ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р.
Справа № 922/691/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В. ,
суддя Россолов В.В.

при секретарі Вороні В.С.,

за участю представників :

позивача - не з'явився

відповідача - Геньбач Н.О.

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.
№1561Х/1-12) на рішення господарського
суду Харківської області від 12 травня
2014 року у справі №922/691/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АСУгазсервіс", с.
Циркуни, Харківський район, Харківська
область,

до Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Приватний нотаріус
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про визнання договору іпотеки таким, що
втратив чинність,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "АСУгазсервіс"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", в якій просило визнати
іпотечний договір № 820/3-27/21/02-7/325 від
20.07.2007 року таким, що втратив чинність, а
відповідача - таким, що втратив право на
іпотеку за договором; зобов'язати
відповідача повернути
правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки, а саме: свідоцтво від
20.02.2007 року про право власності на
нерухоме майно у вигляді нежитлової
будівлі загальною площею 884,9 кв.м.
розташованої за адресою: Харківська
обл., Харківський район, с. Циркуни, вул.
Теплична, буд. 4, технічний паспорт на
нежитлову будівлю (оригінал), державний
Акт від 28 березня 2006 р. серія ЯА №630457
про право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,0288 га, що
знаходиться за адресою Харківська обл.,
Харківський район, с. Циркуни, вул.
Теплична, буд. 4, кадастровий №
:00:026:0110; з метою усунення перешкод
у користуванні нерухомим майном
зобов'язати третю особу - приватного
нотаріуса Харківського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 виключити
з Державного реєстру іпотек відомості
про іпотеку нежитлової будівлі
загальною площею 884,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., Харківський район, с. Циркуни, вул.
Теплична, буд. 4, та земельної ділянки
загальною площею 0,0288 га, що знаходиться
за адресою: Харківська обл.,
Харківський район, с. Циркуни, вул.
Теплична, буд. 4, кадастровий №
:00:026:0110, які належать Товариству з
обмеженою відповідальністю
"АСУгазсервіс" та які були передані до
іпотеки у відповідності до іпотечного
договору № 820/3-27/21/02-7/325 від 20.07.2007 року

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12 травня 2014
року у справі №922/691/14 (суддя Бринцев
О.В.) провадження у справі в частині
позовних вимог по відношенню до
приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3
припинено. В решті позовних вимог
відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
подав до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду Харківської області від 12 травня
2014 року у справі №922/691/14 скасувати
частково та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги частково.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що рішення
суду першої інстанції прийнято з
порушенням норм матеріального права.
Крім того, зазначає, що позовна вимога
про визнання договору таким, що втратив
чинність відповідає способам захисту
порушеного права, встановленим ст. 16 ЦК
України та ст. 20 ГК України. Також
вказує на те, що правовідносини між
сторонами повинні бути припинені за
неможливістю їх виконання. До того ж,
адреса об'єктів, зазначена в
правовстановлюючих документах, не
відповідає їх дійсній адресі на
сьогодні.

Відповідач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому зазначає, що заперечує
проти апеляційної скарги позивача.
Посилається на те, що зобов'язання
позивача з повернення сум кредиту,
сплати процентів та неустойки не
припинилося, оскільки заборгованість
позивачем не погашена. Тому основне
зобов'язання продовжує існування, а
відтак, продовжує існування й іпотечне
зобов'язання. Відповідач просить
рішення господарського суду
Харківської області від 12 травня 2014
року у справі №922/691/14 залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа письмового відзиву на
апеляційну скаргу позивача не надала.

01 серпня 2014 року представник позивача
через канцелярію суду надав клопотання
(вх. №6147), в якому просив відкласти
розгляд справи, у зв'язку із його
знаходженням у відрядженні за межами
міста Харкова.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК).

Колегія суддів, враховуючи викладене,
ухвалила клопотання представника
позивача про відкладення розгляду
справи залишити без задоволення.

Позивач та третя особа, будучи належним
чином повідомленими про місце та час
розгляду апеляційної скарги, не
реалізували своє право на участь у
судовому процесі та не забезпечили
явку своїх представників у призначене
судове засідання.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників
позивача та третьої особи не була
визнана обов'язковою, а також те, що їх
неявка не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
зазначених представників за наявними
матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню,
зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваного
рішення, 20 липня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк"
(кредитор) та ОСОБА_4 (позичальник) було
укладено договір відновлювальної
кредитної лінії №820/1-27/21-03-07/035 (а.с.13-18).

Згідно із п. 1.3. даного договору в якості
забезпечення виконання позичальником
своїх зобов'язань перед кредитором за
цим договором щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, комісій,
можливої неустойки (пені, штрафу), а
також інших витрат щодо задоволення
вимог кредитора за договором, кредитор
укладає з майновим поручителем
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АСУгазсервіс"
договір іпотеки.

20 липня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк"
(іпотекодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"АСУгазсервіс" (іпотекодавець) було
укладено іпотечний договір
№820/3-27/21/02-7/325, який посвідчено
приватним нотаріусом Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстровано в реєстрі за №2441
(а.с.19-22).

Відповідно до п.1.1. даного договору
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання зобов'язань
позичальником за договором
відновлювальної кредитної лінії
№820/1-27/21-03-07/035 від 20.07.2007р., нерухоме
майно, а саме:

нежитлову будівлю загальною площею 884,90
кв.м., що знаходиться за адресою
Харківська обл., с. Циркуни, вул.
Теплична, будинок 4, та належить
іпотекодавцеві, на праві колективної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
20.02.2007 р. видане Виконавчим комітетом
Циркунівської сільської ради, на
підставі Рішення Виконавчого комітету
сільської ради №51 від 13.02.2007 р., право
власності на яку зареєстровано КП
"Харківське районне БТІ" згідно з
витягом про реєстрацію права власності
від 30.03.2007 р., за реєстраційним номером
17897781, заставною вартістю 1765798,00 грн.;

земельну ділянку, загальною площею 0,0288
га, що знаходиться за адресою:
Харківська обл.., с. Циркуни, вул.
Теплична, 4, кадастровий номер
:00:026:0110 та належить іпотекодавцю
на праві колективної власності на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№630457, виданого 28.03.2006 р. Харківською
райдержадміністрацією, право
власності на яку зареєстровано 28.03.2006 р.
в книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за
№01, заставною вартістю 21700,00 грн.

04 листопада 2009 року господарським
судом Харківської області було
прийнято рішення у справі №59/191-09, яким
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
нежитлову будівлю загальною площею 884,90
кв.м., що знаходиться у Харківській
області, Харківський район, с. Циркуни,
вул. Теплична, будинок 4; земельну
ділянку, загальною площею 0,0288 га, що
знаходиться за адресою: Харківська
область, с. Циркуни, вул. Теплична, 4,
кадастровий номер :00:026:0110 та
знаходиться в іпотеці за іпотечним
договором №820/3-27/21/02-7/325, реєстровий №2441
від 20.07.2007 р. у розмірі 708521,11 грн. (а.с.27-31).

18 листопада 2009 року рішенням Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків було
розірвано договір відновлювальної
кредитної лінії №820/1-27/21-03-07/035,
укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_4 20 липня 2007 року (а.с.23-26).

Як зазначає позивач, на момент подання
позову стягнення на предмет іпотеки
фактично не звернуто, що, на його думку,
свідчить про втрату чинності іпотечним
договором №820/3-27/21/02-7/325 від 20.07.2007 року
та втрату відповідачем права на
іпотеку. В зв'язку з чим, позивач вважає,
що відповідач зобов'язаний повернути
йому правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки, а третя особа
зобов'язана виключити відповідні
відомості з державного реєстру іпотек.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вищевикладеними висновками та вважає
їх такими, що не відповідають фактичним
обставинам та матеріалам справи, а
також нормам чинного законодавства,
виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом.

Підстави припинення зобов'язань
визначені в статтях 598-609 Цивільного
кодексу України, серед яких, зокрема,
припинення зобов'язання виконанням,
проведеним належним чином.

Пунктом п. 6.3. іпотечного договору
№820/3-27/21/02-7/325 від 20.07.2007 року також
передбачено, що він діє до припинення
основного зобов'язання, тобто
зобов'язання позичальника за договором
відновлювальної кредитної лінії
№820/1-27/21-03-07/035 від 20.07.2007 року.

Матеріали справи не містять доказів
виконання основного зобов'язання
належним чином, тому основне
зобов'язання з повернення сум кредиту,
сплати процентів та неустойки не
припинилося, в зв'язку з чим, продовжує
існувати й іпотечне зобов'язання,
незважаючи на розірвання договору
відновлювальної кредитної лінії
№820/1-27/21-03-07/035 від 20.07.2007 року та на
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Колегія суддів звертає увагу,
що розірвання договору
відновлювальної кредитної лінії
№820/1-27/21-03-07/035 від 20.07.2007 року не тягне за
собою припинення дії іпотечного
договору №820/3-27/21/02-7/325 від 20.07.2007 року, а
впливає лише на виконання зобов'язання
по кредитному договору.

До того ж, колегія суддів, враховує, що
на даний час відсутні також підстави
для припинення іпотеки, встановлені
статтею 17 Закону України "Про іпотеку",
зокрема, й шляхом припинення основного
зобов'язання.

Крім того, колегія суддів, вважає, що не
відповідає способам захисту прав
позивача позовна вимога про визнання
іпотечного договору №820/3-27/21/02-7/325 від
20.07.2007 року таким, що втратив чинність, а
відповідача - таким, що втратив право на
іпотеку за договором, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 20 Господарського
кодексу України права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Таким чином, спосіб захисту, обраний
позивачем, не міститься в переліку
способів захисту права, що визначені
статтею 16 Цивільного кодексу України
та статтею 20 Господарського кодексу
України, не передбачений він й іншими
нормами права. Також, в матеріалах
справи відсутні докази того, що такий
спосіб захисту був передбачений
сторонами договором.

Колегія суддів, звертає увагу, що
способи захисту права по своїй суті - це
правові заходи, за допомогою яких у
встановленому законом порядку
здійснюється відновлення порушеного
суб'єктивного права.

Натомість обраний позивачем спосіб до
відновлення порушеного права привести
не спроможний і по суті є навіть не
способом захисту права, а заходом по
встановленню фактів, які носять
проміжний характер.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що неможливо
застосувати спосіб захисту права, який
не відповідає закону, договору і не
приводить до відновлення порушеного
права.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладеною в пункті 3
Інформаційного листа від 25.11.2005 р.
№01-8/2229 «Про деякі питання практики
застосування норм законодавства,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у I півріччі
2005 року».

З огляду на вищезазначені обставини
справи та норми чинного законодавства,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання іпотечного
договору № 820/3-27/21/02-7/325 від 20.07.2007 року
таким, що втратив чинність, а
відповідача - таким, що втратив право на
іпотеку за договором.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача повернути
правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки, колегія суддів,
вважає, що в їх задоволенні необхідно
відмовити, оскільки такі вимоги не
мають самостійних правових та
фактичних підстав, вони є похідними від
вимог про визнання іпотечного договору
таким, що втратив чинність, а
відповідача - таким, що втратив право на
іпотеку за договором, в задоволенні
яких було відмовлено. Отже, відмова в
задоволенні останніх означає
неможливість задоволення перших.

Крім того, позивачем було заявлено
позовні вимоги про зобов'язання
приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
виключити з Державного реєстру іпотек
відомості про іпотеку нежитлової
будівлі загальною площею 884,9 кв.м., що
знаходиться за адресою Харківська обл.,
Харківський район, с. Циркуни, вул.
Теплична, буд. 4, та земельної ділянки
загальною площею 0,0288 га, що знаходиться
за адресою Харківська обл., Харківський
район, с. Циркуни, вул. Теплична, буд. 4,
кадастровий № :00:026:0110, які
належать Товариству з обмеженою
відповідальністю "АСУгазсервіс".

Згідно із чинним законодавством
господарські суди вирішують спори у
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
статті 1 Господарського процесуального
кодексу України, а правовідносини, щодо
яких виник спір, носять господарський
характер.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
виключити з Державного реєстру іпотек
відомості про іпотеку нежитлової
будівлі та земельної ділянки, було
пред'явлено фактично не до відповідача
по справі - Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", а до третьої
особи - приватного нотаріуса
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_3.

Положеннями статті 1 Закону України
„Про нотаріат" передбачено, що
нотаріат в Україні - це система органів
і посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону
України „Про нотаріат" нотаріус - це
уповноважена державою фізична особа,
яка здійснює нотаріальну діяльність у
державній нотаріальній конторі,
державному нотаріальному архіві або
незалежну професійну нотаріальну
діяльність, зокрема посвідчує права, а
також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняє інші нотаріальні
дії, передбачені законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус не може займатися
підприємницькою, адвокатською
діяльністю, бути засновником
адвокатських об'єднань, перебувати на
державній службі або службі в органах
місцевого самоврядування, у штаті
інших юридичних осіб, а також
виконувати іншу оплачувану роботу,
крім викладацької, наукової і творчої
діяльності (ч. 4 ст. 3 Закону України
„Про нотаріат").

Таким чином, приватний нотаріус не
володіє господарською процесуальною
правосуб'єктністю, оскільки не є ані
юридичною особою, ані фізичною особою,
яка здійснює підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набула
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності. В зв'язку з чим, приватний
нотаріус не може виступати стороною
(позивачем або відповідачем) в
господарському процесі.

Порядок оскарження дій приватного
нотаріуса та можливість його
зобов'язання до вчинення певних дій
передбачено Цивільним процесуальним
кодексом України та Законом України
„Про нотаріат", тому такі позовні
вимоги відносяться до юрисдикції
загальних судів і розглядаються за
правилами Цивільного процесуального
кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги про
зобов'язання приватного нотаріуса
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 виключити з Державного
реєстру іпотек відомості про іпотеку
нежитлової будівлі загальною площею
884,9 кв.м., що знаходиться за адресою
Харківська обл., Харківський район, с.
Циркуни, вул. Теплична, буд. 4, та
земельної ділянки загальною площею 0,0288
га, що знаходиться за адресою
Харківська обл., Харківський район, с.
Циркуни, вул. Теплична, буд. 4,
кадастровий № :00:026:0110, які
належать Товариству з обмеженою
відповідальністю "АСУгазсервіс" не
підвідомчі господарським судам і не
можуть розглядатися за правилами
господарського судочинства, тому спір,
в частині зазначених позовних вимог, не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що провадження в частині
вищевказаних позовних вимог підлягає
припиненню.

Колегія суддів, враховуючи
вищевикладене, погоджується з
висновком суду першої інстанції про
припинення провадження у справі в
частині позовних вимог по відношенню
до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 та
про відмову в решті позовних вимог.

Натомість колегія суддів вважає, що
твердження позивача, викладені в
апеляційній скарзі, позбавлені
фактичного та правового обґрунтування,
не відповідають як матеріалам справи,
так і нормам чинного законодавства.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що
господарським судом першої інстанції в
повній мірі з'ясовані та правильно
оцінені обставини у справі, ухвалене
ним рішення є обґрунтованим та
прийнятим у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
а висновки, викладені, в оскаржуваному
рішенні, відповідають обставинам
справи, тому підстав для його
скасування та задоволення апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 12 травня 2014
року у справі №922/691/14 залишити без змін.

Повна постанова складена 11 серпня 2014
року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Россолов В.В.