ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р.Справа № 916/2595/14За
позовом: Державного підприємства
„Спеціалізований морський порт
„Октябрьск"

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Морське
транспортне агентство „МТА Сервіс ЛТД"

про стягнення 39836,43 грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Красюк О.О., довіреність
№03 від 02.01.2014р.

Від відповідача: не з`явився

В засіданні 11.08.2014р. приймали участь
представники:

Від позивача: Красюк О.О., довіреність
№03 від 02.01.2014р.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ТОВ
„Морське транспортне агентство „МТА
Сервіс ЛТД" на користь ДП
„Спеціалізований морський порт
„Октябрьск" 34238,38грн. пені за період з
29.03.2014р. по 16.06.2014р., 5598,05грн. три відсотки
річних за період з 29.03.2014р. по 16.06.2014р.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що
31.12.2013р. між ДП „Спеціалізований
морський порт „Октябрьск" та ТОВ
морське транспортне агентство „МТА
Сервіс ЛТД" було укладено договір
№585П-2013, згідно якого підприємство
надавало товариству послуги з
вантажних операцій за замовленням
товариства на території підприємства з
вантажами, які прибули для відповідача,
що перевозяться водним, залізничним,
автомобільним видами транспорту, в
підтвердження чого сторонами
підписано акти надання послуг.
Відповідачем було оплачено позивачу
вартість наданих послуг, але із
порушенням строку сплати, обумовленого
договором, з підстав чого позивач
нарахував до стягнення з відповідача
пеню та три проценти річних.

Позивачем було надіслано відповідачу
претензію №18/01-2/660 від 06.05.2014р. з вимогою
сплатити пеню та три проценти річних.

Відповідач у судові засідання не
з`явився, подав відзив на позов від
16.07.2014р., де проти позову заперечує,
посилається на те, що рахунки №№262, 312,
341, 543 виставлялись йому позивачем у
зв'язку з наданням послуг щодо
вантажів, які належать ПАТ
„АрселорМіттал Кривий Ріг". Так, ТОВ
„МТА Сервіс ЛТД" здійснює агентування
зазначених вантажів на підставі
договору №АМІ-МТА 2013-20 від 14.10.2013р. з
компанією „ARCELOR INTERNATIONAL FZE" та оплата
послуг позивача здійснюється виключно
коштами Компанії „ARCELOR INTERNATIONAL FZE", які є
транзитними та не належать ТОВ „МТА
Сервіс ЛТД". Оплата зазначених рахунків
була здійснена ТОВ „МТА Сервіс ЛТД"
несвоєчасно у зв'язку з несвоєчасним
переведенням грошових коштів
Компанією „ARCELOR INTERNATIONAL FZE", що виключає
вину ТОВ „МТА Сервіс ЛТД" у затримці
проведення розрахунків з позивачем,
позаяк є неправомірним нарахування
позивачем пені та трьох відсотків
річних.

Клопотання позивача від 21.07.2014р. за
вх.№18878/14 про долучення документів до
матеріалів справи було судом
задоволено.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представника позивача та його правову
позицію, суд встановив наступне:

31.12.2013р. між ДП „Спеціалізований
морський порт „Октябрьск" (портовий
оператор) та ТОВ морське транспортне
агентство „МТА Сервіс ЛТД" (замовник)
було укладено договір №585П-2013, за
умовами якого цей договір визначає
порядок та умови надання послуг з
вантажних операцій, за замовленням
замовника, на території портового
оператора з вантажами, які прибули для
замовника, що перевозяться водним,
залізничним, автомобільним видами
транспорту та пов'язаних з цим робіт і
послуг. Варіанти вантажних операцій,
послуги, їх вартість строки завезення,
об'єм робіт та інше стосовно вантажу
окремої номенклатури наводяться у
додатки до цього договору, які є його
невід'ємною частиною (п.п.1.1., 1.2.
договору).

Відповідно до п.3.1. договору №585П-2013 від
31.12.2013р. розрахунки за послуги
портового оператора здійснюються
згідно Збірника тарифів на комплекс
робіт, пов'язаних з переробкою вантажів
у морських портах України,
затвердженого наказом Міністра
транспорту України №392 від 31.10.1995р. з
наступними доповненнями і змінами, та
згідно тарифів Портового оператора на
роботи та послуги непередбачені
Збірником тарифів.

За умовами п.3.8.1. договору №585П-2013 від
31.12.2013р. оплата за надані портовим
оператором послуги та виконані роботи
за цим договором замовник здійснює на
підставі виставлених портовим
оператором рахунків банківським
переводом грошових засобів на поточний
рахунок портового оператора протягом 10
банківських днів від дати підписання
коносамента/генерального акту
сторонами.

Згідно п.3.11. договору №585П-2013 від
31.12.2013р. оплата здійснюється згідно з
рахунками портового оператора, які
попередньо направляються факсом та/або
електронною поштою на адресу
замовника. Оригінали рахунків замовник
забирає в бухгалтерії портового
оператора на протязі 3-х робочих днів.

Відповідно до п.6.4. договору №585П-2013 від
31.12.2013р. за порушення строків оплати,
встановлених цим договором, портовий
оператор має право стягнути з винної
сторони пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочки, яка діяла у період
прострочення.

У разі прострочення оплати замовником
портовий оператор, відповідно до ст.625
ЦК України, має право стягнути суму
боргу з замовника, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від суми простроченого платежу
(п.6.5. договору №585П-2013 від 31.12.2013р.).

За умовами п.6.6. договору №585П-2013 від
31.12.2013р. сторона, яка залучила третю
особу до виконання своїх обов'язків по
цьому договору, несе перед іншою
стороною за договором
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання обов'язків цією
третьою особою, як за власні дії.

Згідно п.9.1. договору №585П-2013 від 31.12.2013р.
даний договір вступає в силу з 01.01.2014р.
та діє по 31.12.2014р.

У підписаному сторонами 31.12.2013р.
додатку №1 до договору №585П-2013 сторони
визначили ставки оплати за роботи і
послуги, що виконуються портовим
оператором для експортної
металопродукції.

На підтвердження позовних вимог
позивач подав до справи коносаменти
від 16.01.2014р., від 27.03.2014р., від 01.04.2014р., від
26.05.2014р., акти надання послуг №274 від
14.03.2014р., №312 від 27.03.2014р., №341 від 01.04.2014р.,
№539 від 20.05.2014р.

Позивачем відповідачу було виставлено
рахунки на оплату №262 від 14.03.2014р. на
суму 206192,14грн., №312 від 27.03.2014р. на суму
1230648,17грн., №341 від 01.04.2014р. на суму
2642239,50грн., №543 від 20.05.2014р. на суму
221327,34грн.

Банківські виписки ПАТ „Юнекс Банк"
свідчать про те, що рахунок №262
відповідач оплатив 09.04.2014р., тоді як мав
оплатити не пізніше 28.03.2014р.: рахунок
№312 оплачено 18.04.2014р., однак, мав бути
оплаченим не пізніше 10.04.2014р.; рахунок
№341 було оплачено частинами 30.04.2014р. та
19.05.2014р., мав бути оплаченим не пізніше
15.04.2014р.; рахунок №543 було оплачено
16.06.2014р., мав бути оплаченим не пізніше
03.06.2014р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані позивачем
докази та викладену ним правову
позицію, суд вважає заявлені ДП
„Спеціалізований морський порт
„Октябрьск" позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 34238,38грн. пені,
5598,05грн. три відсотки річних
правомірними, такими, що відповідають
дійсним обставинам справи з огляду на
наступні положення законодавства.

Відповідно до п. 1 ст.901 Цивільного
кодексу України, де визначено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором. Якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором (п.1
ст. 903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Отже, враховуючи вищевикладені
положення чинного законодавства, з
огляду на наявні в матеріалах справи
первинні документи - коносаменти від
16.01.2014р., від 27.03.2014р., від 01.04.2014р., від
26.05.2014р., акти надання послуг №274 від
14.03.2014р., №312 від 27.03.2014р., №341 від 01.04.2014р.,
№539 від 20.05.2014р., банківські виписки ПАТ
„Юнекс Банк", суд встановив, що мало
місце виконання послуг позивачем та їх
отримання відповідачем, їх повна але
несвоєчасна оплата з боку відповідача.

За умови несвоєчасної оплати
відповідачем отриманих послуг позивач
нарахував до стягнення з відповідача
34238,38грн. пені, як то передбачено п.6.4.
договору №585П-2013 від 31.12.2013р. за період з
29.03.2014р. по 16.06.2014р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин, щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зі змісту п.п.1, 2 ст. 551 Цивільного
кодексу України вбачається, що
предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Частина перша статті 223 ГК України
передбачає, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України. За змістом
пункту 1 частини другої статті 258 ЦК
України щодо вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) передбачено
спеціальну позовну давність в один рік.
Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Відтак частина
шоста статті 232 ГК України передбачає
строк та порядок, у межах якого
нараховуються штрафні санкції, а строк,
протягом якого особа може звернутись
до суду за захистом свого порушеного
права, встановлюється ЦК України.

За вищенаведених умов мало місце
звернення позивача із вимогою про
стягнення пені із дотриманням строку
спеціальної позовної даності, який
визначений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, та
дотриманням шестимісячного строку
нарахування пені, визначеного
положеннями ч.6 ст.232 ГК України. Таких
висновків суд дійшов ще й з врахуванням
постанов Верховного суду України по
справі №13/110-11 від 27.04.2012р., у справі
№40/117 від 20.03.2012р.

Перевіривши розрахунок пені, зроблений
позивачем, суд встанови, що його
зроблено вірно, у зв'язку з чим позовна
вимога позивача про стягнення з
відповідача пені в сумі 34238,38грн.,
розрахованої за період з 29.03.2014р. по
16.06.2014р. підлягає судом задоволенню у
повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача три проценти
річних в сумі 5598,05грн. за період з
29.03.2014р. по 16.06.2014р.

У відповідності з п. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також трьох процентів
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" передбачене
законом право кредитора вимагати
сплати боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові... Тієї ж позиції
дотримується ВСУ у постановах від
04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по
справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від
16.03.2011 по справі № 11/109.

Перевіривши розрахунок трьох
процентів річних, зроблений позивачем,
суд встановив, що його зроблено вірно, у
зв'язку з чим позовна вимога ДП
„Спеціалізований морський порт
„Октябрьск" про стягнення з ТОВ „МТА
Сервіс ЛТД" три проценти річних в сумі
5598,05грн., розрахованих за період з
29.03.2014р. по 16.06.2014р., підлягає судом
задоволенню.

При цьому, суд не приймає до уваги
заперечення відповідач стосовно того,
що прострочення ним оплати отриманих
від позивача послуг виникло з вини
компанії „ARCELOR INTERNATIONAL FZE", у зв'язку з
тим, що договір №585П-2013, який регулює
правовідносини сторін у даному спорі,
не містить умови про ненастання
відповідальності ТОВ „МТА Сервіс ЛТД"
у випадку неперерахування йому коштів
власником вантажу, та крім того
власники вантажу не є стороною
договору №585П-2013, а згідно договору
обов'язок щодо проведення оплати
покладений саме на ТОВ „МТА Сервіс
ЛТД".

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За таких обставин, суд задовольняє
заявлені позивачем позовні вимоги щодо
стягнення з ТОВ „Морське транспортне
агентство „МТА Сервіс ЛТД" 34238,38грн.
пені за період з 29.03.2014р. по 16.06.2014р.,
5598,05грн. три відсотки річних за період з
29.03.2014р. по 16.06.2014р. повністю.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в
сумі 1827грн. підлягає відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача.

Неявка відповідача в судове засідання
не є перешкодою для розгляду справи,
оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2.
Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р.
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р.
у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що
суддя може постановити рішення, навіть
якщо не надійшло жодного підтвердження
про вручення або безпосередньо
доставку судових ухвал відповідачу,
якщо виконано наступні умови: ухвала
була передана одним із способів,
передбачених процесуальним
законодавством, не було отримано
будь-якого підтвердження, не зважаючи
на всі розумні зусилля для отримання,
процесуальні документи надсилались за
адресою, яка зазначена стороною.

В процесі розгляду даної справи судом
було вжито всіх необхідних заходів
щодо повідомлення відповідача про
судові засідання, в тому числі судове
засідання, призначене на 11.08.2014р.,
особливо з врахуванням того, що ухвали
надсилались відповідачу за адресою,
вказаною позивачем у позовній заяві,
витязі з ЄДРЮОФОП станом на 05.05.2014р., у
справі наявні поштові повідомлення
відділення зв'язку про вручення
відповідачу ухвал по даній справі, суд
приймає рішення за результатами
розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю морське
транспортне агентство „МТА Сервіс ЛТД"
(68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул.
Хантадзе,2/66-Н, код 20951944) на користь
Державного підприємства
„Спеціалізований морський порт
„Октябрьск" (54052, м.Миколаїв,
Корабельний район, а/с 170, код 19290012) 34238
(тридцять чотири тисячі двісті
тридцять вісім) грн. 38коп. пені, 5598 (п'ять
тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн.
05коп. три відсотки річних, 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 11.08.2014р.

Суддя
Малярчук І.А.