ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.Справа № 922/2010/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання
Ямщикової М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Будівельний торговий
будинок", м. Харків до Департаменту
капітального будівництва Харківської
обласної державної адміністрації, м.
Харків про розірвання договору та
повернення майна за участю
представників сторін:

позивача - Новікова В.С., довіреність
№01/10 від 01.10.2013 р.;

відповідача - Тимошенко Г.Ю.,
довіреність №01-38/591/01 від 06.06.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року Приватне акціонерне
товариство "Будівельний торговий
будинок", м. Харків, звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
порушує питання про розірвання
договору купівлі - продажу нерухомого
майна (квартир) за державні кошти від
09.12.2013 р., укладений між сторонами,
стягнути з відповідача судовий збір та
повернути майно, а саме: квартири № №
45,96,97,146,149,201,202, у власність позивачу у
місячний строк з дня розірвання
договору.

У запереченнях відповідач просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог, з посиланням на те, що
позовні вимоги заявлені передчасно.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26 травня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 10 червня 2014
року.

В судовому засіданні 10 червня 2014 року
було оголошено перерву до 01 липня 2014
року.

27 червня 2014 року представник
відповідача надав клопотання, в якому
просив суд відкласти розгляд справи
для отримання відповіді з Верховної
Ради України.

18 червня 2014 року відповідач надав
клопотання про залучення до участі у
справі в якості співвідповідачів -
Міністерство соціальної політики
України, Кабінет Міністрів України,
Державну службу з питань інвалідів та
ветеранів України, посилаючись на те,
що відповідно до п. 2 Постанови № 223
головним розпорядником бюджетних
коштів є Міністерство соціальної
політики, розпорядниками бюджетних
коштів нижчого рівня - Державна служба
з питань інвалідів та ветеранів, Рада
Міністрів АРК, обласні Київська та
Севастопольська міські
держадміністрації або їх структурні
підрозділи, а п. 4.1 договору
передбачено, що оплата нерухомого
майна здійснюється за згодою сторін в
безготівковій формі по мірі відкриття
асигнувань.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01 липня 2014 року
було відкладено розгляд справи на 15
липня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 липня 2014 року
було відкладено розгляд справи на 22
липня 2014 року. В задоволенні клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі Державної служби з питань
інвалідів та ветеранів, Ради Міністрів
АРК, обласні Київську та
Севастопольську міські
держадміністрації або їх структурні
підрозділи в якості співвідповідачів,
відмовлено.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21 липня 2014 року
відмовлено в прийнятті заяви про зміну
предмету позову та заяву повернуто
позивачу.

22 липня 2014 року позивач надав
заперечення, в яких підтримував
позовні вимог з посиланням на ст. 530 ЦК
України.

Представник позивача у судовому
засіданні 22.07.14 р. підтримував позовні
вимоги.

Представник відповідача просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши матеріали
справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх
підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

09 грудня 2013 року між Приватним
акціонерним товариством "Будівельний
торговий будинок", м. Харків (позивач) та
Департаментом капітального
будівництва Харківської обласної
державної адміністрації, м. Харків
(відповідач) був укладений договір
купівлі - продажу нерухомого майна
(квартир) за державні кошти, у
відповідності до умов якого позивач
передає відповідачу у власність, а
відповідач приймає індивідуально
визначене нерухоме майно - квартири з
опоряджувальними роботами у житловому
будинку, введеному в експлуатацію, які
розміщуються у житловому будинку за
адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 34 та
сплатити визначену в п. 3.2 цього
договору вартість нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.1.1 договору, за цим
договором відчужується квартира № 45,
що розташована за адресою: м. Харків,
вул. Зубарєва, 34; загальна площа 42,7 кв.м.;
жила площа 16,3 кв.м.; балансова вартість
квартири становить 260470 грн.; № 96, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Зубарєва, 34; загальна площа 42,4 кв.м.,
жила площа 15,8 кв.м.; балансова вартість
квартири становить 258640 грн.; № 97, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Зубарєва, 34; загальна площа 42,8 кв. м.;
жила площа 16,1 кв. м.; балансова вартість
квартири становить 261080 грн.; № 146, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Зубарєва, 34; загальна площа 41,1 кв. м.;
жила площа 18,8 кв.м., балансова вартість
квартири становить 250710 грн.; № 149, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Зубарєва, 34; загальна площа 42,7 кв. м.;
жила площа 16,3 кв.м., балансова вартість
квартири становить 260470 грн.; № 201, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Зубарєва, 34; загальна площа 42,7 кв. м.;
жила площа 16,3 кв.м., балансова вартість
квартири становить 260470 грн.; № 202, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Зубарєва, 34; загальна площа 42,7 кв. м.;
жила площа 16,3 кв.м., балансова вартість
квартири становить 260470 грн..

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
передача нерухомого майна позивачем та
прийняття відповідачем посвідчується
актом приймання - передачу квартир зі
100- відсотковою готовністю для
проживання, в якому вказуються такі
дані про квартири, що передаються:
номер квартири, кількість кімнат, її
житлова та загальна площа,
підписується сторонами та
скріплюється печатками.

Пунктом 4.1 договору сторони домовились
про порядок розрахунків, які
здійснюються відповідачем в
безготівковій формі по мірі відкриття
асигнувань за умови відповідності
предмету договору пункту 1.1 договору
шляхом перерахування коштів з рахунку
відповідача № 1145 в ГУДКСУ в
Харківській області, МФО 851011 на рахунок
позивача № 260025544 в ПАТ "Мегабанк", МФО
351629, за ціною 1812310,00 грн., у тому числі
ПДВ у розмірі 302051,67 грн..

Пунктом 10.1 договору передбачено строк
його дії, а саме цей договір набирає
чинності з моменту його підписання,
скріплення печатками сторін та
нотаріального посвідчення, і діє до 31
грудня 2013 року, а в частині розрахунків
- до повного виконання сторонами своїх
зобов"язань згідно умов договору.

Вказаний договір купівлі - продажу
нерухомого майна (квартир) за державні
кошти від 09.12.2013 р. засвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_3 за № 2850.

На виконання умов вказаного договору
позивачем було передано відповідачу
нерухоме майно, зазначене у п. 1.1.1
договору.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у
зв*язку з не виконанням відповідачем
своїх зобов"язань за договором, на
адресу останнього була направлена
претензія за № 56 від 26.03.2014 р. з вимогою
погасити заборгованість або повернути
квартири.

Відповідач у відповіді на претензію за
№01-38/442 від 23.04.2014 р. повідомив про те, що
на цей час головним розпорядником
коштів проводиться робота по
підготовці змін д ЗУ "Про державний
бюджет України на 2014 рік", в якому
будуть передбачатись видатки на
погашення кредиторської
заборгованості, що виникла.

Як вказує позивач, відповідач свої
зобов"язанння за вказаним договором не
виконав, заборгованість не погасив,
квартири не повернув, що і стало
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом.

Відповідач, в свою чергу, заперечував
проти позову з посиланням на те, що
позовні вимоги заявлені передчасно,
оскільки пунктом 4.1 договору
передбачено, що оплата нерухомого
майна здійснюється за згодою сторін в
безготівковій формі по мірі відкриття
асигнувань. Відповідач зазначає, що час
виконання договору обумовлено
відповідною подією - моментом
надходження бюджетних асигнувань, та
позивач при укладенні договору
погоджувався на такий порядок оплати,
враховуючи те, що купівля квартир
здійснювалась за бюджетною програмою
2505050 "Забезпечення житлом воїнів -
інтернаціоналістів".

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав, суд
виходить з наступного.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, Договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Ст. 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За приписом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, між сторонами в
договорі був узгоджений порядок
розрахунків (п. 4.1. договору), який
здійснюється відповідачем в
безготівковій формі по мірі відкриття
асигнувань, за умови відповідності
предмету договору пункту 1.1 договору,
шляхом перерахування коштів з рахунку
відповідача № 1145 в ГУДКСУ в
Харківській області, МФО 851011 на рахунок
позивача № 260025544 в ПАТ "Мегабанк", МФО
351629, за ціною 1812310,00 грн., у тому числі
ПДВ у розмірі 302051,67 грн..

Таким чином, строк оплати майна
обумовлений відповідною подією -
моментом надходження бюджетних
асигнувань.

Ст.627 ЦК України закріплено, що:
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Сутність свободи
договору розкривається насамперед
через співвідношення актів цивільного
законодавства і договору: сторони
мають право врегулювати ті відносини,
які не визначені у положеннях актів
цивільного законодавства, а також
відступати від положень, що визначені
цими актами, і самостійно врегулювати
свої відносини, крім випадків, коли в
актах законодавства міститься пряма
заборона відступів від передбачених
ними положень або якщо обов"яковість
сторін положень актів цивільного
законодавства випливає з їхнього
змісту чи суті відносин між сторонами.

Купівля квартир здійснювалась за
бюджетною програмою 2505050 "Забезпечення
житлом воїнів - інтернаціоналістів".

Головним розпорядником коштів по
вказаній програмі є Міністерство
соціальної політики України.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету, за витратами,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України 254.12.2012 р. № 1407
відкриті асигнування - право, надане
головним розпорядником бюджетних
коштів та розпорядникам бюджетних
коштів нижчого рівня щодо розподілу
виділених асигнувань загального та
спеціального фондів державного
бюджету підвідомчим установам та
використання бюджетних асигнувань з
урахуванням взятих на облік бюджетних
зобов"язань.

Зокрема згідно з пунктом 1.4 Порядку
реєстрації та обліку бюджетних
зобов"язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України 02.03.2012 р.
№ 309 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.03.2012 р. за № 419/20732
бюджетне фінансове зобов"язання -
зобов"язання розпорядника бюджетних
коштів сплатити кошти за будь-яке
здійснене відповідно до бюджетного
асигнування розміщення замовлення,
укладення договору), придбання товару,
послуги чи здійснення інших
аналогічних операцій протягом
бюджетного періоду відповідно до
законодавства.

Харківською обласною державною
адміністрацією направлено листи
головним розпорядникам коштів по
програмам "Забезпечення житлом
інвалідів війни" і "Забезпечення житлом
воїнів - інтернаціоналістів" з
проханням термінового виділення
коштів для розрахунків за придбані
квартири. Виходячи з отриманої
відповіді на даний час головними
розпорядниками коштів проводиться
робота по підготовці змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік", в якому будуть передбачатись
видатки на погашення кредиторської
заборгованості, що виникла.

Суд звертає увагу на те, що позивач при
укладанні договору погоджувався на
зазначений у п. 4.1. договору порядок
оплати: в безготівковій формі по мірі
відкриття асигнувань.

Оскільки бюджетні асигнування не
надійшли, підстави для оплати у
відповідача не настали.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
розірвання договору купівлі - продажу
нерухомого майна (квартир) за державні
кошти від 09.12.2013 р., та повернення майна
позивачу у власність у місячний строк з
дня розірвання договору є
передчасними, оскільки на момент
звернення до суду право позивача не
порушено, тому вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
позивача.

Позивачем у позовній заяві заявлено 2
вимоги: розірвати договір купівлі-
продажу нерухомого майна (квартир) за
державні кошти від 09.12.2013 р., укладений
між сторонами, та повернути майно, а
саме: квартири № № 45,96,97,146,149,201,202
позивачу у власність у місячний строк з
дня розірвання договору.

За подання вказаної позовної заяви
позивачем сплачено 2436 грн. судового
збору, як за дві вимоги немайнового
характеру.

При цьому суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України "Про судовий збір".

За приписом п. 2.2.1 2.2.1. Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
сплачується у розмірі: 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, позивачем не доплачено
судовий збір за позовну вимогу -
повернути майно, а саме: квартири № №
45,96,97,146,149,201,202 позивачу у власність у
місячний строк з дня розірвання
договору, який повинний бути сплачений
у розмірі 2 відсотки від вартості
спірного майна.

Вартість майна за договором складає 1 812
310 грн., 2% складають 36246,20 грн., 1218 грн.
сплачено позивачем.

Враховуючи викладені обставини, суд
дійшов висновку стягнути з позивача
недоплачену суму судового збору у
розмірі 35028,20 грн.

На підставі ст.ст. 173, 526, ч.1 ст.530, 655, 657 ЦК
України, ч. 1 ст. 175 ГК України, керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Будівельний торговий
будинок" (61007, м. Харків, вул. 2-ї
П"ятирічки, 18, ) на
користь державного бюджету України
(одержувач - УДКС у Дзержинському
районі м. Харкова, № рахунку 3003,
код одержувача 37999654, банк одержувача -
ГУДКСУ у Харківській обл., МФО 851011)
судовий збір в сумі 35028,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.07.2014 р.

Суддя О.В. Смірнова