ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"06" серпня 2014 р.
Справа № 5024/831/2011

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Пінтеліної Т.Г. при
секретарі Чернявській О.П., розглянувши
справу порушену

за заявою: ОСОБА_1, м.Цюрупинськ
Херсонської області

до боржника: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м.Херсон

про банкрутство

За участю представників сторін та
учасників провадження :

- ОСОБА_3 дов. №1476 від 12.06.2012р. -
представник ОСОБА_1;

- Думінець О.М. дов. № 040214 від 04.02.2014 року
- ПАТ "ІМЕКСБАНК";

від боржника - ліквідатор арбітражний
керуючий Марченко С.О. не прибув

- ОСОБА_6 дов. № 4196 від 26.06.2012р.
представник ОСОБА_2

- ОСОБА_7 ордер №075.016.187 від 01.07.2014р.
адвокат ОСОБА_8 - не прибув

в с т а н о в и в:

Провадження у справі про банкрутство
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
м.Херсон порушено ухвалою
господарського суду від 11.05.2011р. за
заявою кредитора ОСОБА_1, м. Цюрупинськ
Херсонської області. Справа перебувала
у провадженні судді ОСОБА_15

Постановою від 09.06.2011р. суд визнав
боржника банкрутом, відкрив
ліквідаційну процедуру строком на 12
місяців. Отже, все провадження у справі
здійснюється з урахуванням редакції
закону, що діяв у 2011 - 2012р.р., а саме
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
від 14.05.1992р. № 2343-XII). Продаж майна
банкрута також розпочатий у 2011-2012р.р,
тобто положення Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р. № 4212-VI судом та
ліквідаторами під час провадження у
даній справі не застосовувались.

В подальшому строк ліквідаційної
процедури та повноважень ліквідаторів
ухвалами суду був продовжений.

У зв'язку із закінченням п'ятирічного
терміну повноважень судді ОСОБА_15,
відповідно до п.3.1.13 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, справу передано до провадження
судді Пінтеліної Т.Г.

16 травня 2014р. ліквідатор боржника
арбітражний керуючий Марченко С.О.
подав заяву про визнання торгів з
реалізації активів банкрута - кафе
швидкого харчування за адресою
АДРЕСА_2/ АДРЕСА_3, проведених
попереднім ліквідатором арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та біржею ТБ ХОТБ
- такими, що не відбулись.

Цією ж заявою ліквідатор Марченко С.О.
просив суд визнати недійсними всі
угоди, які були укладені на підставі
протоколу торгів № Б-11/28-13 від 10.10.2013р.
стосовно купівлі-продажу
вищезазначеного кафе.

Для розгляду заяви призначалось
судове засідання. Проте ліквідатор
Марченко С.О. заявив клопотання про
залишення заяви без розгляду, оскільки
вона подана ним без урахування
конкретних обставин справи. Присутні в
судовому засіданні представники
кредиторів не заперечували проти
залишення заяви ліквідатора без
розгляду.

Ухвалою від 12 червня 2014р. суд залишив
без розгляду заяву ліквідатора
Марченка С.О. про визнання торгів з
реалізації активів банкрута - кафе
швидкого харчування за адресою:
АДРЕСА_2/ АДРЕСА_3, проведених
попереднім ліквідатором арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та біржею ТБ ХОТБ
- такими, що не відбулись.

03 липня 2014р. до суду надійшла скарга
громадянина ОСОБА_8 на дії ліквідатора
арбітражного керуючого Марченка С.О.
(т.8, а.с.123-130).

04 липня 2014р. громадянином ОСОБА_8 подані
доповнення до його ж скарги на дії
ліквідатора арбітражного керуючого
Марченка С.О. (т.8, а.с.131-150).

04 липня 2014р. ліквідатор арбітражний
керуючий Марченко С.О. подав до суду
клопотання про визнання організатора
аукціону учасником провадження у
справі про банкрутство (т.8, а.с.152-203).

Ухвалою від 04 липня 2014р. (т.8, а.с.208-209)
суд визнав організатора аукціону
Товарну біржу "Херсонська універсальна
товарна біржа"
(м.Херсон, вул. Перекопська, 153, кв. 48)
учасником провадження у справі про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Херсон (юридична адреса:
АДРЕСА_4; фактична адреса: АДРЕСА_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Пунктом 2 цієї ж ухвали для розгляду
скарги ОСОБА_8 на дії ліквідатора
арбітражного керуючого Марченко С.О.
суд призначив судове засідання на 16
липня 2014р ., зобов'язав ліквідатора
Марченко С.О. надати письмові пояснення
по суті скарги.

Ухвалою від 16 липня 2014р. (т.9, а.с.14-15) суд
задовольнив клопотання ліквідатора
Марченка С.О, про відкладення розгляду
справи, розгляд справи відклав на 25
липня 2014р.

15 липня 2014р. до суду від ліквідатора
арбітражного керуючого Марченка С.О.
також надійшло клопотання про
скасування обтяжень на майно боржника
- фізичної особи-підприємця ОСОБА_2. До
клопотання додано

- копію ОСОБА_3 з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (станом
на 03.03.2014р.)

- копію ОСОБА_3 з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (станом
на 08.02.2014р.)

- інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна станом на 03.03.2014р.

- інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно станом на
03.03.2014р.,

- інформаційної довідки з Державного
реєстру іпотек станом на 03.03.2014р.

Дане клопотання також призначалось
судом до розгляду попередніми ухвалами
, проте станом на 06 серпня 2014р судом не
розглянуте.

24 липня 2014р. до суду від ліквідатора
арбітражного керуючого Марченка С.О.
надійшов відзив на скаргу ОСОБА_8, яким
ліквідатор повністю заперечує проти
скарги, вважає її безпідставною та
необґрунтованою.

Також 24 липня 2014р. до суду від
ліквідатора арбітражного керуючого
Марченка С.О. надійшла позовна заява
для розгляду у справі про банкрутство,
якою ліквідатор просить:

- визнати недійсним Попередній договір
купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, розташованого в АДРЕСА_2/,
АДРЕСА_3 укладений між арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та ОСОБА_10

- визнати недійсними протокол №Б-111/28-13
від 10.10.2013р. біржових торгів
організованих товарною біржею
"Херсонська обласна товарна біржа" із
визначення переможцем
торгів учасника під № 2 ОСОБА_8 стосовно
купівлі-продажу кафе швидкого
харчування розташованого в
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3.

До позовної заяви ліквідатором
Марченком С.О. додано доказ сплати
судового збору, докази направлення
копії позовної заяви з додатками
сторонам, копія Протоколу повторних
біржових торгів (аукціону) від 10 жовтня
2013р., копія Протоколу повторних
біржових торгів (аукціону) від 25 грудня
2012р., копія Попереднього договору від
28.12.2012р.

Позовну заяву подано з дотриманням
приписів, встановлених ст.ст. 54 - 57
Господарського процесуального
кодексу України, підстави для відмови у
прийнятті даної позовної відповідно
до ст. 62 ГПК України або повернення без
розгляду відповідно до ст.63 ГПК України
- відсутні.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. № 2343-XII) ліквідатор має
повноваження з підстав, передбачених
частиною 10 ст.17 цього Закону,
подати до господарського суду заяву
про визнання недійсними угод боржника.

Ухвалою від 25 липня 2014р. (т.9, а.с.39 ) суд
встановив, що копії позовної заяви
направлені сторонам та учасникам
провадження також лише 24.07.2014р., тому
прийняв до розгляду позовну заяву
арбітражного керуючого Марченка С.О.
про визнання недійсним Попереднього
договору купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, розташованого в АДРЕСА_2/,
АДРЕСА_3 укладеного між арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та ОСОБА_10 та
визнання недійсним протоколу №Б-111/28-13
від 10.10.2013р. біржових торгів
організованих товарною біржею
"Херсонська обласна товарна біржа" із
визначення переможцем торгів учасника
під №2 ОСОБА_8 стосовно купівлі-продажу
кафе швидкого харчування
розташованого в АДРЕСА_2/АДРЕСА_3.

Розгляд справи відкладено на 05 серпня
2014р. Сторони та учасники
провадження повідомлені судом про час
і місце розгляду справи належним чином.

В судовому засіданні 05 серпня 2014р.та
після перерви - 06 серпня 2014р. суд
розглянув позовну заяву арбітражного
керуючого Марченка С.О. про визнання
недійсним Попереднього договору
купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, розташованого в АДРЕСА_2/,
АДРЕСА_3 укладеного між арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та ОСОБА_10 та
визнання недійсним протоколу №Б-111/28-13
від 10.10.2013р. біржових торгів
організованих товарною біржею
"Херсонська обласна товарна біржа" із
визначення переможцем торгів учасника
під №2 ОСОБА_8 стосовно купівлі-продажу
кафе швидкого харчування
розташованого в АДРЕСА_2/АДРЕСА_3.

Розглядом позовної заяви суд встановив
наступне. Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 29.04.2014 р.
припинено повноваження ліквідатора -
арбітражного керуючого Кошового С.О.,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Марченко С.О.

28.11.2012р. суб'єктом оціночної діяльності
проведена оцінка заставного майна АТ
"ІМЕКСБАНК" - кафе швидкого харчування
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, за висновками
оцінювача ринкова вартість без
урахування ПДВ склала 3 301401,67 грн.

Протоколом комітету кредиторів №7 від
30.11.2012р. затверджено Порядок продажу
нерухомого майна банкрута.

З метою організації процедури
відчуження майна боржника комітетом
кредиторів на підставі договору від
30.11.2012р залучено торгову біржу
«Херсонська обласна торгова біржа».

Перші торги, призначені на 12.12.2012р. не
відбулись у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту, про що надійшло
повідомлення від директора ТБ «ХОТБ».

Комітет кредиторів провів уцінку
вартості майна на 25%. Стартова вартість
майна визначена у розмірі 2 476 051,25 грн.
Ліквідатором 13.12.2012р. в порядку,
встановленому комітетом кредиторів
направлено на біржу заявку на
проведення повторних торгів (аукціону).

Інформація про проведення повторних
біржових торгів 25.12.2012 була розміщена
організатором торгів в газеті
«Наддніпрянська правда» №101 від 19.12.2012р
та в «Біржовому бюлетені» №18 від
18.12.2012р., тобто до 19.01.2013 року (дати
набрання чинності новою редакцією
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

За підсумками проведених торгів майно
було реалізовано за ціною 2 500 000,00 грн.,
переможцем була визнана ОСОБА_10, з якою
28.12.2012р. ліквідатором Кошовим С.О. був
укладений Попередній договір
купівлі-продажу майна, з встановленням
6-місячного терміну для виконання
зобов'язань по сплаті вартості
придбаного майна, та укладання
основного нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу майна.

Після спливу вказаного 6-місячного
терміну станом на 28.06.2013р. зобов'язання
щодо сплати вартості придбаного майна
та укладання основного договору
купівля продажу покупцем не були
виконані.

Відповідно до затвердженого комітетом
кредиторів Протоколу №7 від 30.11.2012р.
Порядку продажу майна п.4.19.2 - 4.21 у
випадку не сплати переможцем торгів у
встановленому порядку вартості
придбаного ним майна, керівник біржі
негайно направляє наступному
учаснику, що запропонував наступну
найвищу ціну, письмову пропозицію
придбати лот, за ціною яку він
запропонував.

В цьому випадку наступний учасник може
прийняти пропозицію, прибувши до біржі
та підписавши відповідний протокол або
відмовитись від пропозиції шляхом
письмового повідомлення про це або
шляхом не прибуття до біржі на протязі 5
(п'яти) днів з моменту отримання ним
пропозиції.

У випадку відмови наступного учасника
від підписання протоколу або не сплати
ним у встановленому порядку вартості
придбаного ним майна, керівник біржі
негайно (в той же день або в наступний
день) направляє наступному учаснику, що
запропонував наступну найвищу ціну,
письмову пропозицію придбати лот, за
ціною яку він запропонував.

В цьому випадку наступний учасник може
прийняти пропозицію, прибувши до біржі
та підписавши відповідний протокол або
відмовитись від пропозиції шляхом
письмового повідомлення про це або
шляхом не прибуття до біржі на протязі 5
(п'яти) днів з моменту отримання ним
пропозиції.

За відсутності учасників або не сплати
у встановленому порядку вартості
придбаного майна аукціон оголошуються
такими, що не відбувся.

Станом на 05 - 06.08.2014 року торги не бути
оголошені таким що не відбулись.

Відповідно п.7.7 Порядку, якщо торги не
відбулись і аукціон не відбувся двічі,
або від ліквідатора не надійшла заявка
з додатками про проведення аукціону в 5
(п'яти) денний строк з моменту отримання
ним повідомлення про те, що торги не
відбулись, майно за рішенням керівника
біржі знімається з реалізації, про що
біржа в 10 (десяти) - денний термін
повідомляє ліквідатора. В цьому
випадку ліквідатор зобов'язаний в 30-
(тридцяти) денний строк подати до
господарського суду Херсонської
області в межах справи №5024/831/2011
клопотання про відшкодування біржі
фактично понесених нею витрат з коштів
отриманих від реалізації майна
боржника або подати відповідне
клопотання до комітету кредиторів про
відшкодування біржі витрат з
організації торгів за рахунок
відповідного цільового фонду.

Проте суд зазначає, що станом на
05.06.08.2014р. такі дії не були вчинені ні
замовником , ні організатором торгів,
ні сторонами або учасниками
провадження у даній справі.

Процедура продажу майна банкрута,
починаючи з моменту публікації
оголошення, здійснювалась з
урахуванням положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом »
у попередній редакції закону та була
здійснена відповідно до
встановленого комітетом кредиторів
Порядку продажу майна банкрута.

Ліквідатор Кошовий С.О. 29.09.2013р.
отримав від біржі повідомлення про
відмову гр. ОСОБА_10 від сплати
вартості майна банкрута.

29.09.2013р. ліквідатором Кошовим С.О.
спрямовано до торгівельної
організації заява про визначення
переможця відповідно до Порядку
продажу майна. З торгівельної
організації надійшло повідомлення про
відмову учасника торгів №2 від своєї
пропозиції, учасник № 3- ОСОБА_8- надав
згоду придбати лот за ціною 500 000,00 грн.

10.10.2013р. складено протокол повторних
біржових торгів №Б-111/28-13, переможцем
яких визнано гр.ОСОБА_8

Твердження ліквідатора Марченка С.О.
про те, що процедура продажу майна
банкрута була завершена проведенням
перших торгів, та в подальшому майно
ліквідаційної маси повинно було
реалізовуватись відповідно до п.1-1
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011р. №
4212-У, є помилковими, не
підтверджуються матеріалами справи.

Порушення провадження у даній справі (
ухвала від 11.05.2-11р. ), визнання боржника
банкрутом (постанова від 09.06.2011р.),
затвердження Порядку продажу майна
банкрута та саме продаж відбувався до
набрання чинності Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р. № 4212-VI, тому ні
судом, ні ліквідаторами під час
провадження у даній справі не
застосовуються.

28.12.2012р. між попереднім ліквідатором
Кошовим С.О. та ОСОБА_10 за результатами
аукціону від 25.12.2012р. був укладений
Попередній договір купівлі-продажу
майна з терміном 6 місяців для
виконання зобов'язань по сплаті
вартості придбаного майна, та
укладання основного нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
майна, який ліквідатор Марченко С.О.
просить визнати недійсним.

Відповідно до пункту 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009р. № 9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" вимога про
встановлення нікчемності правочину
підлягає розгляду судом в разі
наявності відповідного спору.

Відповідно до частини першої ст. 11 ЦК
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства,
зокрема, з правочинів.

Статтею 203 ЦК України визначено перелік
загальних умов, необхідних для
чинності правочину. Відповідно до
частин 1, 2, 3, 4, 5 зазначеної статті, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом, та має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно п. 7. Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6
листопада 2009р. "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

За приписами абз.4 ч. І ст.635 Цивільного
кодексу України попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена, - у
письмовій формі.

Згідно ст.657 цього Кодексу договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Попередній договір від 28.12.2012р.,
укладений попереднім ліквідатором
Кошовим С.О. та ОСОБА_10 за результатами
аукціону від 25.12.2012р., був укладений у
простій письмовій формі, без
додержання вимог законодавства щодо
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Згідно ст.215 Кодексу недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Про аналогічне йдеться в пункті 20 Листа
Вищого господарського суду України від
13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року", а саме, що відповідно
до абзацу першого частини другої
статті 215 Цивільного кодексу України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Про аналогічне йдеться і в ухвалі
господарського суду від 20.02.2014р.,
стосовно розгляду скарги ПАТ "
Імексбанк" на дій ліквідатора
Кошового С.О.

В судовому засіданні 20.02.2014р. суд
розглянув скаргу на дії ліквідатора з
урахуванням клопотання про її
уточнення від 25.02.2013р. №519, вимогу банку
про визнання незаконним та недійсним
протоколу проведення торгів (аукціону)
від 25.12.2012р. в частині реалізації
нерухомого майна, а саме кафе швидкого
харчування, яке розташоване в
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3; визнання незаконним
та недійсним попереднього договору
купівлі-продажу щодо майна банкрута в
частині реалізації кафе швидкого
харчування, яке розташоване в
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, укладеного між
ліквідатором боржника і переможцем
торгів, що відбулись 25.12.2012р.

Обґрунтовуючи скаргу на дії
ліквідатора боржника представники ПАТ
"Імексбанк" звертали увагу на
допущення останнім порушень ч.11 ст.30
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", оскільки
ліквідатор боржника арбітражний
керуючий Кошовий С.О. не повідомив
іпотекодержателя ПАТ "Імексбанк" про
проведення Товарною біржею "Херсонська
обласна товарна біржа" аукціону з
продажу майна боржника, що перебуває в
заставі у банку; не запропонував
іпотекодержателю та іншим кредиторам
придбати непродане під час проведення
перших біржових торгів майно шляхом
заліку своїх забезпечених вимог. Також
наголосив на порушенні ліквідатором і
організатором торгів ТБ "Херсонська
обласна товарна біржа" приписів Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)" при проведенні аукціону
що стосується порядку розміщення
оголошення про проведення аукціону,
розміру гарантійного внеску учасників
аукціону, порядку та форми укладення
попереднього договору купівлі-продажу
нерухомості та Закону України "Про
іпотеку" щодо зниження початкової ціни
нерухомого майна.

Суд досліджував та відхилив ухвалою
від 20.02.2014р. доводи ПАТ "Імексбанк" щодо
можливого порушення ліквідатором
Кошовим С.О. приписів Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)",
оскільки реалізація майна банкрута
відбувалась відповідно до Порядку
реалізації майна боржника,
встановленого комітетом кредиторів, що
відповідає положенням ч.1 ст.30 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Представник організатора торгів ТБ
"Херсонська обласна біржа" в судовому
засіданні 20.02.2014р. також зазначав, що
реалізація майна здійснювалась не в
порядку, передбаченому Законом України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)", а
згідно Порядку реалізації майна
боржника, затвердженого комітетом
кредиторів останнього, а тому
посилання на порушення біржею
вищезгаданого Закону є безпідставними.

Стаття 17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначає, крім іншого, підстави для
визнання угод, укладених боржником,
недійсними.

У межах справи про банкрутство
господарський суд визнає недійсними
угоди на спеціальних підставах, які
встановлені частиною 11 статті 17 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", або на
підставах, передбачених цивільним
законодавством, але лише ті угоди, які
укладені між боржником та іншими
особами при реалізації процедур
розпорядження майном, санації боржника
чи його ліквідації.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до п. 7. Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

За приписами абз.4 ч.1 ст.635 Цивільного
кодексу України попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена, - у
письмовій формі.

Згідно ст.657 цього Кодексу договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Укладений 28.12.2012р. між ліквідатором та
переможцем торгів (аукціону) ОСОБА_10
попередній договір укладено у
письмовій формі, проте без додержання
вимог законодавства щодо
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації.

Згідно зі ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Згідно ч.2 с.215 Кодексу недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Як зазначено в п.2.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", не може бути визнаний
недійсним правочин, який не вчинено.
Зокрема, не вважаються вчиненими
правочини (укладеними господарські
договори), в яких (за якими): відсутні
передбачені законом умови, необхідні
для їх укладення (не досягнуто згоди за
всіма істотними для даного правочину
умовами); не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства
необхідна його передача; не здійснено
державну реєстрацію або нотаріальне
посвідчення, необхідні для його
вчинення, тощо. Встановивши відповідні
обставини, господарський суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог про
визнання правочину недійсним

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги ліквідатора Марченка С.О. про
визнання недійсним попереднього
договору купівлі-продажу майна
банкрута в частині реалізації кафе
швидкого харчування, яке розташоване
за адресою АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, укладеного
між ліквідатором боржника та
переможцем торгів, що відбулись
25.12.2012р., задоволенню не підлягає.

Що стосується зауважень ПАТ "Імексбанк"
на порушення ліквідатором боржника та
організатором торгів ТБ "Херсонська
обласна товарна біржа" вимог Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємства (малу
приватизацію)" та Закону України "Про
іпотеку", а також тверджень, що Закон
України "Про іпотеку" є спеціальним по
відношенню до норм Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд звертає увагу на наступне.

Як вже зазначалось, рішенням комітету
кредиторів було затверджено Порядок
продажу нерухомого майна банкрута, у
зв'язку з чим реалізація майна
здійснювалась не з урахуванням
приписів Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємства (малу приватизацію)", а з
урахуванням встановленого комітетом
кредиторів Порядку, що відповідає
положенням ст.30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Посилання ПАТ "Імексбанку" на норми
Закону України "Про іпотеку" є
необґрунтованими у зв'язку з тим, що з
моменту порушення справи про
банкрутство до боржника підлягають
застосуванню саме норми спеціального
закону - Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у тому числі з моменту визнання
боржника банкрутом стосовно майна
банкрута діє визначений вище правовий
режим (щодо розпорядження, реалізації
тощо), встановлений саме нормами цього
Закону.

07.12.2012р. ліквідатором боржника було
письмово проінформовано заставних
кредиторів про хід ліквідаційної
процедури та результати визначення
ринкової вартості майна боржника.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 4 ч. 3 ст.
129 Конституції України встановлено, що
основними засадами судочинства є:
законність; рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і
судом; змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 6 Конституції України
встановлено, що органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до ст.ст. 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом; судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення та заперечення
учасників судового процесу, оцінивши
наявні в матеріалах справи докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись ст.43 ГПК України,
суд дійшов висновку, що позовна заява
ліквідатора Марченка С.О., якою
ліквідатор просить

- визнати недійсним Попередній договір
купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, розташованого в АДРЕСА_2/,
АДРЕСА_3 укладений між арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та ОСОБА_10

- визнати недійсними протокол №Б-111/28-13
від 10.10.2013р. біржових торгів
організованих товарною біржею
"Херсонська обласна товарна біржа" із
визначення переможцем торгів учасника
під № 2 ОСОБА_8 стосовно купівлі-продажу
кафе швидкого харчування
розташованого в АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 -
задоволенню не підлягає.

Рішенням комітету кредиторів від
30.11.2012р. (протокол №7 - т.5 а.с.37-41)
погоджено звіти про незалежну оцінку
ринкової вартості майна банкрута, що
увійшло до ліквідаційної маси,
вирішено реалізацію майна банкрута
здійснити через біржові торги та
затверджено Порядок продажу
нерухомого майна банкрута фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (т.5 а.с.59-68).

30.11.2012р. ліквідатором боржника на
виконання рішень комітету кредиторів
(протоколи №6 від 15.11.2012р., №7 від 30.11.2012р.
- т.5 а.с.37-41, 44-46) укладено з товарною
біржею "Херсонська обласна товарна
біржа" договір про реалізацію майна
банкрута шляхом реалізації через
біржові торги. Договір укладено згідно
Порядку, встановленого рішенням
комітету кредиторів №7 від 30.11.2012р.
Також 30.11.2012р. ліквідатором укладено
договір на брокерське обслуговування.

Перші біржові торги, призначені на
12.12.2012р., не відбулись у зв'язку із
відсутністю заявок на участь у
біржових торгах, про що товарна біржа
повідомила ліквідатора відповідним
листом від 12.12.2012р. №71 (т.5 а.с.57).

Рішенням комітету кредиторів від
12.12.2012р. протокол №8 (т.5 а.с.30-33) ухвалено
про проведення повторних біржових
торгів з реалізації майна банкрута, та,
з метою поліпшення купівельного
попиту, зменшено стартову ціну об'єктів
продажу в межах, передбачених Порядком
продажу майна банкрута, шляхом уцінки
на 25%.

Повторні біржові торги було призначено
на 25.12.2012р., про що ліквідатор боржника
13.12.2012р. повідомив заставних кредиторів
- ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ,
ПАТ "Імексбанк", м. Одеса, ПАТ
"Укрсоцбанк", м. Київ шляхом скерування
відповідних повідомлень кур'єрською
поштою (т.5 а.с.10-16).

Інформація про проведення 25.12.2012р.
біржових торгів також була розміщена
організатором торгів в газеті
"Наддніпрянська правда" №101 від 19.12.2012р.
та в "Біржовому бюлетені" №18 від 18.12.2012р.
(т.5 а.с.51-53).

Матеріалами справи підтверджено факт
повідомлення заставних кредиторів про
проведення 25.12.2012р. повторних біржових
торгів.

За результатами проведених 25.12.2012р.
торгів складено, крім інших, протокол
повторних біржових торгів (аукціону)
№Б-105/22-12 від 25.06.2012р. (т.5 а.с.72), у
відповідності до якого торги з
реалізації кафе швидкого харчування,
яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 відбулись, ціна
продажу майна - 2500000,00 грн., переможець
торгів - ОСОБА_10, яка у ході торгів
запропонувала за лот найбільшу ціну.

В подальшому 28.12.2012р. між ліквідатором
боржника арбітражним керуючим Кошовим
С.О. та переможцем торгів ОСОБА_10 було
укладено попередній договір, за
умовами якого сторони зобов'язались в
строк до 28.06.2013р. укласти основний
договір купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 у нотаріальній формі
на умовах, визначених цим договором.

Щодо заявленої вимоги ліквідатора
Марченка С.О. про визнання недійсним
протоколу проведення торгів від
10.10.2013р. № Б-111/28-13 з реалізації кафе
швидкого харчування, яке розташоване
за адресою АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, суд
зазначає наступне.

Згідно абз. 2 ч.2 ст.16 ЦК України, ч.2 ст.20
ГК України суд може захистити цивільне
право або інтерес способами, що
встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 20 Господарського
кодексу України визначено, що права та
законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються шляхом,
зокрема, визнання повністю або
частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єктів
господарювання або споживачів.

Виходячи із змісту вищевказаних норм
права, особа може звернутись за
захистом свого права шляхом визнання
недійсними актів, прийнятих також
іншими органами або суб'єктами, які
відповідно до закону чи установчих
документів мають обов'язковий характер
для учасників правовідносин, що
виникають, змінюються або припиняються
з прийняттям такого акту.

Протокол повторних біржових торгів
(аукціону) № Б-111/28-13 від 10.10.2013р.,
складений Товарною біржею "Херсонська
обласна товарна біржа", за своїми
ознаками до індивідуальних актів не
відноситься, оскільки є лише письмовим
оформленням результатів проведення
аукціону, тобто є способом фіксації та
порядку проведення процедури аукціону
і відображає лише відповідні
результати аукціону.

Вищевказаний спосіб захисту не
міститься в переліках способів захисту
права, що визначені в ст.16 ЦК України та
ст.20 ГК України, не передбачений він й
іншими нормами права. Це свідчить про
відсутність у суду правових підстав
для застосування обраного
ліквідатором Марченком С.О. способу
захисту права і унеможливлює
задоволення позовних вимог у цій
частині.

Відсутність правових підстав для
застосування такого способу захисту
права випливає також з того, що у
відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України,
ст. 20 ГК України способи захисту права
по своїй суті це правові заходи, за
допомогою яких у встановленому законом
порядку здійснюється відновлення
порушеного суб'єктивного права.
Натомість, спосіб, обраний
ліквідатором Марченком С.О., до такого
результату (відновлення права)
привести не спроможний, оскільки він не
здатний привести до відновлення
порушеного права. По суті це є не
способом захисту права, а заходом по
встановленню фактів, які носять
проміжний характер.

Застосування судом заходів, які не
приводять до захисту права
неприпустимо, оскільки це не
відповідає завданням суду, визначеним
ст. ст. 2, 7 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", відповідно
до яких суд, здійснюючи правосуддя на
засадах верховенства права, забезпечує
кожному право на справедливий суд та
повагу до інших прав і свобод,
гарантованих Конституцією і законами
України, а також міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Висновок суду про неможливість
застосування способу захисту права,
який не відповідає Закону, договору і
не приводить до відновлення порушеного
права узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною в п.3 Інформаційного листа
від 25.11.2005 р. N 01-8/2229 і постановах від
13.07.2004 у справі №10/732 та від 14.12.2004 у
справі №6/11 та ін.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до протоколу № Б-111/28-13 від 10.10.2013р.
біржових торгів (аукціону) по
реалізації кафе швидкого харчування,
яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, визначено переможця
біржових торгів у повній відповідності
до Рішенням комітету кредиторів від
30.11.2012р. (протокол №7 - т.5 а.с.37-41), яким
погоджено звіти про незалежну оцінку
ринкової вартості майна банкрута, що
увійшло до ліквідаційної маси,
вирішено реалізацію майна банкрута
здійснити через біржові торги та
затверджено Порядок продажу
нерухомого майна банкрута фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (т.5 а.с.59-68).

За наведених обставин, вимога
ліквідатора Марченка С.О. про визнання
недійсним протоколу № Б-111/28-13 від
10.10.2013р. біржових торгів (аукціону) по
реалізації кафе швидкого харчування,
яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, задоволенню не
підлягає .

В судовому засіданні 05.-06.08.2014р. суд
розглянув скаргу гр. ОСОБА_8 від 03.07.2014р.
(т.8, а.с.123-124) на дії ліквідатора
Марченка С.О., якою ОСОБА_8 просить
визнати неправомірними дії
ліквідатора арбітражного керуючого
Марченка С.О. з питання відмови ОСОБА_8
укладання договору купівлі-продажу
майна банкрута ФОП ОСОБА_2 - кафе
швидкого харчування АДРЕСА_2/АДРЕСА_3,
та просить суд зобов'язати ліквідатора
арбітражного керуючого Марченка С.О.
укласти з ОСОБА_8 нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
майна банкрута ФОП ОСОБА_2 - кафе
швидкого харчування АДРЕСА_2/АДРЕСА_3.

Розглядом скарги ОСОБА_8 суд встановив
наступне. 18 червня 2014року ОСОБА_8
звернувся до ліквідатора Марченко С.О.
з вимогою визначити дату та час

підписання основного або попереднього
договору купівлі-продажу.

Підставою для звернення до ліквідатора
з такою заявою стали наступні події.
25.12.2012року на Херсонській обласній
товарній біржі відбулись біржові торги
з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_2 -
кафе швидкого харчування
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3. В біржових торгах
приймали участь 3 учасника, в тому числі
і ОСОБА_8.

Переможцем торгів була визначена гр.
ОСОБА_10

В подальшому ОСОБА_8 отримав листа від
Херсонської обласної товарної біржі
про те, що згідно п.4.19, п.4.19.1, п. 4.19.2, п.4.20,
п.4.20. 4.20.2. Порядку продажу нерухомого
майна банкрута фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розробленого
та затвердженого комітетом кредиторів
ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_8 є переможцем
повторних біржових торгів від 25.12.2012 р.
за ціною, яку було запропоновано ним,
згідно Протоколу №5-105/22-12 від 25.12.2012 р., з
урахування відмов попередніх
учасників торгів, тобто за 500000,00
(п'ятсот тисяч) гривен 00 копійок, без
урахування ПДВ.

ОСОБА_8 підтвердив свою готовність та
бажання

- придбати кафе швидкого харчування,
яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, загальною то 683,5 кв. м з
врахуванням перетворення,
переобладнання об'єкта, до якого
належить тому числі новостворені
підвал площею 11,4 кв.м (приміщеннях № 1),
кабінет площею 8,1 кв.м (приміщення №17),
сходи площею 3,8 кв.м (приміщення №18).

- укласти основний або попередній
договір купівлі - продажу та сплатити
вартість майна.

Листом від 23.06.2014р. ліквідатор
Марченко С.О. на заяву ОСОБА_8 від 18
червня 2014р. про укладення договору
купівлі-продажу майна банкрута - кафе
швидкого харчування, яке розташоване
за адресою АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, повідомив,
що укладання основного або
попереднього договору купівлі -
продажу станом на цей час є неможливим.

Ліквідатор Марченко С.О. підтвердив, що
25.12.2012р. відбулись повторні біржові
торги з продажу майна банкрута - кафе
швидкого харчування, яке розташоване
за адресою АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, переможцем
була визнана ОСОБА_10 з якою 28.12.2012р.
Кошовим С.О. був укладений Попередній
договір купівлі-продажу майна з
терміном 6 місяців для виконання
зобов'язань по сплаті вартості
придбаного майна. Інші договори не
укладались.

Ухвалою господарського суду від
27.06.2013р. було визначено, що попередній
договір укладений в порушення вимог
законодавства без нотаріального
посвідчення, а тому є нікчемним.

Протоколом комітету кредиторів №7 від
30.11.2012р. затверджено Порядок продажу
нерухомого майна банкрута. Відповідно
до пункту 5.1 Порядку переможець
біржових торгів здійснює розрахунок в
строк передбачений попереднім
договором купівлі-продажу або
протягом 10-ти (днів) з дня укладання
договору купівлі - продажу. Станом на 12
червня 2014р. переможець аукціону ОСОБА_10
не здійснила жодних дій в
підтвердження наміру розрахуватися за
майно.

На підставі викладеного ліквідатор
Марченко С.О. повідомив ОСОБА_8, що той
помилково вважаєте себе переможцем
торгів, а є лише неналежним покупцем.

Гр.ОСОБА_8 вважає, що арбітражний
керуючий Марченко С.О., відмовляючи у
укладенні попереднього або основного
договору купівлі-продажу майна
банкрута - кафе швидкого харчування,
яке розташованого за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, діє неправомірно, по
надуманим доводам відмовляється
виконувати свої обов'язки, оскільки
відповідно до ст. 30 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції до 19.01.2013р., продаж майна
банкрута оформляється договорами
купівлі-продажу, які укладаються між
ліквідатором і покупцем відповідно до
законів України.

Відповідно до ст. 24 Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції до 19.01.2013р., у ліквідаційній
процедурі господарський суд розглядає
скарги на дії учасників ліквідаційної
процедури.

За приписами абзацу 2 пункту 4 статті 24,
пункту 4 статті 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону, чинній на дату
порушення провадження у справі) у
ліквідаційній процедурі господарський
суд розглядає скарги на дії учасників
ліквідаційної процедури. Дії
ліквідатора (ліквідаційної комісії)
можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Згідно статті 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор з дня свого призначення:
приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута
і виконує повноваження керівника
банкрута; вживає заходів, спрямованих
на пошук, виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
реалізує майно банкрута для
задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
24.10.2011 року "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" роз'яснено, що
господарський суд вирішує у межах
розгляду справи про банкрутство спори,
безпосередньо пов'язані із здійсненням
провадження в такій справі, в тому
числі про: визнання недійсними
правочинів, вчинених керуючим санацією
(ліквідатором); визнання права
власності на майно боржника;
оскарження результатів аукціону з
продажу майна боржника.

Відтак, при розгляді скарг на дії
ліквідатора господарський суд, у
провадженні якого знаходиться справа
про банкрутство, надає оцінку діям
ліквідатора щодо формування
ліквідаційної маси та продажу майна
банкрута з метою задоволення
кредиторських вимог, включених до
реєстру, тому оскарження дій
ліквідатора, його ухилення від
належного оформлення результатів
торгів з продажу ліквідаційної маси
банкрута повинно здійснюватися в
межах відповідної справи про
банкрутство, а не в окремому позовному
провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону про
банкрутство після проведення
інвентаризації та оцінки майна
банкрута ліквідатор розпочинає продаж
майна банкрута на відкритих торгах,
якщо комітетом кредиторів не
встановлено інший порядок продажу
майна банкрута.

Частиною 7 статті 48 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що продажу підлягає все
майно громадянина-підприємця -
банкрута, за винятком майна, що не
включається до складу ліквідаційної
маси згідно з цим Законом.

Згідно частини 7 ст. 47 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону станом на момент
винесення постанови про визнання
боржника банкрутом), у разі визнання
громадянина-підприємця банкрутом до
складу ліквідаційної маси не
включається майно
громадянина-підприємця, на яке згідно з
чинним законодавством України не може
бути звернено стягнення.

Згідно ч.1 ст.26 Закону про банкрутство,
усі види майнових активів (майно та
майнові права) банкрута, які належать
йому на праві власності або повного
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що майно банкрута, що є предметом
застави, включається до ліквідаційної
маси, але використовується виключно
для першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Отже, предмет іпотеки - кафе швидкого
харчування, яке розташованого за
адресою АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, правомірно
було включено до складу ліквідаційної
маси.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 25,
ст.ст. 26, 29, 30, частин 5, 7 ст. 48 Закону про
банкрутство, після визнання фізичної
особи - підприємця банкрутом у разі
призначення ліквідатора саме на нього
покладається функція щодо
розпорядження та реалізації
виявленого в ході ліквідаційної
процедури майна, яке підлягає
включенню до ліквідаційної маси. При
цьому, з метою недопущення
одноособового розпорядження
ліквідатором вказаним майном на свій
власний розсуд та на визначених
ліквідатором умовах, з метою належного
захисту інтересів визнаних кредиторів
у справі, законодавець передбачив
процедуру, відповідно до якої
визначається порядок та умови продажу
майна, що увійшло до ліквідаційної маси
- ч. 1 ст. 30 Закону про банкрутство. До
того ж, відповідно до норм вказаної
статті, комітет кредиторів має право
встановити інший, ніж передбачений
нормами Закону про банкрутство,
порядок продажу майна банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням комітету кредиторів від
30.11.2012р. (протокол №7 - т.5 а.с.37-41)
погоджено звіти про незалежну оцінку
ринкової вартості майна банкрута, що
увійшло до ліквідаційної маси,
вирішено реалізацію майна банкрута
здійснити через біржові торги та
затверджено Порядок продажу
нерухомого майна банкрута фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (т.5 а.с.59-68).

30.11.2012р. ліквідатором боржника на
виконання рішень комітету кредиторів
(протоколи №6 від 15.11.2012р., №7 від 30.11.2012р.
- т.5 а.с.37-41, 44-46) укладено з товарною
біржею "Херсонська обласна товарна
біржа" договір про реалізацію майна
банкрута шляхом реалізації через
біржові торги. Договір укладено згідно
Порядку, встановленого рішенням
комітету кредиторів №7 від 30.11.2012р.
Також 30.11.2012р. ліквідатором укладено
договір на брокерське обслуговування.

Перші біржові торги, призначені на
12.12.2012р., не відбулись у зв'язку із
відсутністю заявок на участь у
біржових торгах, про що товарна біржа
повідомила ліквідатора відповідним
листом від 12.12.2012р. №71 (т.5 а.с.57).

Рішенням комітету кредиторів від
12.12.2012р. протокол №8 (т.5 а.с.30-33) ухвалено
про проведення повторних біржових
торгів з реалізації майна банкрута, та,
з метою поліпшення купівельного
попиту, зменшено стартову ціну об'єктів
продажу в межах, передбачених Порядком
продажу майна банкрута, шляхом уцінки
на 25%.

Повторні біржові торги було призначено
на 25.12.2012р., про що ліквідатор боржника
13.12.2012р. повідомив заставних кредиторів
- ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, ПАТ
"Імексбанк", м.Одеса, ПАТ "Укрсоцбанк",
м.Київ шляхом скерування відповідних
повідомлень кур'єрською поштою (т.5
а.с.10-16). В судовому засіданні оглянуто
оригінали квитанцій кур'єрської пошти
"КСД" та описів вкладень до листів про
повідомлення заставних кредиторів про
проведення біржових торгів з
реалізації заставного майна боржника.

Інформація про проведення 25.12.2012р.
біржових торгів також була розміщена
організатором торгів в газеті
"Наддніпрянська правда" №101 від 19.12.2012р.
та в "Біржовому бюлетені" №18 від 18.12.2012р.
(т.5 а.с.51-53).

Матеріалами справи підтверджено факт
повідомлення заставних кредиторів про
проведення 25.12.2012р. повторних
біржових торгів.

За результатами проведених 25.12.2012р.
торгів складено, крім інших, протокол
повторних біржових торгів (аукціону)
№Б-105/22-12 від 25.06.2012р. (т.5 а.с.72), у
відповідності до якого торги з
реалізації кафе швидкого харчування,
яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 відбулись, ціна
продажу майна - 2500000,00 грн., переможець
торгів - ОСОБА_10, яка у ході торгів
запропонувала за лот найбільшу ціну.

В подальшому 28.12.2012р. між ліквідатором
боржника арбітражним керуючим Кошовим
С.О. та переможцем торгів ОСОБА_10 було
укладено попередній договір, за
умовами якого сторони зобов'язались в
строк до 28.06.2013р. укласти основний
договір купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 у нотаріальній формі
на умовах, визначених цим договором.

Попередній договір купівлі-продажу
майна банкрута кафе швидкого
харчування, розташованого в
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, укладений 28.12.2012р. між
ліквідатором боржника Кошовим С.О. та
переможцем торгів ОСОБА_10, що відбулись
25.12.2012р., є нікчемним, неукладеним
(невчиненим правочином), тому визнання
його недійсним в судовому порядку
неможливе.

Крім того, ОСОБА_8 не посилається на
Попередній договір купівлі-продажу
майна банкрута кафе швидкого
харчування, розташованого в
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, укладений 28.12.2012р. між
ліквідатором боржника Кошовим С.О. та
переможцем торгів ОСОБА_10, не вважає
себе правонаступником за цим
договором. Тому факт нікчемності
вищеназваного правочину не пов'язаний
та не впливає на права гр.ОСОБА_8 щодо
придбання майна банкрута з торгів.

Відповідно до протоколу № 14 зборів
комітету кредиторів ФОП ОСОБА_2 від 11
жовтня 2013р. вирішено - погодитись з
пропозицією ОСОБА_8 щодо придбання кафе
швидкого харчування, розташованого в
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3, за ціною 500000 грн.,
пропозиції. Ліквідатора щодо
проведення повторних торгів відхилити
(т.8, а.с.136-137).

Відповідно до протоколу № 21 зборів
комітету кредиторів від 03 липня 2014р.
вирішено зобов'язати ліквідатора
Марченка С.О. укласти з ОСОБА_8 основний
або попередній договір щодо придбання
кафе швидкого харчування,
розташованого в АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 (т.8,
а.с.150).

Також суд зазначає, що ухвали
господарського суду від 27 червня 2013р. (
якою скаргу публічного акціонерного
товариства "Імексбанк" на дії
ліквідатора боржника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 арбітражного
керуючого Кошового С.О. залишено без
задоволення) та ухвала від 20 лютого
2014р., якою суд відмовив у задоволенні
скарги публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" на дії
ліквідатора фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 арбітражного керуючого
Кошового С.О. з тих же підстав, з яких
заявлено позов ліквідатора Марченка
С.О. про :

- визнання недійсним Попереднього
договору купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, розташованого в АДРЕСА_2/,
АДРЕСА_3 укладений між арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та ОСОБА_10

- визнання недійсними протоколу
№Б-111/28-13 від 10.10.2013р. біржових торгів
організованих товарною біржею
"Херсонська обласна товарна біржа" із
визначення переможцем торгів учасника
під № 2 ОСОБА_8 стосовно купівлі-продажу
кафе швидкого харчування
розташованого в АДРЕСА_2/АДРЕСА_3
набрали законної чинності, ніким із
сторін та учасників провадження не
оскаржувались.

В судовому засіданні 06 серпня 2014р. суд
розглянув клопотання ліквідатора
арбітражного керуючого Марченка С.О.
про скасування обтяжень на майно
боржника - фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2. До клопотання додано

- копію ОСОБА_3 з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (станом
на 03.03.2014р.)

- копію ОСОБА_3 з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (станом
на 08.02.2014р.)

- інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна станом на 03.03.2014р.

- інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно станом на
03.03.2014р.,

- інформаційної довідки з Державного
реєстру іпотек станом на 03.03.2014р.

Розглядаючи клопотання ліквідатора,
суд керується положеннями ч. 1 ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" про те, що суд
скасовує арешт, накладений на майно
боржника, визнаного банкрутом та інші
обмеження по розпорядженню майном
боржника. Накладення нових арештів чи
інших обмежень по розпорядженню
майном боржника не допускається.

В судовому засіданні 06.08.2014р.
представник ПАТ "Імексбанк" підтвердив,
що станом на 06.08.2014р. не скасовував
обтяження, накладені банком на майно
банкрута фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 ( юридична адреса АДРЕСА_4,
фактична адреса АДРЕСА_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) .

За таких обставин суд задовольняє
клопотання ліквідатора арбітражного
керуючого Марченка С.О. про скасування
обтяжень на майно боржника - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,
зареєстрованих відповідно до ОСОБА_3 з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (станом на 03.03.2014р.),
ОСОБА_3 з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (станом на
08.02.2014р.), інформаційної довідки з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна станом на
03.03.2014р., інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно станом на 03.03.2014р., інформаційної
довідки з Державного реєстру іпотек
станом на 03.03.2014р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 17, 23, 25, 30, 47 - 49 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» ,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Задовольнити клопотання
ліквідатора арбітражного керуючого
Марченка С.О. про скасування обтяжень
на майно боржника - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,
зареєстрованих відповідно до ОСОБА_3 з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (станом на 03.03.2014р.),
ОСОБА_3 з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (станом на
08.02.2014р.), інформаційної довідки з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна станом на
03.03.2014р., інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно станом на 03.03.2014р., інформаційної
довідки з Державного реєстру іпотек
станом на 03.03.2014р.

2. У задоволенні позовних вимог
ліквідатора Марченка С.О. про визнання
недійсним Попереднього договору
купівлі-продажу кафе швидкого
харчування, розташованого в АДРЕСА_2/,
АДРЕСА_3 укладеного між арбітражним
керуючим Кошовим С.О. та ОСОБА_10 та
визнання недійсним протоколу №Б-111/28-13
від 10.10.2013р. біржових торгів
організованих товарною біржею
"Херсонська обласна товарна біржа" із
визначення переможцем торгів учасника
під №2 ОСОБА_8 стосовно купівлі-продажу
кафе швидкого харчування
розташованого в АДРЕСА_2/АДРЕСА_3 -
повністю відмовити.

3. Задовольнити скаргу ОСОБА_8 (АДРЕСА_6)
повністю :

- визнати неправомірними дії
ліквідатора арбітражного керуючого
Марченка С.О. з питання відмови ОСОБА_8
укладання договору купівлі-продажу
майна банкрута ФОП ОСОБА_2 - кафе
швидкого харчування АДРЕСА_2/АДРЕСА_3,

- зобов'язати ліквідатора арбітражного
керуючого Марченка С.О. укласти з
ОСОБА_8 нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу майна банкрута
ФОП ОСОБА_2 - кафе швидкого харчування
АДРЕСА_2/АДРЕСА_3.

4. Ухвалу направити учасникам
провадження.

Суддя
Т.Г. Пінтеліна