КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 910/8618/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

За розглядом апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 року у справі № 910/8618/14
(суддя - Літвінова М.Є.)

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест»

до Адміністративної колегії
Київського обласного територіального

відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення
№ 74 від 30.12.2013р.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): не з'явились;

від відповідача: Євтушок І.В.
(довіреність № 02-08/1670 від 12.08.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014р. відмовлено у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Люксінвест».

Ухвалою суду від 18.07.2014р. прийнято до
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест», у якій,
скаржник просив:

- скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 23.06.2014р. у справі №
910/8618/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест», а саме:

визнати недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України № 74
від 30.12.2013р. у справі № 736/13-р-02-07-13 в
частині визнання дій Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Люксінвест» під час участі у
процедурі відкритих торгів на
закупівлю Національним університетом
Державної податкової служби України
машин друкувальних код ДК 016-97-29.56.1 у 2012
році, порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції, яке
передбачене пунктом 1 ст. 50 та п. 4
частини другої ст.. 6 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
у вигляді вчинення антиконкурентних
дій, які стосуються спотворення
результатів торгів (тендерів);

визнати недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України № 74
від 30.12.2013р. у справі № 736/13-р-02-07-13 в
частині накладення на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Люксінвест» штрафу у розмірі 60 000 грн..

У зв'язку із зміною складу суду
розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.,
апеляційну скаргу у справі прийнято до
провадження зміненим складом суду
ухвалою від 12.08.2014р., за якою розгляд
скарги ухвалено здійснювати в судовому
засіданні 13.08.2014р. про яке сторони
повідомлені належним чином.

За твердженнями апелянта, під час
прийняття Господарським судом міста
Києва рішення від 23.06.2014р. у справі №
910/8618/14 мало місце неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального права.

Згідно доводів апеляційної скарги,
позивачем вчасно було реалізовано своє
право на оскарження незаконного, на
думку позивача, рішення
Антимонопольного комітету України, а
термін оскарження не порушено.

Відповідачем до справи подано відзив
на апеляційну скаргу, у якому
відзначено про необґрунтованість
доводів апелянта, про законність
винесеного судового рішення при
вірному встановленні всіх обставин
справи.

В судове засідання не з'явились
представники позивача - ТОВ
«Люксінвест», однак враховуючи, що явка
в судове засідання є правом сторін, а не
їх обов'язком, не визнавалась судом
обов'язковою для представників сторін,
справа може розглядатись без їх участі,
оскільки таке нез'явлення не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги.

Клопотання скаржника про відкладення
розгляду апеляційної скарги судом
відхилене, оскільки перебування
посадових осіб товариства у відпустці
не є перешкодою для розгляду скарги.

Відкладення розгляду справи можливо
згідно норм ГПК України (ст. 77), саме, у
разі коли за якихось обставин спір не
може бути вирішено в даному засіданні,
та не ставиться в залежність від
наявності клопотання сторони тощо.

У апеляційній скарзі викладені
підстави з яких, за твердженням
скаржника підлягає скасуванню
прийняте судом першої інстанції
рішення у справі, такі суду є
зрозумілими, не потребують додаткового
роз'яснення представником.

За розглядом матеріалів справи, при
дослідженні наявних доказів,
враховуючи пояснення представника
відповідача та доводи скаржника
викладені в апеляційній скарзі, судом
відзначається про відсутність підстав
для скасування судового рішення при
врахуванні наступного.

Рішенням адміністративної колегії
Київського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 30.12.2013р. № 74 (справа №
736/13-р-02-07-13) визнано дії ТОВ
«Люксінвест» та ТОВ «ВС Інвест» під час
участі у процедурі відкритих торгів
про закупівлю Національним
університетом Державної податкової
служби України машин друкувальних код
ДК 016-97-29.56.1. у 2012 році, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, яке передбачене п. 1 ст. 50
та п. 4 частини другої ст. 6 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді вчинення
антиконкурентних дій, які стосуються
спотворення результатів торгів
(тендерів) (п. 1 рішення);

Згідно п. 2 вказаного рішення, за
вчинення зазначеного порушення,
відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
накладено на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест» штраф у
розмірі 60 000 грн..

Предметом розгляду у даній справі є
вимоги позивача визнати рішення
відповідача у зазначеній частині
недійсним, зокрема, з урахуванням
наступних доводів:

- при прийнятті рішення не враховано, що
затвердженим рішенням комітету з
конкурсних торгів від 28.09.2012 №10
очікувана вартість предмета закупівлі
становить 1 999 860, 00 грн., що в загальному
відповідає запропонованій ціновій
пропозиції ТОВ «Люксінвест», як
учасника конкурсних торгів, а саме 2 010
370,00 грн.;

- підготовка документації конкурсних
торгів здійснювалась позивачем за
формою (зразком) наданим замовником,
отже наявні в учасників конкурсних
торгів деякі тотожності в
підготовлених документах пояснюються
саме необхідністю дотримуватись вимог
замовника;

- відповідно до приписів статті 7 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» положення статті 6 Закону
не застосовуються до будь-яких
добровільних узгоджених дій малих або
середніх підприємців щодо спільного
придбання товарів, які не призводять до
суттєвого обмеження конкуренції та
сприяють підвищенню
конкурентоспроможності малих або
середніх підприємців, а позивач,
відповідно до положень Закону України
«Про розвиток та державну підтримку
малого та середнього підприємництва в
Україні» є суб'єктом малого
підприємництва;

- твердження про вплив ТОВ «ВС Інвест»
на цінову політику ТОВ «Люксінвест», як
ексклюзивного дистриб'ютора машин
торгової марки Gestetner в Україні є
надуманим, зробленим без обґрунтування
жодним доказом.

Порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції є,
антиконкурентні узгоджені дії (п. 1
статті 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»), які згідно з
п. 4 частини 2 статті 6 Закону,
визначаються як узгоджені дії які
стосуються спотворення результатів
торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
визначено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення; цей
строк не може бути відновлено.

У оскаржуваному рішенні відповідача
від 30.12.2013р. № 74 (справа № 736/13-р-02-07-13),
яке отримано позивачем 13.01.2014р.
(підтверджено поштовим повідомленням
про вручення рекомендованого
відправлення, аркуш справи 58), у
відповідності до вимог його
оформлення, міститься посилання на
строк та порядок оскарження рішення
встановлений частиною першою ст. 60
Закону України «Про захист економічної
конкуренції».

Такими, що обґрунтовуються належною
оцінкою доказів наявних у справі є
висновки суду першої інстанції про те,
що двомісячний строк з дня одержання
позивачем рішення для його оскарження
закінчився 13.03.2014р..

Відповідно до встановлених під час
розгляду справи обставин, які
підтверджені матеріалами справи,
13.03.2014р. поштою до Господарського суду
міста Києва було направлено позовну
заяву №29 від 12.03.2014р. з вимогами про
визнання частково недійсним рішення
адміністративної колегії Київського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013р. № 74 від 30.12.2013, яка ухвалою суду
від 24.03.2014 № 910/4864/14 повернута позивачу
без розгляду з підстав передбачених
ст.63 ГПК України.

При повторних зверненнях позивача до
суду подані Товариством з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест» позовні
заяви були повернуті ухвалами від
22.04.2014р. №910/7213/14, від 28.04.2014р. №910/7807/14 без
розгляду на підставі п.п.1, 2, 3, 4, 6 ч. 1 ст.
63 ГПК України.

Провадження у даній справі порушено
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. за результатами
розгляду позовних матеріалів поданих
до суду 07.05.2014р. (підтверджується датою
на вхідному штампі проставленому на
позовній заяві).

Доводи апелянта з приводу дотримання
ним двомісячного строку оскарження
рішення органів Антимонопольного
комітету України до суду,
спростовуються встановленими під час
розгляду в суді першої інстанції
обставинами, відповідно не свідчать
про неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи чи про
порушення або неправильне
застосування норм матеріального права
при вирішенні спору, оскільки, згідно
положень ст. 43 ГПК України, судом першої
інстанції було надано належну оцінку
наявним у справі доказам в сукупності з
іншими наданими доказами.

Правильним є висновок суду про те, що
повторно подана до господарського суду
позовна заява вважається поданою саме
у день повторного звернення з позовом
до господарського суду, наведене прямо
обумовлено положеннями ч. 3 ст. 63 ГПК
України за якими, повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущенного порушення.

Обгрунтованими є посилання суду першої
інстанції на п. 24 Інформаційного листа
від 07.04.2008р. № 01-8/211 «Про деякі питання
практики застосування норм Цивільного
та Господарського кодексів України» в
якому, на запитання чи переривається
строк позовної давності у випадку, якщо
господарським судом було відмовлено у
прийнятті позовної заяви до розгляду
або позивачу повернено позовну заяву,
була надана відповідь про те, що:

відмова господарського суду в
прийнятті позовної заяви до розгляду в
порядку статті 62 ГПК України або
повернення позовної заяви у
відповідності до статті 63 ГПК України
свідчить, що не був дотриманий
встановлений порядок подання позову.

Аналогічна позиція викладена у п. 4.4.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» від 29.05.2013р. №10
де зазначено наступне:

- за змістом частини другої статті 264 ЦК
України переривання перебігу позовної
давності шляхом пред'явлення позову
матиме місце у разі не будь-якого
подання позову, а здійсненого з
додержанням вимог процесуального
закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому
якщо господарським судом у прийнятті
позовної заяви відмовлено (стаття 62
ГПК) або її повернуто (стаття 63
названого Кодексу), то перебіг позовної
давності не переривається. Так само не
перериває цього перебігу подання
позову з порушенням правил
підвідомчості справ.

- з урахуванням положення частини
четвертої статті 51 ГПК днем подання
позову слід вважати дату поштового
штемпеля підприємства зв'язку, через
яке надсилається позовна заява (а в
разі подання її безпосередньо до
господарського суду - дату реєстрації
цієї заяви в канцелярії суду). Якщо
позовну заяву було повернуто, перебіг
позовної давності переривається з того
дня, коли заяву подано до суду з
додержанням установленого порядку.

Наведені приписи, у відношенні спору,
що розглядається у даній справі з
приводу оскарження рішення органу
Антимонопольного комітету України
стосуються оцінки доводів позивача про
дотримання ним встановленого законом
строку на оскарження рішення в
судовому порядку, в частині
застосування процесуального закону.

При цьому, встановлена Цивільним
кодексом України позовна давність до
спірних правовідносин не
застосовується, про що, також зазначено
у п. 2 Постанови Вищого господарського
суду України від 26.12.2011р. № 15 «Про деякі
питання практики застосування
конкурентного законодавства» на які
містяться посилання у рішенні суду
першої інстанції.

Строк оскарження рішень органу
Антимонопольного комітету України не
може бути відновлено, в силу положень ч.
1 ст. 60 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», закінчення
присічного строку, незалежно від
причин його пропуску заінтересованою
особою, є підставою для відмови в
позові про визнання недійсним рішення
(розпорядження) Антимонопольного
комітету України та його органів.

Підтверджені матеріалами справи та
узгоджуються з вищевикладеним
встановлені судом першої інстанції
обставини про те, що позовна заява про
визнання недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013р. №74 була подана до
Господарського суду міста Києва
позивачем 07.05.2014р., тобто з пропуском
встановленого частиною 1 ст. 60 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» двомісячного строку для
оскарження рішення органу
Антимонопольного комітету України.

При встановленні судом першої
інстанції обставин пропуску позивачем
двомісячного строку для оскарження
рішення Адміністративної колегії
Київського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України «Про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» від 30.12.2013р. №74,
враховуючи, що пропущений строк не може
бути відновлено, він є присікальним,
судом першої інстанції правомірно
зроблено висновок про відсутність
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог про визнання недійсним
рішення Адміністративної колегії
Київського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 30.12.2013р. №74.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
з'ясовано обставини справи, рішення
ухвалено відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люксінвест» та
скасування рішення Господарського
суду м. Києва від 23.06.2014 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Люксінвест» залишити без задоволення,
а рішення Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 року у справі № 910/8618/14 -
без змін.

2. Матеріали справи № 910/8618/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала