ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Справа № 910/3745/14

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого
(доповідач), Жаботіної Г.В., Палія
В.В.,розглянувши касаційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
компанія"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
18.06.2014У справі№ 910/3745/14 Господарського
суду м. Києваза позовомТовариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія
"ВіДі-Страхування"доПриватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія" про
стягнення 27793,44 грн.за участю
представників сторінвід позивача: не
з'явились, від відповідача: Мезецький
М.С. (довіреність №15 від 08.01.2014)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 (суддя Ващенко Т.М.) у
справі № 910/3745/14 позов задоволено
повністю. Присуджено до стягнення з ПАТ
"Українська транспортна страхова
компанія" на користь ТДВ "Страхова
компанія ВіДі-Страхування" 27793,44 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу, 1827,00 грн. витрат з оплати
судового збору.

Рішення мотивоване тим, що до
позивача перейшло в межах суми 27793,44
грн. право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
18.06.2014 (колегія у суддів: Рудченка С.Г.-
головуючого, Агрикової О.В., Чорногуза
М.Г) рішення Господарського суду м.
Києва від 10.04.2014 у справі № 910/3745/14
залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними
рішенням та постановою, Приватне
акціонерне товариство "Українська
транспортна страхова компанія"
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого господарського суду України, в
які просить скасувати рішення
Господарського суду м. Києва від 10.04.2014
та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014, а справу
передати на новий розгляд.

Учасники судового процесу, згідно з
приписами статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України, були
належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду касаційної скарги.

Розпорядженням секретаря четвертої
судової палати від 18.08.2014 № 05-05/1244, у
зв'язку з необхідністю, відповідно до
частини четвертої статті 31 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" і рішення зборів суддів Вищого
господарського суду України від 22.04.2014
№ 1, та на виконання розпорядження
Голови Вищого господарського суду
України від 04.07.2014 № 25-р сформувати
колегію суддів Вищого господарського
суду України у складі: Корнілової Ж.О. -
головуючого (доповідач), Жаботіної Г.В.,
Палія В.В., для розгляду касаційної
скарги Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 у справі
№ 910/3745/14.

Вислухавши суддю-доповідача Корнілову
Ж.О., обговоривши доводи касаційної
скарги, вислухавши представників
позивача, відповідача, перевіривши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Судами встановлено, що між
позивачем (страховик) та громадянкою
України ОСОБА_7 (страхувальником) 11.06.2013
укладено договір комплексного
добровільного страхування наземного
транспорту Каско 50/50 CLAU № 1191 (а.с.10-23),
згідно з яким позивачем застраховано
автомобіль Land Rover Range Rover Evoque, № кузова
НОМЕР_3.

По проспекту Червонозоряному, 126-Г в
місті Києві 20.12.2013 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_7 та автомобіля Ford
Транзит, НОМЕР_2, що належить ОСОБА_8,
під керуванням ОСОБА_9, що вбачається з
довідки №9322931 відділу ДАІ
Голосіївського районного управління
(а.с. 32-33).

Винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого
статтею 124 КУпАП, постановою
Голосіївського районного суду м. Києва
у справі № 752/22771/13-п від 06.01.2014 визнано
гр. ОСОБА_9, під керуванням якого
перебував автомобіль Ford Транзит,
НОМЕР_2.

З полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/8340131 (а.с.30) вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль Ford
Транзит, НОМЕР_2, яким спичинено ДТП,
застрахований у відповідача. За
вказаним полісом ліміт
відповідальності 50000 грн., франшиза - 0,00
грн.

Відповідач є особою, на яку полісом
№ АС/8340131 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля Ford Транзит,
НОМЕР_2, на момент ДТП, вина
водія-ОСОБА_9, доведена.

Відповідно до акта виконаних робіт
Товариством з додатковою
віідповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі Страхування" № ЛРССА-000250 від
31.01.2014 (а.с. 37-38) та рахунка ВіДі Пауер
Моторз, ТОВ № ЛРсС-0004690 від 27.12.2013 року
(а.с. 36), вартість матеріального збитку
власника автомобіля Land Rover Range Rover Evoque,
склала 27793,44 грн.

На підставі заяви про виплату
страхового відшкодування від 15.01.2014
року (а.с. 25) та страхового акта №КР-007464
(а.с. 28-29) позивач сплатив суму
страхового відшкодування у розмірі 27
793,44 грн. на рахунок СТО - ТОВ "ВіДі Пауер
Моторз", що підтверджується платіжними
дорученнями №320 від 03.02.2014 року (а.с. 39).

Висновки судів є передчасними з
огляду на таке.

Згідно зі статтею 993 Цивільного
кодексу України, статтею 27 Закону
України "Про страхування", до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абзацу 9 частини 2
статті 7 Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні",
проведення оцінки майна є обов'язковим
у випадках визначення збитків або
розміру відшкодування у випадках
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

З врахуванням приписів пункту 22.1
статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", абзацу 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" та статей 43, 84, 105
Господарського процесуального кодексу
України судом першої та апеляційної
інстанцій з достовірністю встановлено
та позивачем не спростовано обставини
непроведення у встановленому законом
порядку оцінки вартості пошкодженого
майна.

Згідно з частиною 2 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції слід взяти до уваги
викладене, вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного,
повного та об'єктивного встановлення
обставин справи, прав та обов'язків
сторін, і відповідно до вимог чинного
законодавства вирішити спір

Відповідно до статті 1119
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної
скарги має право скасувати рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції повністю або
частково і прийняти нове рішення,
припинити провадження у справі.

Згідно зі статтею 4 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом.

Підставами для скасування або
зміни рішення місцевого чи
апеляційного господарського суду або
постанови апеляційного господарського
суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права (частина 1 статті
11110 Господарського процесуального
кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 11112
Господарського процесуального кодексу
України, вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія"
задовольнити.

Рішення Господарського суду м.
Києва від 10.04.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 у справі
№ 910/3745/14 Господарського суду м. Києва -
скасувати.

Справу № 910/3745/14 передати на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва.

Головуючий, суддя
Корнілова Ж.О.

Судді:
Жаботіна Г.В.

Палій В.В.