м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна " доПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Статус"
провідшкодування шкоди в
порядку регресу 8 895,60 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача: Байправ М.С. - представник
від відповідача: не з'явився
Заявлено позов про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Статус"
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 8 895,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на підставі договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № АЕ000351 від 08.11.2011
року внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди
виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля марки Mitsubishi д/н
НОМЕР_9, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля ВАЗ
2109 д/н НОМЕР_7, яким скоєно ДТП,
застрахована відповідачем на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АА/4350535), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 порушено провадження
призначено на 18.08.2014.
17.07.2014 через відділ діловодства суду
надійшла довідка від МТСБУ, на
виконання ухвали про порушення
Представник позивача в судовому
засіданні 18.08.2014 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача відзив на
позов не надав, явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. Ухвала суду, позовна заява
надсилались відповідачу на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
з єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.
У відповідності з положеннями п. 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.
У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
Таким чином, ухвала суду надіслана за
вказаною адресою вважається врученою
відповідачеві належним чином, а тому
підстави для відкладення розгляду
справи відсутні.
Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, господарський суд,
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, вважає
за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.08.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2011 року між ПрАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» та ДУ Львівська
Політехніка ДЦ МОУ укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № АЕ000351 (надалі -
договір), за яким був застрахований
автомобіль Mitsubishi д/н НОМЕР_9.

Відповідно до довідки про ДТП № 8911198,
11.11.2011 року в 21 год. 20 хв. сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_7, що
належить ОСОБА_2, під керуванням водія
ОСОБА_3 та автомобіля Mitsubishi д/н НОМЕР_9,
що належить ДЦ МОУ при ДУ Львівська
політехніка, під керуванням водія
ОСОБА_4.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 07.12.2011 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Згідно з частини 1 статті 16 Закону
України "Про страхування", договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України "Про страхування"
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до Висновку №2092/11
експертного автотоварознавчого
дослідження від 21.11.2011 року, складеного
експертом-оцінювачем ТОВ «СОС Сервіс
Україна» ОСОБА_5 (свідоцтво НОМЕР_10 від
26.09.2007) вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Mitsubishi ASX»
реєстраційний номер НОМЕР_9, внаслідок
виявлених пошкоджень, в цінах на 11.11.2011
року становить 10266,32 грн.

02.12.2011 року позивачем був складений та
підписаний страховий акт №UA037,
згідно з яким пошкодження
транспортного засобу автомобіля Mitsubishi
д/н НОМЕР_9 визнано страховим випадком
та призначено до виплати страхове
відшкодування в розмірі 8895,60 грн.

Позивачем на підставі Страхового акту
№UA037 від 02.12.2011 року та розрахунку
суми страхового відшкодування до
нього, відповідно до рахунку № 1240 від
15.11.2011 року ТОВ «Ніко-Захід», враховуючи
Висновок №2092/11 від 21.11.2011 року було
здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі 8895,60 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№12896 від 09.12.2011 року.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 8895,60 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Як встановлено судом, цивільна
відповідальність власника автомобіля
марки ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_7, застрахована
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія «Статус» відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/4350535 з встановленим
розміром страхової суми за шкоду
заподіяну майну - 50000 грн., франшизи - 510
грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

У відповідності до пункту 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до винної у ДТП
особи, оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України "Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки ВАЗ 2109 д/н
НОМЕР_7, станом на дату ДТП була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
«Статус» за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/4350535,
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_7,
власнику автотранспортного засобу
Mitsubishi д/н НОМЕР_9, покладається на
відповідача.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/4350535, ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., розмір
франшизи складає 510 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки Mitsubishi д/н НОМЕР_9,
становить 8895,60 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач 05.03.2012 року звертався до
відповідача із заявою № 36/3/2012-03/ИР про
страхове відшкодування розмірі
8895,60 грн., належним чином
засвідчена копія якого наявна в
матеріалах справи.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

За таких обставин, враховуючи розмір
права зворотної вимоги, який перейшов
до позивача, визначені полісом АА/4350535,
розміри лімітів відповідальності та
франшизи (510,00 грн.), відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 8385,60 грн. (8895,60
грн. сума виплаченого страхового
відшкодування - 510,00 грн. франшиза = 8385,60
грн.), у зв'язку із чим позов підлягає
частковому задоволенню.

При цьому, суд відзначає, що зі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (копія якого
наявна в матеріалах справи) та
безпосередньо договору добровільного
страхування наземного транспортну №
АЕ000351 від 08.11.2011 року вбачається, що
автомобіль марки Mitsubishi д/н НОМЕР_9, - 2010
року випуску (дата реєстрації
транспортного засобу - 06.11.2010), тобто
строк його експлуатації на момент
настання ДТП не перевищував 7 років.
Тому, з огляду на положення п. 7.38
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
позивачем правомірно заявлено до
стягнення з відповідача суму
страхового відшкодування, розмір якого
визначено без врахування коефіцієнту
фізичного зносу пошкодженого
автомобіля.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги, як і не надав доказів
часткової або повної сплати заявленої
до стягнення суми.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача страхового відшкодування
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 8385,60 грн.

Судові витрати розподіляються
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в порядку ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Статус"
(02218, м. Київ, вул. Райдужна, 59-Б, офіс 3;
ідентифікаційний код 31201694) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул.
Артема, 40; ідентифікаційний код 20782312)
суму страхового відшкодування у
розмірі 8385 (вісім тисяч триста
вісімдесят п'ять) грн. 60 коп. та судовий
збір у розмірі 1722 (одну тисячу сімсот
двадцять дві) грн. 25 коп.

3.Після набрання рішенням
господарського суду міста Києва
законної сили видати відповідний
наказ.

4.В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України і може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Повне рішення складено 20.08.2014 року.

Суддя

О.А. Грєхова