від 28 лютого
2011 року, від 31 березня 2011 року та від 29
квітня 2011 року, копії яких наявні в
матеріалах справи та оригінали яких
оглянуто у судовому засіданні, на
загальну суму 10920,72 грн.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідач не повністю виконав
умови договору. Зазначений факт
відповідачем не спростовано. Розмір
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи. Вимога позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості, що виникла у
відповідача через порушення умов
договору в розмірі 10920,72 грн. підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Розмір 3% річних у сумі 1019,38
грн. та інфляційних втрат у сумі 871,83
грн. є обґрунтованими, тому позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Комунального
підприємства «Києво-Святошинська
Тепломережа» Київської обласної ради
(08150, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
вул. 50 років Жовтня, 9, код 23576122) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Арксі» (08154, Київська
область, Києво-Святошинський район, м.
Боярка, вул. 40 років Жовтня, 36, код 14307512) -
10920 (десять тисяч дев'ятсот двадцять)
грн. 72 коп. заборгованості, 871 (вісімсот
сімдесят одна) грн. 83 коп. інфляційних
втрат, 1019 (одна тисяча дев'ятнадцять)
грн. 38 коп. 3% річних та 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 22 серпня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.