Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
======================
РІШЕННЯ

"14" серпня 2014 р.
Справа № 927/1129/14

Позивач: Приватне
підприємство "Активбуд", вул. Мала
Кільцева, 10/1, с.
Софіївська Борщагівка,
Києво-Святошинський район, Київська
область,08131

Відповідач: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Про стягнення 6004,60 грн.

Суддя
Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився.

від відповідача: не з'явився.

Приватним підприємством "Активбуд"
подано позов до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
6004,60 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
у позовній заяві посилається на те, що
відповідач, в порушення умов
укладеного між сторонами договору
поставки продукції № 11/АБ-ЧН від
01.12.2011р., своєчасно та в повному обсязі
оплату за поставлений товар не
здійснив, у зв'язку з чим у останнього
виникла заборгованість в сумі 2815,70 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача
2815,70 грн. основного боргу, 312,91 грн.
інфляційних втрат, 186,14 грн. 3% річних,
2475,78 грн. 40 % річних за користування
чужими грошовими коштами та 214,07 грн.
пені, всього 6004,60 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні 05.08.2014р. підтримав позовні
вимоги, викладені у позовній заяві, в
судове засідання 14.08.2014р. не з'явився.

Відповідач відзиву на позов не надав, в
судові засідання не з'явився. Про дату,
час і місце судового розгляду
відповідача було повідомлено належним
чином. Ухвали від 22.07.2014р. та від 05.08.2014р.,
направлені на адресу відповідача,
повернуті відділенням зв'язку з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

За таких обставин, суд вважає, що
нез'явлення представника відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши подані матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
заслухавши в судовому засіданні
05.08.2014р. пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів
справи, між Приватним підприємством
«Активбуд» (Постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець)
було укладено договір поставки
продукції № 11/АБ-ЧН від 01.12.2011р. (далі -
Договір).

Відповідно до умов Договору
Постачальник зобов'язався здійснювати
поставки, а Покупець зобов'язався
прийняти кріпильно-будівельні
матеріали в асортименті та кількості,
вказаних у погоджених сторонами в
заявці(ках) Покупця і за цінами,
вказаними у рахунку і зобов'язався
сплатити вартість товару на умовах
визначених цим договором (п. 2 Договору).

Згідно п. 6.2 Договору розрахунок за
товар здійснюється Покупцем по 100%
оплаті з відстрочкою платежу 7 (сім)
календарних днів з моменту отримання
товару Покупцем (який підтверджується
видатковими накладними) шляхом
банківського переведення грошових
коштів на розрахунковий рахунок
Постачальника у національній валюті
України (гривня).

Даний Договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє до повного
виконання сторонами всіх своїх
зобов'язань (п. 14.1 Договору).

Договір не розривався, недійсним в
судовому порядку не визнавався.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач виконав свої
зобов'язання за Договором, а саме, на
підставі видаткової накладної №
0157-0000595 від 24.04.2012р., копія якої
знаходиться в матеріалах справи (а.с.
13-15), поставив відповідачу товар на
загальну суму 3360,70 грн.

Відповідач товар отримав на
підставі довіреності № 08 від 24.04.2012р.
(а.с. 16), будь-яких заперечень не надав,
отже враховуючи положення ст. 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Однак всупереч обумовленим
умовам і строкам оплати товару
відповідач, оплату за поставлений
товар своєчасно та в повному обсязі не
здійснив, сплативши лише 545,00 грн.

За таких обставин, станом на день
прийняття судом рішення
заборгованість відповідачем не
сплачена та становить 2815,70 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем
письмові докази доводять ті обставини,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог. Відповідач доказів
своєчасної оплати поставленого товару,
як і доказів, які б спростовували
викладені в позовній заяві обставини,
суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повній сумі.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 214,07 грн. пені за прострочку
платежу за період з 02.05.2012р. по 02.11.2012р.

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума
або інше майно, яке боржник повинен
передати кредитору в разі порушення
боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст.
231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 12.2 Договору, у
разі несвоєчасної сплати Покупцем
товару, Покупець виплачує на користь
Постачальника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочки, від несплаченої суми.

Враховуючи те, що сума основного боргу
не була своєчасно сплачена
відповідачем, відповідно до розрахунку
позивача, відповідачу нараховано та
пред'явлено до стягнення 214,07 грн. пені
за прострочку платежу за період з
02.05.2012р. по 02.11.2012р.

Беручи до уваги, що матеріалами справи
підтверджено затримку виконання
відповідачем взятих на себе договірних
зобов'язань, суд доходить висновку про
правомірність вимог позивача щодо
стягнення пені. Вимога є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

Також позивачем в позовній заяві
заявлена вимога про стягнення з
відповідача 40 % річних за користування
чужими грошовими коштами за період з
04.05.2012р. по 15.07.2014р. в розмірі 2475,78 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 692 ЦК України у
разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Згідно п. 2 ст. 536 ЦК України розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Пунктом 12.3 Договору сторони
передбачили, якщо Покупець прострочив
оплату товару відповідно з умовами п.6.2
Договору понад 2 (два) дні Постачальник
має право додатково стягнути з Покупця
40% річних за користування чужими
грошовими коштами від суми несплати
товару незалежно від умов п.12.2 (п. 3 ст.
692; п. 2 ст. 536 ЦК України).

Розглянувши розрахунок позивача,
враховуючи, що сума основного боргу не
була своєчасно сплачена відповідачем,
суд вважає, що позивачем правомірно
нараховано відповідачу та пред'явлено
до стягнення 40 % річних за користування
чужими грошовими коштами за період з
04.05.2012р. по 15.07.2014р. в розмірі 2475,78 грн.

Крім того, позивачем заявлена вимога
про стягнення з відповідача 3 % річних
за період з 02.05.2012р. по 15.07.2014р. в розмірі
186,14 грн. та інфляційних втрат за період
квітень 2012 року - червень 2014 року в
розмірі 312,91 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розглянувши розрахунок позивача,
суд вважає, що дана вимога також є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

За таких обставин, суд доходить
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
рахунок невідомий, ІПН НОМЕР_1) на
користь Приватного підприємства
«Активбуд» (вул. Мала Кільцева, 10/1, с.
Софіївська Борщагівка, Київська
область; р/р 9483 в АТ ОТП Банк, МФО
300528, ) 6004,60 грн. (шість
тисяч чотири грн. 60 коп.) заборгованості
в тому числі: 2815,70 грн. основного боргу,
312,91 грн. інфляційних втрат, 186,14 грн. 3%
річних, 2475,78 грн. 40% річних за
користування чужими грошовими коштами
та 214,07 грн. пені; 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) на
відшкодування витрат по сплаті
позивачем судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Ю.М. Бобров

.