КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2014 р. Справа№ 910/22190/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Громак В.О. за участю
представників сторін: від позивача -
Кіян А.В. (представник за довіреністю);
Борисенко А.С. (представник за
довіреністю); Земедянська А.Т.
(представник за довіреністю), від
відповідача - не з'явився; від третьої
особи - Гончаренко Є.С. (представник за
довіреністю); розглянувши апеляційну
скаргу приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» на рішення
господарського суду міста Києва від
22.04.2014 р. по справі № 910/22190/13 (головуючий
суддя - Васильченко Т.В., судді - Босий
В.П., Марченко О.В.)

за позовом Swissport International Ltd (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед) до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтеравіа» третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача приватне
акціонерне товариство «Авіакомпанія
«Міжнародні авіалінії України» про
визнання недійсним рішення зборів
учасників та визнання недійсною нову
редакцію статуту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 р. позов задоволено
повністю. Визнано недійсними рішення
від 8 квітня 2013 року загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»,
що оформлені рішенням позачергових
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна», прийнятим шляхом письмового
опитування без проведення зборів
учасників. Визнано недійсними зміни № 2
до статуту товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»,
що були затверджені рішенням
позачергових зборів учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»
від 8 квітня 2013 року та зареєстровані
18.04.2013 державним реєстратором
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації Шабуніною Т.Я.,
номер запису 3003316.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
приватне акціонерне товариство
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 22.04.2014р. у справі
№910/22190/13 та прийняти нове рішення, яким
у задоволені позову відмовити
повністю.

Swissport International Ltd (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед) заперечує проти апеляційної
скарги та просить залишити рішення
господарського суду міста Києва від
22.04.2014р. у справі №910/22190/13 без змін, з
підстав викладених у письмовому
відзиві.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2014р.
апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України»
прийнято до провадження.

Розпорядженням в.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
25.06.2014р., враховуючи перебування судді
Смірнової Л.Г. у відпустці, змінено
склад колегії.

За клопотанням Swissport International Ltd
(Свіспорт Інтернешнл Лімітед) розгляд
справи проводився із повним
фіксуванням за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Приватним акціонерним товариством
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» заявлялось клопотання про
залучення до участі у справі №910/22190/13 в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, Головне
управління юстиції у місті Києві в
особі відділу державної реєстрації
юридичних та фізичних осіб -
підприємців Шевченківського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві.

Обґрунтовуючи клопотання про
залучення третьої особи третя особа
зазначає, що в разі задоволення позову
на державного реєстратора будуть
покладені обов'язки щодо внесення змін
до ЄДР у відношенні відповідача.

Swissport International Ltd (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед) заперечує проти зазначеного
клопотання.

Відповідно до статті 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
під час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору. У
справах щодо майна господарських
організацій, у статутному капіталі
яких є корпоративні права держави,
господарський суд залучає орган
державної влади, що здійснює
управління корпоративними правами, до
участі у справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору.

Київський апеляційний господарський
суд не вбачає підстав для задоволення
зазначеного клопотання, оскільки
рішення по даній справі не може
вплинути на права та обов'язки
Головного управління юстиції у місті
Києві в особі відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві,
оскільки внесення змін до ЄДР є
обов'язком останнього відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 06.08.2014р.,
враховуючи перебування суддів
Іоннікової І.А. та Тищенко О.В. у
відпустці, змінено склад колегії.

Приватне акціонерне товариство
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» заявило клопотання про
зупинення. Апелянт просить провадження
у справі №910/22190/13 зупинити до перегляду
Київським апеляційним судом справи
№5011-62/8101-2012 в апеляційному порядку.

Swissport International Ltd (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед) заперечує проти зазначеного
клопотання.

Відповідно до статті 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

У відповідності до постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» статтею 79 ГПК
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі.
Зупинення провадження у справі з інших
підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої
статті 79 ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Враховуючи викладене, предмет та
підстави позову по даній справі, суд не
вбачає підстав для зупинення
провадження.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтеравіа» своїх
представників в судове засідання не
направило, про причини неявки суд не
повідомило, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлено.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що
законодавство України, в тому числі
Господарський процесуальний кодекс
України, не зобов'язує й сторону у
справі, зокрема позивача, з'ясовувати
фактичне місцезнаходження іншої
сторони (сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно зі статтею 93
Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

25.11.2004р. проведено державну реєстрацію
товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕРАВІА».

Рішенням позачергових загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» від 15.05.2008р. затверджено нову
редакцію статуту товариства, яким
визначено, що товариство є повним
правонаступником всіх прав та
зобов'язань товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтреравіа».

Згідно п.п. 2.1, 6.3 статуту товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» його учасниками є Свіспорт
Інтернешнл Лімітед (Swissport International Ltd.) з
часткою власності у статутному фонді
товариства 70,6 % та приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» з часткою власності
у статутному фонді товариства 29,4 %. / т.1,
а.с. 28-67/.

08.04.2013р. ТОВ «Свіспорт Україна» шляхом
опитування без проведення зборів
учасників прийнято рішення
позачергових зборів учасників, якими
вирішено: взяти до уваги, що Свіспорт
Інтернешнл Лімітед (Swissport International Limited)
продало свою частку в Товаристві у
розмірі 70,6% статутного капіталу
Товариства приватному акціонерному
товариству «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України»; змінити
найменування товариства з товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» на товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтеравіа»; у
зв'язку із продажем Свіспорт
Інтернешнл Лімітед (Swissport International Limited)
своєї частки в товаристві приватному
акціонерному товариству «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» та
зміною найменування Товариства,
затвердити зміни до статуту
Товариства, що додаються (додаток 1);
зобов'язати генерального директора
Товариства Семенченка Володимира
Віталійовича забезпечити державну
реєстрацію змін до статуту Товариства.
/т.2, а.с. 59-63/.

Додатком 1 до спірного рішення
викладено Зміни № 2 до статуту
товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна».

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців від 19.08.2013р. зміни № 2
до статуту ТОВ «Свіспорт Україна» на
підставі спірного рішення були
зареєстровані державним реєстратором
18.04.2013 за № 3003316. / т.1, а.с. 74-79/.

Згідно змін № 2 до Статуту, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеравіа» є повним правонаступником
ТОВ «Свіспорт Україна» у зв'язку зі
зміною найменування, а учасником ТОВ
«Інтеравіа» є ПрАТ «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України», частка
якого у статуті товариства становить
100% та дорівнює 26 562,50 грн.

У відповідності до частини 4 статті 60
Закону України «Про господарські
товариства» у випадках, передбачених
установчими документами або
затвердженими товариством правилами
процедури, допускається прийняття
рішення методом опитування. У цьому
разі проект рішення або питання для
голосування надсилається учасникам,
які повинні у письмовій формі
сповістити щодо нього свою думку.
Протягом 10 днів з моменту одержання
повідомлення від останнього учасника
голосування всі вони повинні бути
проінформовані головою про прийняте
рішення.

Згідно пп. 11.4.1 статуту ТОВ «Свіспорт
Україна», в редакції від 15.05.2008р.,
замість проведення загальних зборів
учасників товариства допускається
прийняття рішення методом проведення
письмового опитування згідно з
порядком, викладеним в п. 11.11 Статуту,
який визначає, що збори учасників, які
проводяться у формі загальних зборів
або позачергових зборів, у межах,
встановлених законодавством України
та цим Статутом, наділяються всіма
правами та повноваженнями на додаток
до тих, які надані цим Статутом іншим
органом управління Товариства.

Разом з цим, в червні 2012 року ПрАТ
«Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії
України» звернулось до господарського
суду міста Києва із позовом до Swissport
International Ltd., ТОВ «Свіспорт Україна» та
Шевченківської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
права власності на частку у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна» у
розмірі 70,6% статутного капіталу, що
згідно із статутом товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» дорівнює 3530 доларам США та є
еквівалентом 18753,12 грн. згідно з
офіційним курсом гривні до долара США,
встановленим НБУ 25.08.2004р., укладення
між Swissport International Ltd. та приватним
акціонерним товариством «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України»
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» на визначних позивачем умовах
та зобов'язання Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації в особі державного
реєстратора внести зміни до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців щодо
товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»
шляхом внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців запису про зміни у
складі учасників товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна», а саме: про перехід до
приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» частки у розмірі 70,6%
статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» та про належність приватному
акціонерному товариству «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» частки
у розмірі 100% статутного капіталу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна».

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.10.2012р. у справі №5011-62/8101-2012
позов задоволено частково, укладено
між ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» та Swissport International Ltd.
договір купівлі-продажу частки в
статутному капіталі ТОВ «Свіспорт
Україна» та визнано право власності
ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» на частку у
статутному капіталі ТОВ «Свіспорт
Україна» у розмірі 70,6 % статутного
капіталу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013р.
апеляційну скаргу Swissport International Ltd.
(Свіспорт Інтернешенел Лімітед)
задоволено частково, рішення
господарського суду міста Києва від 26
жовтня 2012 року по справі № 5011-62/8101-2012 в
частині визнання права власності
приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» на частку у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна» у
розмірі 70,6% статутного капіталу, що
згідно із статутом товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» дорівнює 3530 доларам США та є
еквівалентом 18753,12грн. згідно з
офіційним курсом гривні до долара США,
встановленим НБУ 25.08.2004 р. - скасовано,
по решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 02.10.2013р. постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013р. та
рішення господарського суду міста
Києва від 26.10.2012р. у справі №5011-62/8101-2012
були скасовані.

Таким чином, договір купівлі-продажу
частки в статутному капіталі
відповідача є неукладеним та таким, що
не породжує жодних правових наслідків,
а тому між Swissport International Ltd. та ПрАТ
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» не виникло жодних
правовідносин щодо передачі у
власність останньому частки позивача в
статутному капіталі відповідача в
розмірі 70,6%.

В порушення статті 60 Закону України
«Про господарські товариства» Swissport
International Ltd. не було повідомлено про
проведення позачергових зборів
товариства з обмеженою
відповідальністю «Світспорт Україна»,
позаяк постановою Вищого
господарського суду України від
02.10.2013р. постанова Київського
апеляційного господарського суду від
27.03.2013р. та рішення господарського суду
міста Києва від 26.10.2012р. у справі
№5011-62/8101-2012 були скасовані, і позивач є
власником частки у статутному капіталі
відповідача у розмірі 70,6%.

У відповідності до статті 167
Господарського кодексу України
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до статті 116 Цивільного
кодексу України, статті 88
Господарського кодексу України, статті
10 Закону України «Про господарські
товариства» учасники товариства мають
право, зокрема, брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах.

У відповідності до постанови пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» рішення
загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

При цьому, не всі порушення
законодавства, допущені під час
скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства, є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень. Безумовною
підставою для визнання недійсними
рішень загальних зборів у зв'язку з
прямою вказівкою закону є: прийняття
загальними зборами рішення за
відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (частина четверта
статті 43 Закону про господарські
товариства); прийняття загальними
зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства). При вирішенні питання про
недійсність рішень загальних зборів у
зв'язку з іншими порушеннями,
допущеними під час скликання та
проведення загальних зборів,
господарський суд повинен оцінити,
наскільки ці порушення могли вплинути
на прийняття загальними зборами
відповідного рішення.

Статтею 60 Закону України «Про
господарські товариства» визначено, що
загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів.

Доказів виконання зазначеного
відповідачем також не подано, оскільки,
враховуючи п. 6.3.1. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013р. у
справі №5011-62/8101-2012, приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» вважало себе
власником 100 % Статутного капіталу
товариства.

Отже, враховуючи скасування постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013р. у
справі №5011-62/8101-2012, суд приходить
висновку, що у позачергових зборах
приймав участь учасник, який не володіє
у сукупності більш ніж 60 відсотками
голосів, що свідчить про відсутність
кворуму, що в свою чергу є безумовною
підставою для визнання в судовому
порядку прийнятих загальними зборами
рішень недійсними (п. 25 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2008р. №13).

Відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК,
статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76
Закону про господарські товариства,
статей 27, 30 Закону про державну
реєстрацію суди вправі визнати
недійсними установчі документи
товариства за одночасної наявності
таких умов: на момент розгляду справи
установчі документи не відповідають
вимогам законодавства; порушення,
допущені при прийнятті та затвердженні
установчих документів, не можуть бути
усунені; відповідні положення
установчих документів порушують права
чи охоронювані законом інтереси
позивача.

При вирішенні спорів про визнання
установчих документів господарського
товариства недійсними господарським
судам необхідно розмежовувати правову
природу статуту та установчого
(засновницького) договору товариства.

Статут юридичної особи за змістом
частини другої статті 20 ГК є актом, який
визначає правовий статус юридичної
особи, оскільки він містить норми,
обов'язкові для учасників товариства,
його посадових осіб та інших
працівників, а також визначає порядок
затвердження та внесення змін до
статуту.

Підставами для визнання акта, в тому
числі статуту, недійсним є його
невідповідність вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
(затвердив) цей акт, а також порушення у
зв'язку з його прийняттям прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача.

Відповідно до вимог статей 88, 143 ЦК,
статей 57, 82 ГК, статей 4, 51 Закону України
«Про господарські товариства», суди
вправі визнати недійсними установчі
документи товариства за одночасної
наявності таких умов: на момент
розгляду справи установчі документи не
відповідають вимогам законодавства;
порушення, допущені при прийнятті та
затвердженні установчих документів, не
можуть бути усунені та відповідні
положення установчих документів
порушують права чи охоронювані законом
інтереси позивача.

Підставами для визнання акта, в тому
числі статуту, недійсним є його
невідповідність вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
(затвердив) цей акт, а також порушення у
зв'язку з його прийняттям прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача (п. п. 13, 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів»).

Враховуючи те, що зміни до статуту
товариства було внесено на підставі
недійсного рішення позачергових
зборів учасників від 08.04.2013р. та
порушення права та охоронюваних
законом інтересів позивача, то позовні
вимоги в частині визнання зміни №2 до
статуту товариства з обмеженою
відповідальністю «Світспорт Україна»,
що були затверджені були затверджені
рішенням позачергових зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»
від 8 квітня 2013 року та зареєстровані
18.04.2013 державним реєстратором
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації Шабуніною Т.Я.,
номер запису 3003316, підлягають
задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що
господарським судом міста Києва
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
повно з'ясовано та доведено обставини,
що мають значення для справи, зроблені
висновки відповідають дійсним
обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що відсутні
підстави для зміни чи скасування
рішення господарського суду міста
Києва від 22.04.2014р. у справі № 910/22190/13.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 р. у справі № 910/22190/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/22190/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у
справі.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Л.В. Чорна

Судді
Л.В. Кропивна

Л.Г. Сітайло