ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р.
Справа № 920/445/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Фоміна В.О.

при секретарі Мальченко О.О.

за участю представників:

позивача - Коваль С.В. (за довіреністю
від 08.01.2014 р. № 22/10/10-032);

третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

Головного управління Державної
казначейської служби України у
Сумській області - не з'явився;

Охтирського управління Державної
казначейської служби України Сумській
області - не з'явився;

відповідача - Семенченко П.О. (за
довіреністю № 26/05/20 від 26.05.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Головного
Управління Державної казначейської
служби України у Сумській області (вх.
№ 993 С/2); Охтирського управління
Державної казначейської служби
України у Сумській області (вх. № 994 С/2);
Охтирської ОДПІ Міндоходів у Сумській
області (вх. № 1017 С/2) на рішення
господарського суду Сумської області
від 25.03.2014р. у справі № 920/445/13

за позовом Охтирської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Сумській області

до Державного підприємства
"Охтирський комбінат хлібопродуктів"
Державного агенства резерву України

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: 1. Головне управління
Державної казначейської служби
України у Сумській області

2.Охтирське управління Державної
казначейської служби України Сумській
області

про стягнення 17 651 125, 68 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Охтирська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Сумській області
звернулася до господарського суду
Сумської області з позовом про
стягнення з Державного підприємства
"Охтирський комбінат хлібопродуктів"
Державного агентства резерву України"
17651125,68 грн., з яких: 2 561 265 грн. боргу за
бюджетною позичкою, наданою на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за держзамовленням
(контрактом) 1995 року і 9090 085,58 грн. пені,
нарахованої на вказану суму боргу; 463113
грн. боргу за бюджетною позичкою,
наданою на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1996 року і 4
817 666,69 грн. пені; 7,00 грн. боргу за
бюджетною позичкою, наданою на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за держзамовленням
(контрактом) 1997 року і 633 588,41 грн. пені;
85400 грн. боргу за фінансовою допомогою
згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 11.09.97 №1003.

Рішенням Господарського суду Сумської
області від 06.08.2013р. (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Зражевський
Ю.О., суддя Зайцева І.В., суддя
Котельницька В.Л.) в позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013р.
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Білоусова Я.О., суддя Хачатрян
В.С., суддя Шевель О.В.) рішення
господарського суду Сумської області
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.12.2013р. (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Добролюбова
Т.В., суддя Гоголь Т.Г., суддя Швець В.О.)
рішення господарського суду Сумської
області від 06.08.2013р. та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013р. у
справі № 920/445/13 скасовано, а справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Сумської області.

В Постанові Вищого господарського суду
України від 26.12.2013р. по даній справі
вказано, що судами не було з'ясовано чи
оформлялася заявлена до стягнення
спірна сума податковою вимогою № 118 від
30.06.2011р., чи є зазначена податкова
вимога дійсною та чи відбувалося за
нею стягнення.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 25.03.2014 р. у справі № 920/445/13
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Моїсеєнко В.М., суддя Лиховид Б.І.,
суддя Левченко П.І.) у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що ані позивачем, ані
третіми особами не надано до суду
договорів бюджетної позички, якими
визначені права та обов'язки сторін, а
також бухгалтерських та інших
документів на підтвердження
перерахування відповідачу і отримання
ним спірної суми бюджетної позички, а
акти прийому-передачі заборгованості
не можуть бути належними доказами
отримання відповідачем бюджетної
позички, тому неможливо визначити, яким
чином відповідач порушив права та
охоронювані законом інтереси позивача,
а також неможливо визначити перед ким у
відповідача виник обов'язок погашення
позички, тому господарський суд першої
інстанції дійшов до висновку про
відмову у задоволення позову.

Головне Управління державної
казначейської служби України у
Сумській області не погодилось з
прийнятим у справі рішенням
господарського суду Сумської області
від 25.03.2014 р. та звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржуване рішення та
прийняти нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на акти
передачі-приймання, відповідно до яких
бюджетна позичка надавалась
безпосередньо відповідачу на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за держзамовленням
(контрактом) 1995 рік, 1996 рік, 1997 рік, а
також, підписуючи, акти відповідач
фактично сам погодився з тим, що
вказане зобов'язання вже є боргом.

Охтирське Управління державної
казначейської служби України у
Сумській області не погодилось з
прийнятим у справі рішенням та
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати оскаржуване
рішення та прийняти нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги Охтирське УДКСУ у Сумській
області посилається на те, що
господарський суд першої інстанції при
винесені рішення не прийняв до уваги
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку надання і
повернення бюджетної позички для
фінансування державного контракту 1995
року на поставку до державних ресурсів
зерна, сортового і гібридного насіння
зернових культур» за №119/109/193 від
12.07.1995р., «Про затвердження Порядку
надання і повернення бюджетної позички
на закупівлю продовольчого зерна,
елітного і сортового насіння за
державним замовлення 1996 року» за №72/113
від 11.04.1996р., «Про затвердження Порядку
надання бюджетної позички на закупівлю
продовольчого зерна і сортового
насіння за державним замовлення 1997
року» за №70/54/18 від 04.03.1997р., якими
передбачено повернення бюджетних
позичок через поставку
товаровиробниками зерна до
заготівельних підприємств.

Охтирська ОДПІ Головного Управління
Міндоходів у Сумській області не
погодилась з прийнятим у справі
рішенням та звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги. Крім того, просить здійснювати
розгляд справи в присутності
представників ОДПІ.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що зі змісту
договорів на надання бюджетних
позичок, саме на заготівельні
організації покладається обов'язок
забезпечення повного повернення
отриманих бюджетних позичок, крім того,
кошти, одержані від реалізації
продовольчого зерна і продуктів його
переробки, в частині погашення позички,
заготівельні та переробні
підприємства і організації протягом
двох банківських днів перераховують
платіжними дорученнями на бюджетні
окремі балансові рахунки №128
рай(міськ)фінвідділів. Крім того,
вважає, що акти прийоми-передачі,
підписані представниками відповідача,
як заготівельною організацією є не
лише підставою ведення обліку, а й
належним доказом, що підтверджують
обов'язок погашення бюджетної позички.

Зважаючи на те, що апеляційні скарги
подані на один і той самий
процесуальний документ, а саме: рішення
господарського суду Сумської області
від 25.03.14 у справі № 920/445/13 та містять
однакові вимоги, ухвалою від 19.05.2014р.
об'єднано в одне апеляційне
провадження.

Відповідач надав відзив на апеляційні
скарги позивача та третіх осіб (вх. 3889
від 19.05.2014р.), в якому просить
вищезазначені скарги залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Харківської області від 25.03.2014р. по
справі №920/445/13 без змін.

До Харківського апеляційного
господарського суду надійшли
пояснення відповідача по справі (вх. 4772
від 18.06.2014р.), в яких він звертає увагу,
що не має можливості виконати вимоги
ухвали Харківського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014р., а саме
надання виписки з окремого балансового
рахунку 127 в зв'язку з відсутністю
даного документа у віданні
підприємства.

Відповідач до справи надав пояснення
(вх. 4786 від 18.06.2014р.), в якому посилається
на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.05.2014р. у
справі №818/8636/13-а, якою залишено без
змін постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013р. по
справі №818/8636/13-а про відмову у
задоволенні позову про визнання
незаконною податкову вимогу №118.

Апелянт надіслав до Харківського
апеляційного господарського суду
додаткові пояснення (вх. 5069 від 27.06.2014р.),
в яких звертає увагу, що акти
передачі-приймання заборгованості по
бюджетній позичці при міжобласному
(внутріобласному) переміщенні зерна - є
формою документа, за якою оформлялась
передача зерна та продуктів його
переробки та заборгованості за кредити
одержані на їх виробництво
(вирощування), тому вони є належним
доказом щодо її погашення. А також
підтримує свою позицію, викладену в
апеляційній скарзі.

Охтирське Управління Державної
казначейської служби надало до суду
акти передачі-приймання
заборгованості по бюджетній позичці 1995
року, документи передачі-прийому
заборгованості по бюджетній позичці
наданій на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1996 року,
документи (Договори) по постанові КМУ
від 11.09.1997р. №1003 «Про фінансову
допомогу на проведення комплексу робіт
в осінньо-зимовий період 1997/98 року»,
документи про передачу-прийом
заборгованості по бюджетній позичці,
наданій на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1997 року,
матеріали по пролонгації (постанова
КМУ від 20.01.1997р. №33).

У судовому засіданні 04.08.2014р.
представник Охтирської ОДПІ
Міндоходів у Сумській області
підтримав вимоги апеляційної скарги,
просив її задовольнити, рішення
місцевого господарського суду -
скасувати, та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги,
з підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу, просив рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні докази по
справі, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.12.2012р. Охтирським управлінням
Державної казначейської служби
України Сумської області внесено
подання до Охтирської ОДПІ Сумської
області Державної податкової служби
про здійснення заходів щодо стягнення
з Державного підприємства «Охтирський
комбінат хлібопродуктів» простроченої
заборгованості за бюджетною позичкою,
наданої на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1995 року
станом на 01.12. 2012р. в сумі 2561265,00 грн.
(подання №142), простроченої
заборгованості (пеня, нарахована на
суму простроченої заборгованості
перед Державним бюджетом по бюджетній
позичці, наданій на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
державним замовленням (контрактом) 1995р.
станом на 01.12.2012р. у сумі 9090085,58 грн.
(подання №143 від 04.12.2012р.), простроченої
заборгованості за бюджетною позичкою
наданої на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1996 року
станом на 01.12.2012р. у сумі 463113,00 грн.
(подання №144 від 04.12.2012р.), простроченої
заборгованості (пеня, нарахована на
суму простроченої заборгованості
перед Державним бюджетом по бюджетній
позичці, наданій на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
державним замовленням (контрактом) 1996р.
станом на 01.12.2012р. у сумі 4817666,69 грн.
(подання №145 від 04.12.2012р.), простроченої
заборгованості за бюджетною позичкою,
наданої на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1997 року
станом на 01.12.2012р. у сумі 7,00 грн.,
(подання №146 від 04.12.2012р.), простроченої
заборгованості (пеня, нарахована на
суму простроченої заборгованості
перед Державним бюджетом по бюджетній
позичці, наданій на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
державним замовленням (контрактом) 1997р.
станом на 01.12.2012р. у сумі 633588,41 грн.
(подання №147 від 04.12.2012р.), простроченої
заборгованості (фінансова допомога
згідно з постанови Кабінету Міністрів
України від 11.09.1997р. №1003) станом на
01.12.2012р. у сумі 85400,00грн. (подання №148 від
04.12.2012р.) (т. 1 а.с.26-32).

На підтвердження існування
вищезазначених зобов'язань до
матеріалів справи надані копії
договорів про надання бюджетної
позички для остаточних розрахунків за
поставку зерна за держконтрактом 1995
року за зерно від 1996 року (т. 7 а.с. 87-88),
договір про надання фінансової
допомоги на проведення комплексу робіт
в осінньо-зимовий період 1997/1998 року від
03.10.1997р. №1-10 (т. 7 а.с. 219-238), договори про
надання бюджетної позички для
остаточних розрахунків за продовольче
зерно і сортове насіння, закуплене за
державним замовленням 1997 року (т. 8, а.с.
68-71).

У 1996 році укладено договір про надання
бюджетної позички для остаточних
розрахунків за поставку зерна за
держконтрактом 1995 року між Охтирським
відділенням казначейства та
Охтирським комбінатом хлібопродуктів
(надалі заготівельна організація) (т. 7
а.с. 87-88).

Відповідно до п. 1 цього договору
казначейство надає заготівельній
організації бюджетну позичку в сумі 13833
млн. крб. для фінансування державного
контракту на поставку в державні
ресурси.

Пунктом 2 передбачено, що казначейство
зобов'язується надати заготівельній
організації бюджетну позичку в сумі 13833
млн. крб. для остаточних розрахунків з
товаровиробниками за поставку в 1995
році зерна до державних ресурсів за
державним контрактом і перерахувати ці
кошти на окремі балансові рахунки №127.

Пунктом 3.3 встановлено, що заготівельна
організація зобов'язується
забезпечити повне повернення
одержаної бюджетної позички в сумі 13833
млн. крб. згідно з укладеним договором в
міру реалізації продукції, але не
пізніше 1 вересня 1996 року.

У 1997 році укладені договори про надання
бюджетної позички для остаточних
розрахунків за продовольче зерно і
сортове насіння, закуплене за
державним замовлення 1997 року між
Відділенням Державного казначейства
України в м. Охтирка та Охтирському
районі та комбінатом хлібопродуктів
(надалі заготівельне підприємство) (т. 8,
а.с. 68-71).

Відповідно до вищезазначених
договорів відділення Державного
казначейства надає заготівельному
підприємству бюджетну позичку в сумі
149,6тис. грн. та 118,2тис грн., для
остаточних розрахунків за поставлене
продовольче зерно та сортове насіння
за державним замовленням.

Пунктом 1.1. вищезазначених договорів
передбачено, що відділення державного
казначейства зобов'язується надати
заготівельному підприємству позичку в
сумі 149,6 тис. грн. та 118,2 тис грн. для
остаточних розрахунків з
товаровиробниками за поставку в 1997
році продовольчого зерна та сортового
насіння за державним замовленням і
перерахувати ці кошти
товаровиробникам як оплату за куплене
зерно.

Пунктом 3.3 вищезазначених договорів
встановлено, що заготівельне
підприємство зобов'язується
забезпечити повне повернення
одержаної бюджетної позички в сумі 149,6
тис. грн. та 118,2 тис. грн., згідно з
укладеним договором в міру реалізації
продукції, але не пізніше 1 вересня 1998
року.

03.10.1997р. укладені договори №№1-10 про
надання фінансової допомоги на
проведення комплексу робіт в
осінньо-зимовий період 1997/1998 року між
Відділенням Державного казначейства
України в Охтирському районі,
комбінатом хлібопродуктів
(заготівельне підприємство) та
сільськогосподарськими
підприємствами - АТЗТ «Більшовик»,СТЗТ
«Україна», КСП «Авангард», САЗТ
«Дружба», АПКП «Шевченка», радгосп
«Чупахівський», АПП «Жовтень», СЗАТ
«Височанське», АТЗТ «Бугруватське»,
АТЗТ ім. Луначарського (т. 7 а.с. 219-238).

Згідно з умовами зазначених договорів
сільськогосподарські підприємства
зобов'язуються забезпечити повне
повернення фінансової допомоги до 1
вересня 1998 року в кількості, що
відповідає сумі отриманої фінансової
допомоги за цінами, що складуться на
біржових торгах України за оптовими
контрактами шляхом закладання його на
підприємствах ДАК «Хліб України» для
державних потреб (п. 3.1. договорів), а
заготівельне підприємство
зобов'язується укласти договір з
товаровиробником на поставку
продовольчого зерна в рахунок наданої
фінансової допомоги, закласти
продовольче зерно в кількості, що
відповідає сумі отриманої фінансової
допомоги, за цінами, що складуться на
біржових торгах України за оптовими
контрактами (п. 4 договорів).

В матеріалах справи містяться акти
передачи-прийому заборгованості по
бюджетній позичці 1995 року, акти
передачи-прийому заборгованості по
бюджетній позичці, наданій на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за держзамовленням
(контрактом) 1996 року; акти
передачи-прийому заборгованості по
бюджетній позичці, наданій на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за держзамовленням
(контрактом) 1997 року, а також графіки
повернення заборгованості.

У встановлений строк ця бюджетна
позичка не була повернута, тому до
підприємства, що отримало бюджетну
позичку, з 17 вересня 1997 року були
застосовані штрафні санкції -
нарахування пені на суму непогашеної
заборгованості за кожний календарний
день прострочення.

Сума пені, нарахована позивачем на
прострочену заборгованість Державного
підприємства „Охтирський комбінат
хлібопродуктів" перед державним
бюджетом за бюджетною позичкою,
наданою на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) у 1995 році,
становить 9 090 085,58 грн.

Відповідно до звіту позивача, у 1996р. за
відповідачем рахується
заборгованість за надану позичку в
сумі 463113,00 грн.

З 01.01.2011р. по 31.01.2012р. відбувалося
нарахування пені відповідно до
Інструкції про порядок нарахування та
погашення пені за платежами, що
контролюються органами державної
податкової служби, затвердженої
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17 грудня 2010
року №953, за обліковою ставкою
Національного банку України 7,75%
(Постанова НБУ від 09.08.2010 №377).

Відповідно до Порядку обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 02 березня 2011 року
№ 174, станом на 1 березня 2012 року було
здійснено коригування сум основного
боргу та нарахованої пені на
прострочену заборгованість перед
державним бюджетом за бюджетними
позичками.

Сума пені, нарахована на прострочену
заборгованість Державного
підприємства „Охтирський комбінат
хлібопродуктів" перед державним
бюджетом за бюджетною позичкою,
наданою на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1996 року,
становить 4 817 666,69 грн.

Відповідно до звіту позивача, у 1997р. за
відповідачем обліковується
заборгованість за надану позичку в
сумі 7,00 грн.

Сума пені, нарахована на прострочену
заборгованість Державного
підприємства „Охтирський комбінат
хлібопродуктів" перед державним
бюджетом за бюджетною позичкою,
наданою на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
держзамовленням (контрактом) 1997 року,
становить 633588,41 грн.

По простроченій заборгованості перед
державним бюджетом по фінансовій
допомозі, наданій відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 11.09.1997р. №1003 "Про фінансову допомогу
на проведення комплексу робіт в
осінньо-зимовий період 1997/1998 року" сума
заборгованості станом на 01.12.2012р.
становить 85400,00 грн. Нарахування пені на
прострочену заборгованість перед
державним бюджетом за фінансовою
допомогою не проводилась.

Станом на 01.12.2012р. за даними Охтирського
управління Державного казначейства
сума заборгованості ДП „Охтирський
КХП" за бюджетними позичками та
фінансовою допомогою 1995-1997 років,
наданою на поворотній основі,
збільшилась і становить 17 651 125,68 грн.

Тому в березні 2013р. позивач звернувся
до господарського суду Сумської
області з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за
бюджетними позичками та фінансовою
допомогою 1995-1997 року, наданою
відповідачу на поворотній основі у
сумі 17651125,68 грн.

Господарським судом першої інстанції
прийнято оскаржуване рішення 25.03.2014р. з
підстав, зазначених вище.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про відмову у
задоволенні апеляційних скарг,
виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення
заборгованості по бюджетних позичках
1995-1997 років, які надавались для
закупівлі сільськогосподарської
продукції.

Відповідно до пункту 3.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам"
господарські суди на загальних
підставах вирішують спори, пов'язані із
стягненням простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету, включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню (частина дев'ята
статті 17 Бюджетного кодексу України), в
тому числі за позовами органів
державної податкової служби України,
оскільки майнові відносини у
відповідних справах засновані на
юридичній рівності сторін.

Відтак, господарський суд першої
інстанції правомірно прийняв дану
справу до свого провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 02.03.2011р. № 174 "Питання обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у 1993 -
1998 роках, нарахування пені та списання
безнадійної заборгованості" було
затверджено Порядок обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у 1993 -
1998 роках, нарахування пені та списання
безнадійної заборгованості (далі -
Порядок обліку заборгованості).

Вказаний Порядок обліку
заборгованості регламентує дії
органів виконавчої влади та
банків-агентів, які від імені або за
дорученням центральних органів
виконавчої влади надали суб'єктам
господарювання кредити, залучені
державою або під державні гарантії, а
також дії Мінфіну, який надав бюджетні
позички/фінансову допомогу у 1993 - 1998
роках, та які здійснюють їх
обслуговування і ведуть облік
заборгованості за ними з метою
забезпечення реалізації права вимоги
погашення простроченої заборгованості
перед державою за такими кредитами,
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою, а також встановлює механізм
нарахування пені Мінфіном на суми
простроченої заборгованості перед
державою за кредитами, залученими
державою або під державні гарантії, та
територіальними органами Державної
казначейської служби на суми
простроченої заборгованості за
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998
роках.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку
обліку заборгованості бюджетна
позичка/фінансова допомога - це сума
коштів, надана Мінфіном у 1993 - 1998 роках
позичальнику на поворотній основі за
рахунок коштів державного бюджету на
умовах угоди про надання бюджетної
позички/фінансової допомоги.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2
Порядку обліку заборгованості
заборгованість за кредитом, бюджетною
позичкою/фінансовою допомогою - це
зобов'язання перед державою, що
виникають у суб'єкта господарювання,
який отримав кредит, залучений
державою або під державні гарантії,
бюджетну позичку/фінансову допомогу на
умовах, визначених кредитною
(субкредитною) угодою, угодою про
надання бюджетної позички/фінансової
допомоги.

Прострочена заборгованість за
бюджетною позичкою/фінансовою
допомогою - це заборгованість боржника
перед державою за бюджетною
позичкою/фінансовою допомогою (в тому
числі за основним боргом, відсотками
тощо), не погашена у строк, визначений
угодою про надання бюджетної
позички/фінансової допомоги (підпункт 9
пункту 2 Порядку обліку
заборгованості).

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, а також
завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст.173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Як вбачається, закупівля зерна і
сортового насіння у
сільгоспвиробників для держконтракту
і держзамовлення проводились за
рахунок наданих державою бюджетних
позичок, правовідносини щодо чого
врегульовані постановою Кабінету
Міністрів України «Про стан підготовки
до збиральних робіт і формування
державного контракту на закупівлю
зерна у 1995 році» від 31.05.1995р. №370,
постановою Кабінету Міністрів України
«Про задоволення державних потреб у
сільськогосподарській продукції на 1996
рік» від 12.03.1996р. №323 та постановою
Кабінету міністрів України «Про
задоволення державних потреб у зерні в
1997 році» від 04.02.1997р. №124.

На виконання зазначених вище постанов
були затверджені відповідні Порядки, а
саме: спільним наказом Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України, Міністерства
сільського господарства і
продовольства України від 12.07.1995р.
№119/109/193, затверджено Порядок надання і
повернення державної позички для
фінансування державного контракту 1995р.
на поставку до державних ресурсів
зерна, сортового і гібридного насіння
зернових культур; спільним наказом
Міністерства фінансів України та
Міністерства сільського господарства
і продовольства України від 11.04.1996 року
№72/113 затверджено Порядок надання і
повернення бюджетної позички на
закупівлю продовольчого зерна,
елітного і сортового насіння за
державним замовленням 1996р.; спільним
наказом Міністерства сільського
господарства і продовольства України,
Міністерства фінансів України та
Державної акціонерної компанії «Хліб
України» від 04.03.1997р. №70/584/18,
затверджено Порядок надання бюджетної
позички на закупівлю продовольчого
зерна і сортового насіння за державним
замовленням 1997р., Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.09.1997р. №1003 «Про
фінансову допомогу на проведення
комплексу робіт в осінньо-зимовий
період 1997/1998».

Відповідно до вказаних Порядків,
безвідсоткова бюджетна позичка
надавалась фінансовими відділами,
органами Державного казначейства за
трьохсторонніми угодами, укладеними
цими органами з заготівельним
(переробним) підприємством та
сільгосптоваровиробником.

Надання бюджетної позички
рай(міськ)фінвідділами чи органами
Державного казначейства здійснювалось
або шляхом авансування оплати витрат
сільгоспотоваровиробників на
закупівлю паливно-мастильних
матеріалів, насіння, міндобрив, засобів
захисту рослин, запчастин,
сільгосптехніки, витрат на капремонт
техніки та погашення установам банків
заборгованості по кредитах тощо на
підставі поданих товаровиробниками
документів (рахунків-фактур,
товаротранспортних накладних та ін.),
або шляхом надання позички у вигляді
матеріально-технічних ресурсів, у тому
числі зерно- і кормозбиральних
комбайнів. Фіноргани забезпечували
облік укладених контрактів та надання
авансів в розрізі товаровиробників та
заготівельних організацій, а останні
забезпечували окремий облік зерна,
прийнятого від товаровиробників і
проводили остаточні розрахунки з ними
за поставлене зерно після
відшкодування товаровиробниками суми
авансу.

Здійснення контролю за виконанням
держконтракту (держзамовлення)
покладався на заготівельні
організації та інспекції по заготівлях
і якості, а за наданням та поверненням
бюджетних позичок - на Мінфін, місцеві
фінансові органи.

Відповідно до п.4.10 Порядку надання і
повернення бюджетної позички на
закупівлю продовольчого зерна,
елітного та сортового насіння за
державним замовленням 1996р. від 11.04.1996р.
№72/113, у 10-денний термін після
завершення видачі авансів відділення
Державного казначейства України в
районах разом із заготівельними
підприємствами складають акти
передачі-прийому заборгованості по
бюджетній позичці, наданій для
авансування закупівлі зерна
(остаточних рахунків) за державним
замовленням 1996 року згідно з Додатком
№5.

Згідно з пунктом 4.8 Порядку за рахунок
бюджетної позички товаровиробникам
відповідно до укладених договорів не
пізніше 5 липня поточного року
надається аванс у розмірі не менше як 60
відсотків вартості продукції,
обчисленої за цінами згідно з додатком
№1, у тому числі 25 відсотків протягом
двох тижнів після укладання договору.

Стосовно того, що аванси надаються саме
сільгоспвиробникам зазначено також в
пунктах 4.1, 4.5 цього Порядку.

Аналогічні положення закріплені і в
Порядку надання і повернення бюджетної
позички на закупівлю продовольчого
зерна, елітного та сортового насіння за
державним замовленням 1997р. від 04.03.1997р.
№70/54/18, а саме додаток № 4 відповідно до
пункту 3.6. укладався у десятиденний
термін після завершення видачі
авансів. Відділення Державного
казначейства України в районах разом
із заготівельними підприємствами
складають акти передачі-приймання
заборгованості по бюджетній позичці,
наданій для авансування закупівлі
продовольчого зерна і сортового
насіння (остаточних розрахунків) за
державним замовленням 1997 року згідно з
додатком № 4.

У вказаному пункті також зазначено, що
заготівельні підприємства ведуть
особові рахунки про надання бюджетної
позички для авансування закупівлі
продовольчого зерна і сортового
насіння за державним замовленням 1997
року для кожного товаровиробника.

Відповідно до пункту 3.5. Порядку за
рахунок бюджетної позички
сільськогосподарським
товаровиробникам відповідно до
укладених договорів надається
грошовий аванс не пізніше ніж 5 липня
поточного року.

Стосовно того, що аванси надаються саме
сільгоспвиробникам зазначено також в
пункті 3.1 даного порядку.

Тобто, акти (Додаток № 4) укладалися з
метою ведення обліку бюджетної позички
наданої товаровиробникам, які
вказуються на зворотній стороні актів.

Крім того, відповідно до п.6.2 Порядку,
надання і повернення бюджетної позички
на закупівлю продовольчого зерна,
елітного та сортового насіння за
державним замовленням 1996р. від 11.04.1996 р.
№72/113 при міжобласних переміщеннях
зерна та продуктів його переробки
заборгованість по бюджетній позичці
передається шляхом складання актів
передачі-прийому між виробничими
об'єднаннями елеваторної і
зернопереробної промисловості за
погодженням з відповідними
управліннями Державного казначейства
України в Автономній Республіці Крим,
областях, м.Севастополі в п'яти
примірниках за формою згідно з
додатком №8. Управління Державного
казначейства України в Автономній
Республіці Крим і областях
повідомляють про це Мінфін України.
Зазначені акти складаються на підставі
реєстру актів передачі зерна та
продуктів його переробки
підприємствами-постачальниками
підприємствам-одержувачам. Положення
аналогічного змісту закріплені і в п.7.3
Порядку надання і повернення бюджетної
позички на закупівлю продовольчого
зерна, елітного та сортового насіння за
державним замовленням 1997р. від 04.03. 1997р.
№70/54/18.

Як зазначено вище, пунктом 2.1 договору
1996 року № б/н "Про надання бюджетної
позички для остаточних розрахунків за
поставку зерна за держконтрактом 1995
року за зерно" казначейство
зобов'язується надати заготівельній
організації бюджетну позичку в сумі 13833
млн. крб. для остаточних розрахунків з
товаровиробниками за поставку в 1995
році зерна до державних ресурсів за
державним контрактом і перерахувати ці
кошти на окремі балансові рахунки № 127
(т.2, а.с.245-246).

За таких обставин, доказом надання
позички може слугувати виписка по
рахунку № 127, яка б свідчила про
фактичне отримання відповідачем
бюджетної позички. Однак, вона як
позивачем, так і третьою особою до
матеріалів справи не надана.

Згідно з абз.11 ч.1 ст.1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Відповідно
до ч.1 ст.9 зазначеного Закону, підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(ч.2 ст.9 вищевказаного Закону).

Більшість з цих актів передачі-прийому
не містять необхідних обов'язкових
реквізитів, таких як: дата документу,
назви сторін, підписи повноважних осіб,
печатки сторін, інформація про
матеріальні цінності чи кошти, що
передаються, або ці реквізити не
читаються взагалі. Також, з актів
передачі-прийому заборгованості по
бюджетній позичці при міжобласному
(внутріобласному) переміщенні зерна,
копії яких надано позивачем та третьою
особою до матеріалів справи, не
вбачається обов'язку повернення коштів
саме Охтирським КХП.

Крім того, самі по собі акти
передачі-прийому заборгованості за
бюджетною позичкою, які складаються
лише з метою обліку бюджетної позички,
не можуть бути самостійною підставою
для виникнення у відповідача грошового
зобов'язання з повернення бюджетної
позички за відсутності доказів
укладення договорів про її надання із
сільськогосподарськими
товаровиробниками та доказів про її
фактичного отримання відповідачем та
сільськогосподарськими
підприємствами.

Також, ні позивачем, ні третьою особою
не надано будь-яких бухгалтерських
та/або банківських документів на
підтвердження перерахування ДП
"Охтирський КХП" і отримання ним
спірної суми бюджетної позички,
підписаних документів між фінансовими
органами та Охтирським КХП, які б
свідчили про отримання ним грошових
коштів та матеріальних активів, що
повинні були бути спрямовані
сільськогосподарським підприємствам.

Разом з тим, акти передачі-прийому
заборгованості по бюджетній позичці,
наданій заготівельним підприємствам
від 1995р., 1996р., 1997р., не встановлюють факт
виникнення у відповідача будь яких
зобов'язань перед позивачем, у тому
числі грошових або майнових.

До матеріалів справи надано копії
графіків повернення заборгованості за
бюджетною позичкою, наданою на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за державним контрактом (т. 2
а.с. 94, 106-109, 111-114), які затверджені
керівником відділення Державного
казначейства України в Охтирському
районі, а також графіки повернення
бюджетної позички за 1997-2001 р.р. (т. 2 а.с.
91-92,95-101) згідно з яких повертати цю
заборгованість мають відповідні
сільгосппідприємства, що свідчить про
те, що відповідальність за повернення
бюджетної позички лежить на
спеціалізованих підприємствах, які
отримали та використали комбікорми,
вироблені із зерна, наданого як
бюджетна позичка для цих підприємств.

Графік погашення сум заборгованості,
не створює жодних наслідків для
відповідача. Акт звірки
взаєморозрахунків є тільки документом,
за яким учасники господарських
відносин звіряють бухгалтерський
облік операцій, а наявність чи
відсутність будь-яких зобов'язань
сторін підтверджується первинними
документами - договором, накладними,
рахунками тощо.

Наявний у матеріалах справи акт звірки
заборгованості складений на конкретну
дату без будь-яких посилань на
договірні підстави виникнення
зобов'язань між сторонами.

При цьому, підписання вказаного
документу не впливає на майновий стан
сторін, не призводить до змін в суті
операції, ніяких прав та обов'язків у
сторін внаслідок звірки розрахунків не
виникає, а є лише відображенням руху
коштів в бухгалтерському обліку
підприємств, і не може вважатися
доказом наявності або відсутності
заборгованості.

Тобто, графік погашення сум
заборгованості не є належними доказами
отримання відповідачем фінансової
допомоги, оскільки не є первинними
документами у розумінні ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
можна зробити висновок про те, що
графік повернення заборгованості за
бюджетною позичкою та акти звірки
заборгованості, не є доказом
виникнення боргу перед бюджетом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
інстанція погоджується з твердженням
місцевого господарського суду, що акти
передачі-прийому заборгованості по
бюджетній позичці при міжобласному
(внутріобласному) переміщенні зерна,
які складались в 1995-1997рр. між
заготівельними підприємствами, а також
графіки повернення заборгованості та
акти звірки заборгованості не
підтверджують виникнення у
відповідача зобов'язання, тому не
можуть бути підставою для задоволення
позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи та враховуючи вищезазначені
обставини, позивачем та третьою особою
під час розгляду справи не подано
належних та допустимих доказів
(первинних документів) фактичного
перерахування і отримання
відповідачем бюджетних позичок за
рахунок державного бюджету у 1995-1997
роках.

Щодо вказівки Вищого господарського
суду, викладеній в постанові від
26.12.2013р. про не з'ясування обставин щодо
оформлення заявленої до стягнення
спірної суми податкової вимоги №118 від
30.06.2011р. та чи є вона дійсною, колегія
суддів зазначає наступне.

Як вбачається за матеріалів справи,
постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013р. по
справі №818/8636/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду у справі
№818/8636/13-а від 06.05.2014р., відмовлено в
задоволенні позову Державного
підприємства «Охтирський комбінат
хлібопродуктів» Державного агентству
резерву України до відповідача
Охтирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області, за участю третьої особи
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Сумській області, Охтирського
управління Державної казначейської
служби України Сумської області про
визнання незаконною податку вимогу №118
від 30.06.2011р. (т. 6 а.с.101-104).

Позивач наполягає на ому, що податкова
вимога №118 від 30.06.2011р. є законною,
обґрунтованою та такою, що відповідає
нормам чинного законодавства, а тому
підставою для включення грошових
зобов'язань відповідача в сумі
16559683,04грн., зазначених у податковій
вимозі до загальної суми позовних
вимог - 17651125,68 грн..

Слід зазначити, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
26.12.2013 року та ухвала Сумського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 року по справі № 818/8636/13-а були
оскаржена в касаційному порядку ДП
«Охтирський комбінат хлібопродуктів»
Державного агентства резерву України,
а ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 27.06.2014 року касаційну
скаргу ДП «Охтирський комбінат
хлібопродуктів» Державного агентства
резерву України залишено без руху, про
що свідчать дані з Єдиного державного
реєстру судових рішень
(http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39554030).

В процесі розгляду апеляційних скарг
Харківському апеляційному
господарському суду не надано доказів,
що свідчать про результати перегляду в
касаційному порядку постанови
Сумського окружного адміністративного
суду від 26.12.2013 року та ухвали Сумського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 року по справі № 818/8636/13-а. Отже,
питання стосовно законності процедури
узгодження Охтирською ОДПІ
податкового зобов'язання та підстав
його виникнення у Державного
підприємства «Охтирський комбінат
хлібопродуктів» Державного агентству
резерву України, наслідком якого стало
винесення Охтирською ОДПІ податкової
вимоги №118 від 30.06.2011р., до цього часу в
порядку адміністративного судочинства
остаточно не вирішено.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. Порушень чи неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права під час розгляду
спору судом першої інстанції, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подані апеляційні скарги не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі рішення, а наведені
у скаргах доводи не спростовують
висновків суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів прийшла до висновку про відмову
у задоволенні апеляційних скарг
Головного Управління Державної
казначейської служби України у
Сумській області, Охтирського
управління Державної казначейської
служби України у Сумській області,
Охтирської ОДПІ Міндоходів у Сумській
області, рішення господарського суду
Сумської області від 25.03.2014р. у справі №
920/445/13 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Державної казначейської
служби України у Сумській області
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Охтирського
управління Державної казначейської
служби України у Сумській області
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Охтирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 25.03.2014р. у справі № 920/445/13
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 07.08.2014
р.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
О.В. Плахов

Суддя
В.О. Фоміна