КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р. Справа№ Б8/142-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання:
Ликові В.В.,

за участю представників сторін:

від ТОВ «ВВІКО»: Бабій М.В. - довіреність
№ 25/03 від 25.03.2014р., Рева І.І. - довіреність
№ 09/01-5 від 09.01.2014р.

від ПАТ «Укрексімбанк»: Фурсов В.В. -
довіреність № 010-01/5352 від 06.08.2013р.

від ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України»: Жорова Л.М. - дов. № 37/10 від
30.12.2013р.

Представники інших учасників
провадження у справі в судове
засідання не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю „ВІК-Р.С.Ф."
на постанову господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року

у справі № Б8/142-12 (суддя
Скутельник П.Ф.)

за заявою Управління пенсійного
фонду України у Миронівському районі

Київської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „ВІК-Р.С.Ф."

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року
визнано банкрутом ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.";
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Салатюка
Дмитра Васильовича та інше.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою місцевого господарського
суду, ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." звернувся до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову господарського
суду Київської області від 01.07.2014 року в
повному обсязі, матеріали справи
направити до господарського суду
Київської області для подальшого
судового розгляду у іншому складі суду,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та процесуального права.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 07.08.2014 року для
розгляду справи № Б8/142-12 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Остапенко О.М., судді - Копитова
О.С., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.08.2014 року
вищезазначену апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні за участю повноважних
представників учасників провадження у
справі на 12.08.2014 року.

До початку судового засідання через
відділ документального забезпечення
суду від ліквідатора ТОВ „ВІК-Р.С.Ф."
арбітражного керуючого Салатюка Д.В.
надійшла заява про відкликання
апеляційної скарги ТОВ „ВІК-Р.С.Ф."

В судовому засіданні, порадившись на
місці, вислухавши позиції присутніх
учасників апеляційного провадження,
колегією суддів в задоволенні заяви
ліквідатора ТОВ «ВІК-Р.С.Ф.»
арбітражного керуючого Салатюка Д.В.
про відкликання апеляційної скарги ТОВ
«ВІК-Р.С.Ф.» відмовлено, оскільки така
відмова ліквідатора порушує права і
охоронювані законом інтереси ТОВ
«ВІК-Р.С.Ф.», скаргу якого підписано
представником за довіреністю, виданою
директором товариства Олійником О.М.
та яким оскаржено постанову
господарського суду Київської області
від 28.10.2013 року, якою окрема і було
припинено повноваження директора
боржника та призначено ліквідатора, як
керівника боржника.

Представники ТОВ «ВВІКО» в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
ТОВ «ВІК-Р.С.Ф.» підтримали, просили її
задовольнити, постанову
господарського суду Київської області
від 01.07.2014 року скасувати в повному
обсязі, а матеріали справи направити до
господарського суду Київської області
для подальшого судового розгляду у
іншому складі суду.

Представник ПАТ «Укрексімбанк» в
судовому засідання проти вимог ТОВ
«ВІК-Р.С.Ф.», викладених в апеляційній
скарзі, заперечував, просив залишити її
без задоволення, а постанову
господарського суду Київської області
від 01.07.2014 року - без змін.

Представник ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» з приводу
апеляційної скарги ТОВ «ВІК-Р.С.Ф.»
поклався на розсуд суду.

В судове засідання представники інших
учасників провадження у справі не
з'явились, причини неявки суду не
повідомили, про дату час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

У судовому засіданні, яке відбулось
12.08.2014 року, було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови
Київського апеляційного
господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства та заслухавши
пояснення присутніх представників
учасників провадження у справі,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційну скаргу „ВІК-Р.С.Ф." слід
задовольнити, а постанову
господарського суду Київської області
від 01.07.2014 року - скасувати, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи, до
господарського суду Київської області
звернулося Управління Пенсійного
фонду України у Миронівському районі
Київської області з заявою про
порушення справи про банкрутство
боржника - ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.".

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.12.2012 року порушено
провадження у справі про банкрутство
ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.".

Постановою господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року
визнано банкрутом ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.";
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Салатюка
Дмитра Васильовича та інше.

ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." у своїй апеляційній
скарзі посилається на невідповідність
постанови господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року
вимогам Закону про банкрутство,
оскільки ухвалу господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року, якою
затверджено реєстр вимог кредиторів
ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.", визнано, зокрема,
вимоги ПАТ „Державний
експортно-імпортний банк України" та
відмовлено в затверджені грошових
вимог ТОВ «ВВІКО», скасовано
постановою Вищого господарського суду
України від 04.07.2014 року в частині
розгляду грошових вимог ПАТ
„Державний експортно-імпортний банк
України" та ТОВ „ВВІКО", а справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Київської області
в іншому складі суддів.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Київської
області від 01.07.2014 року, серед іншого,
затверджено реєстр вимог кредиторів
ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.", визнано вимоги ПАТ
„Державний експортно-імпортний банк
України" до боржника в сумі 11 982 136,30 дол.
США, 1 461 232,11 євро та 436 139 229,06 грн.,
включено до першої черги задоволення
вимог кредиторів, як таких, що
забезпечені заставою, відмовлено в
затверджені грошових вимог ТОВ
«ВВІКО».

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 ухвалу
господарського суду Київської області
від 17.03.2014 року залишено без змін.

Не погодившись із вказаними судовими
рішеннями, ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ
«ВВІКО» звернулися до Вищого
господарського суду України з
касаційними скаргами.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.07.2014 року касаційні
скарги ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ «ВВІКО»
задоволено частково, ухвалу
господарського суду Київської області
від 17.03.2014 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
03.06.2014 року скасовано в частині
розгляду грошових вимог ПАТ
„Державний експортно-імпортний банк
України" та ТОВ „ВВІКО", справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Київської області
в іншому складі суддів.

При цьому, судом касаційної інстанції
встановлено, що суди попередніх
інстанцій при прийнятті оскаржуваних
рішень припустилися порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення питання щодо визнання чи
відхилення заяви з кредиторськими
вимогами ТОВ „ВВІКО".

Крім того, Постановою Вищого
господарського суду України від 04.07.2014
року встановлено, що судами попередніх
інстанцій в порушення вимог ст. 14, ст. 31
Закону про банкрутство, ст. 43, ст. 101 ГПК
України, включено до реєстру вимог
кредиторів вимоги ПАТ „Укрексімбанк" в
першу чергу як такі, що забезпечені
заставою майна, без з'ясування умов,
порядку виконання договору застави,
без з'ясування питання виникнення
майнових прав у боржника, якими
забезпечувалась застава, наявності чи
відсутності зазначених у договорах
застави майнових прав, наявності чи
відсутності відомостей у державному
реєстрі застав про них.

Частиною 1 пункту 1-1 Прикінцевих
положень Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє з 19.01.2013 року
встановлено, що положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Оскільки провадження у даній справі
порушено 25.12.2012 року, тобто до набрання
чинності нової редакції зазначеного
Закону, то в даному випадку
застосовуються положення Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції, що
діяла до 19.01.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону про
банкрутство у попередньому засіданні
господарський суд розглядає реєстр
вимог кредиторів, вимоги кредиторів,
щодо яких були заперечення боржника і
які не були включені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір визнаних
судом вимог кредиторів, які
включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, та
призначається дата проведення зборів
кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен
включати усі визнані судом вимоги
кредиторів.

У реєстрі вимог кредиторів повинні
міститися відомості про кожного
кредитора, розмір його вимог за
грошовими зобов'язаннями чи
зобов'язаннями щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, невикористаних
та своєчасно не повернутих коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), черговість задоволення
кожної вимоги, окремо розмір неустойки
(штрафу, пені).

Ухвала є підставою для визначення
кількості голосів, які належать
кожному кредитору при прийнятті
рішення на зборах (комітеті)
кредиторів.

Задоволення вимог кредиторів в
подальшому відбувається у
відповідності до затвердженого судом
реєстру вимог кредиторів.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31
Закону про банкрутство кошти, одержані
від продажу майна банкрута,
спрямовуються на задоволення вимог
кредиторів, у порядку, встановленому
цією статтею: у першу чергу
задовольняються, зокрема, вимоги,
забезпечені заставою.

Ч. 6 ст. 14 Закону про банкрутство
передбачено, що розпорядник майна
зобов'язаний окремо внести до реєстру
вимоги кредиторів, які забезпечені
заставою майна боржника, згідно з їх
заявами, а за їх відсутності, - згідно з
даними обліку боржника, а також внести
окремо до реєстру відомості про майно
боржника, яке є предметом застави
згідно з державним реєстром застав.

Отже, зі змісту вказаної норми Закону
вбачається, що кредиторські вимоги,
забезпечені заставою майна боржника,
відомості про яке містяться у
державному реєстрі застав, вносяться
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів відповідного боржника
окремо та мають різний статус щодо їх
погашення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону про
банкрутство майно банкрута, що є
предметом застави, включається до
складу ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Як зазначалося вище, ухвалою
господарського суду Київської області
від 17.03.2014 року визнано вимоги ПАТ
„Державний експортно-імпортний банк
України" до боржника в сумі 11 982 136,30 дол.
США, 1 461 232,11 євро та 436 139 229,06 грн.,
включено до першої черги задоволення
вимог кредиторів, як таких, що
забезпечені заставою.

Таким чином, якщо під час нового
розгляду грошових вимог ПАТ
„Державний експортно-імпортний банк
України" судом першої інстанції
повністю чи частково буде відмовлено в
їх задоволенні, то такі обставини в
подальшому можуть суттєво вплинути на
подальший хід в даній справі про
банкрутство, зокрема: затвердження
реєстру вимог кредиторів, визначення
кількості голосів, які належать
кожному кредитору при прийнятті
рішення на зборах (комітеті) кредиторів
та вирішення питання щодо переходу до
наступної стадії у справі про
банкрутство, не пов'язаної з
ліквідацією підприємства.

Крім того, у разі якщо місцевий
господарський суд під час нового
розгляду, зокрема, грошових вимог ТОВ
„ВВІКО" дійде висновку, що спірні
вимоги кредитора обґрунтовані та
підтверджені відповідними
документами, такі вимоги визнаються
судом та включаються розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, що в
подальшому може вплинути на
перерозподіл між кредиторами коштів,
отриманих з продажу майна банкрута та
визначення кількості голосів, які
належать кожному кредитору при
прийнятті рішення на зборах (комітеті)
кредиторів.

За таких обставин, з огляду на те, що на
даний час ухвалу господарського суду
Київської області від 17.03.2014 року
скасовано судом касаційної інстанції в
частині розгляду грошових вимог ПАТ
„Державний експортно-імпортний банк
України" та ТОВ „ВВІКО" і передано
справу на новий розгляд до
господарського суду Київської області,
то прийняття господарським судом
Київської області постанови від 01.07.2014
року про визнання банкрутом ТОВ
„ВІК-Р.С.Ф." та відкриття ліквідаційної
процедури у даній справі було
передчасним.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційну скаргу ТОВ „ВІК-Р.С.Ф."
слід задовольнити, а постанову
господарського суду Київської області
від 01.07.2014 року - скасувати.

Керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „ВІК-Р.С.Ф."
на постанову господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року у
справі № Б8/142-12 задовольнити.

2. Постанову господарського суду
Київської області від 01.07.2014 року у
справі № Б8/142-12 скасувати.

3. Копію постанови суду надіслати
учасникам провадження у справі.

4. Справу № Б8/142-12 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 14.08.2014
року.

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
О.С. Копитова

Є.Ю. Шаптала