ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р.
Справа № 911/365/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Салатюк Д. М.
(довіреність б/н від 04.11.2013 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства
„Прогрес-Т", с. Михайлівка-Рубежівка,
Києво-Святошинський район

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
„Рубежівська", с. Михайлівка-Рубежівка,
Києво-Святошинський район

про визнання права власності на
нерухоме майно

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПП „Прогрес-Т" звернулось в
господарський суд Київської області із
позовом до ТОВ „Агрофірма
„Рубежівська" про визнання права
власності на нерухоме майно, а саме на
склад - сховище, що розташоване за
адресою: Києво-Святошинський район, с.
Михайлівка-Рубежівка, вул. Садова буд.
123; склад - сховище, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1; склад - сховище, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1; склад -
сховище, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1; Бурова свердловина (споруда №
1), що розташована за адресою: АДРЕСА_2;
Водонапірна башта (споруда № 2), що
розташована за адресою: АДРЕСА_2;
Будинок бджільника, загальною площею 24,
6 кв.м., що розташований за адресою:
АДРЕСА_1; Будинок бджільника, загально
площею 79, 4 кв. м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1; Будинок бджільника,
загальною площею 76, 3 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
тим, що відповідачем безпідставно та
протиправно не визнається право
власності позивача на спірні об'єкти
нерухомого майна, що виникло на
підставі договору № 2-1 передачі
основних засобів у власність від 10.01.2001
р., укладеного між Агрофірмою „Прогрес"
та ПП „Прогрес-Т", договору № 2 передачі
основних засобів у власність від 01.11.2001
р., укладеного між Агрофірмою „Прогрес"
та ПП „Прогрес-Т".

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.02.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/365/14 за
позовом ПП „Прогрес-Т" до ТОВ
„Агрофірма „Рубежівська" про визнання
права власності на нерухоме майно і
призначено її розгляд у судовому
засіданні за участю представників
учасників процесу на 05.03.2014 р.

05.03.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача надійшла заява б/н від
05.03.2014 р. про застосування строків
позовної давності, у якій він просить
суд відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю у зв'язку із
пропущенням строків позовної давності.

05.03.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 19.03.2014 р.

17.03.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача надійшла заява б/н від
05.03.2014 р. із доданими до неї документами
на виконання вимог суду, що долучені
судом до матеріалів справи.

19.03.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшов відзив б/н від 18.03.2014 р. на
позовну заяву, у якому він просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю.

19.03.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 02.04.2014 р.

02.04.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшли
пояснення б/н від 02.04.2014 р. щодо
заявленої відповідачем позовної
давності, що долучені судом до
матеріалів справи.

02.04.2014 р. у судовому засіданні судом
оголошено перерву до 23.04.2014 р.

23.04.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшло клопотання б/н від 23.04.2014 р. із
доданими до неї документами на
виконання вимог суду, що долучені судом
до матеріалів справи.

23.04.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 21.05.2014 р.

21.05.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшло
клопотання б/н від 21.05.2014 р. про
зупинення провадження у справі, у якому
він просить суд зупинити провадження у
справі до вирішення Київським
апеляційним господарським судом
справи № 446/18-06/9/4 за заявою ПП
„Прогрес-Т" про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Київської області
від 20.11.2006 р.

21.05.2014 р. у судовому засіданні судом
оголошено перерву до 04.06.2014 р.

04.06.2014 р. у судовому засіданні за
наслідками розгляду вищевказаного
клопотання позивача про зупинення
провадження у справі судом було
відмовлено в його задоволенні за
безпідставністю і необґрунтованістю.

Крім того, у судовому засіданні
представник відповідача надав усні
пояснення щодо своїх заперечень проти
позову, просив суд відмовити в
задоволенні позову повністю з підстав,
зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, хоча про судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомив,
документи, витребувані судом, надав.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Агрофірма „Рубежівська" створено
в результаті реорганізації
Колективного сільськогосподарського
підприємства „Агрофірма
„Рубежівська". Відповідно до п. 1.3.1.
Статуту ТОВ „Агрофірма „Рубежівська"
є правонаступником усіх майнових та
немайнових прав і зобов'язань КСП
„Агрофірма „Рубежівська", в тому числі
щодо рухомого та нерухомого майна,
земельних ділянок тощо.

Відповідно до Договору № 465-ВП
безоплатної передачі майна від 19.12.1997
р., укладеного між КСП „Агрофірма
„Рубежівська" та Регіональним
відділенням Фонду держаного майна
України по Київській області в процесі
приватизації, акту прийому передачі
від 19.12.1997 року, переліку нерухомого
майна, яке приватизоване у складі
цілісного майнового комплексу
відповідно до договору від 19.12.1997 р.,
свідоцтва про власність від 19.12.1997 р.
Києво-Святошинським бюро технічної
інвентаризації було проведено
реєстрацію права власності об'єктів
нерухомості за Колективним
сільськогосподарським підприємством
„Агрофірма „Рубежівська", що
підтверджується витягами про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 2912026, № 4896592, № 4896996, № 4854920, №
4896738, № 2911398, № 4896964, № 4898725, № 2911532, №
4898766, № 4897092, № 4897153, № 4897206.

З вищевказаних документів вбачається
факт реєстрації Києво-Святошинським
БТІ за Колективним
сільськогосподарським підприємством
„Агрофірма „Рубежівська" наступних
об'єктів нерухомості:

? Електроцех, літера Ц, загальною
площею 167, 3 кв.м.; Сарай для сіна № 1,
літера S, загальною площею 940, 9 кв.м.;
Сарай для сіна № 3, літера Z, загальною
площею 979, 1 кв. м.; Сарай для сіна № 4,
літера V, загальною площею 929, 5 кв.м.;
Телятник № 3, літера М, загальною площею
1658, 1 кв.м.; Телятник № 4, літера Н,
загальною площею 1578, 3 кв.м.; Телятник №
13, літера К, загальною площею 1761, 8 кв.м.;
Телятник № 14, літера Й, загальною
площею 1694, 4 кв.м.; Телятник №15, літера В,
загальною площею 1713, 1 кв.м.; Телятник
№ 16, літера Г, загальною площею 1716, 1
кв.м.; Телятник № 17, літера Д, загальною
площею 1711 ,8 кв.м.; Телятник № 18, літера Е,
загальною площею 1713, 1 кв.м.;
Ветсанпропускник, літера Є, загальною
площею 550, 6 кв.м.; Ізолятор з
амбулаторією, літера Т, загальною
площею 416, 2 кв.м.; Дезбар'єр, № 15;
Дезбар'єр № 16; Силососховище № 21;
Силососховище № 22; Силососховище № 23;
Силососховище № 24; Силососховище № 25;
Станція біоочистки, літера J, загальною
площею 96, 4 кв.м.; Приміщення для
тракторів, літера Ф, загальною площею
128, 7 кв.м.; СТО, літера G, загальною площею
169, 8 кв.м.; Водонапірна башта № 13;
Водонапірна башта № 14; Пожежний
резервуар № 17; Пожежний резервуар № 18;
Пожежний резервуар № 19; Пожежний
резервуар № 20; Каналізаційна насосна
башта, літера Y, загальною площею 45, 7
кв.м.; Огорожа території № 1; Огорожа
території № 2; Огорожа території № 3;
Огорожа території № 4; Огорожа
території № 5; Огорожа території № 6;
Гноєсховище № 27; Гноєсховище № 28;
Бурова артскважина № 47; Бурова
артскважина № 48; Водонапорна башта № 49;
Башта БР-15 № 50, які розташовані за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, село
Михайлівка-Рубежівка, вул. Шкільна, 30.

? Склад міндобрив, літера П,
загальною площею 575, 8 кв.м.; Автогараж,
літера Ж, загальною площею 359, 6 кв.м.;
Підсобне приміщення, літера З,
загальною площею 77, 4 кв.м.; Кузня, літера
Б, загальною площею 105, 7 кв.м.;
Центральна контора, літера Р, загальною
площею 412, 7 кв.м.; Приміщення складу,
літера Н, загальною площею 38, 7 кв.м.;
Склад будматеріалів, літера М,
загальною площею 379, 5 кв.м.; Цементний
пункт, літера О, загальною площею 15, 3
кв.м.; Огорожа гаражу №1; Котельня
реммайстерні, літера С, загальною
площею 35, 8 кв.м.; Приміщення пилорами,
літера У, загальною площею 237, 4 кв.м., які
розташовані за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Шкільна, 15.

? Склад-сховище, літера К,
загальною площею 171, 1 кв.м.;
Склад-сховище, літера Л, загальною
площею 307, 4 кв.м.; Бурова артскважина № 1;
Водонапірна башта № 2; Льодник (погріб),
літера П; Будинок бджільника, літера Д,
загальною площею 24, 6 кв.м.; Будинок
бджільника, літера Г, загальною площею
79, 4 кв.м.; Будинок бджільника, літера І,
загальною площею 76, 3 кв.м.; Контора
зернотоку, літера М, загальною площею 78,
3 кв.м.; Контора складу, літера О,
загальною площею 11, 8 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

? Контора 1 відділку, літера Н,
загальною площа 212, 6 кв.м., яка
розташована за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Горького, 15-а.

? Бурова свердловина (споруда № 1),
Водонапірна башта (споруда № 2), які
розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

? Центральна вагова, літера А,
загальною площею 39, 4 кв.м., яка
розташована за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Горького, 26-а.

? Гуртожиток, загальною площею 911, 9
кв.м., який розташований за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Кірова, 7.

? Гуртожиток, загальною площею 562, 7
кв.м., який розташований за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Ватутіна, 82.

ТОВ „Агрофірма „Рубежівська"
звернулось до Києво-Святошинскього БТІ
з листом №127 від 16.10.2006 р. з проханням
зареєструвати за ним, як
правонаступником КСП „Агрофірма
„Рубежівська" вищезазначені об'єкти
нерухомості, додавши копію
правовстановлюючого документу, а саме
Договору №465-ВП безоплатної передачі
майна від 19.12.1997 р., оскільки оригінал
правовстановлюючого документу, а саме
договір №465-ВП безоплатної передачі
майна від 19.12.1997 р., укладений з
Регіональним відділенням Фонду
держаного майна України по Київській
області в процесі приватизації, з
додатками: актом прийому передачі від
19.12.1997 р. та переліком нерухомого майна,
яке приватизоване у складі цілісного
майнового комплексу відповідно до
договору від 19.12.1997 року, втрачено.

Києво-Святошинскьке БТІ у відповідь
направило лист від 24.10.2006 р. №175/2, в
якому відмовило позивачеві в
реєстрації, посилаючись на
необхідність надання оригіналу
правовстановлюючого документу.

ТОВ „Агрофірма „Рубежівська"
звернулось до суду з позовом про
визнання за ним права власності на
спірні об'єкти нерухомості на підставі
статті 392 Цивільного кодексу України,
за якою власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Судом встановлено факт права власності
Колективного сільськогосподарського
підприємства „Агрофірма
„Рубежівська" на спірні об'єкти
нерухомості, які зареєстровані
Києво-Святошинскьким бюро технічної
інвентаризації.

В результаті реорганізації
Колективного сільськогосподарського
підприємства „Агрофірма
„Рубежівська" було змінено його
організаційно-правову форму та
створено Товариство з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
„Рубежівська".

Рішенням господарського суду
Київської області від 20.11.2006 р. у справі
№ 446/18-06 за позовом ТОВ
„Агрофірма „Рубежівська" до
Києво-Святошинського Бюро технічної
інвентаризації про визнання права
власності на об'єкти нерухомості, які
знаходяться в Київській області позов
задоволено повністю та вирішено
визнати за ТОВ „Агрофірма
„Рубежівська" право власності на
наступні об'єкти нерухомості:

? Електроцех, літера Ц, загальною
площею 167, 3 кв.м.; Сарай для сіна № 1,
літера S, загальною площею 940, 9 кв.м.;
Сарай для сіна № 3, літера Z, загальною
площею 979, 1 кв. м.; Сарай для сіна № 4,
літера V, загальною площею 929, 5 кв.м.;
Телятник № 3, літера М, загальною площею
1658, 1 кв.м.; Телятник № 4, літера Н,
загальною площею 1578, 3 кв.м.; Телятник №
13, літера К, загальною площею 1761, 8 кв.м.;
Телятник № 14, літера Й, загальною
площею 1694, 4 кв.м.; Телятник № 15, літера В,
загальною площею 1713, 1 кв.м.; Телятник №
16, літера Г, загальною площею 1716, 1 кв.м.;
Телятник № 17, літера Д, загальною
площею 1 711, 8 кв.м.; Телятник № 18, літера
Е, загальною площею 1 713, 1 кв.м.;
Ветсанпропускник, літера Є, загальною
площею 550, 6 кв.м.; Ізолятор з
амбулаторією, літера Т, загальною
площею 416, 2 кв.м.; Дезбар'єр, № 15;
Дезбар'єр № 16; Силососховище № 21;
Силососховище № 22; Силососховище № 23;
Силососховище № 24; Силососховище № 25;
Станція біоочистки, літера J, загальною
площею 96, 4 кв.м.; Приміщення для
тракторів, літера Ф, загальною площею
128, 7 кв.м.; СТО, літера G, загальною площею
169, 8 кв.м.; Водонапірна башта № 13;
Водонапірна башта № 14; Пожежний
резервуар № 17; Пожежний резервуар № 18;
Пожежний резервуар № 19; Пожежний
резервуар № 20; Каналізаційна насосна
башта, літера Y, загальною площею 45, 7
кв.м.; Огорожа території № 1; Огорожа
території № 2; Огорожа території № 3;
Огорожа території № 4; Огорожа
території № 5; Огорожа території № 6;
Гноєсховище № 27; Гноєсховище № 28;
Бурова артскважина № 47; Бурова
артскважина № 48; Водонапорна башта № 49;
Башта БР-15 № 50, які розташовані за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, село
Михайлівка-Рубежівка, вул. Шкільна, 30.

? Склад міндобрив, літера П,
загальною площею 575, 8 кв.м.; Автогараж,
літера Ж, загальною площею 359, 6 кв.м.;
Підсобне приміщення, літера З,
загальною площею 77, 4 кв.м.; Кузня, літера
Б, загальною площею 105, 7 кв.м.;
Центральна контора, літера Р, загальною
площею 412, 7 кв.м.; Приміщення складу,
літера Н, загальною площею 38, 7 кв.м.;
Склад будматеріалів, літера М,
загальною площею 379, 5 кв.м.; Цементний
пункт, літера О, загальною площею 15, 3
кв.м.; Огорожа гаражу № 1; Котельня
реммайстерні, літера С, загальною
площею 35, 8 кв.м.; Приміщення пилорами,
літера У, загальною площею 237, 4 кв.м., які
розташовані за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Шкільна, 15.

? Склад-сховище, літера К,
загальною площею 171, 1 кв.м.;
Склад-сховище, літера Л, загальною
площею 307, 4 кв.м.; Бурова артскважина № 1;
Водонапірна башта № 2; Льодник (погріб),
літера П; Будинок бджільника, літера Д,
загальною площею 24, 6 кв.м.; Будинок
бджільника, літера Г, загальною площею
79, 4 кв.м.; Будинок бджільника, літера І,
загальною площею 76, 3 кв.м.; Контора
зернотоку, літера М, загальною площею 78,
3 кв.м.; Контора складу, літера О,
загальною площею 11, 8 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

? Контора 1 відділку, літера Н,
загальною площа 212, 6 кв.м., яка
розташована за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Горького, 15-а.

? Бурова свердловина (споруда № 1),
Водонапірна башта (споруда № 2), які
розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

? Центральна вагова, літера А,
загальною площею 39,4 кв.м., яка
розташована за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Горького, 26-а.

? Гуртожиток, загальною площею 911, 9
кв.м., який розташований за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Кірова, 7.

? Гуртожиток, загальною площею 562, 7
кв.м., який розташований за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Михайлівка-Рубежівка, вул.
Ватутіна, 82.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.12.2007 р. скасовано рішення
господарського суду Київської області
від 20.11.2006 р. у справі № 446/18-06 в частині
визнання за ТОВ „Агрофірма
„Рубежівська" права власності на
контору 1 відділку, літера Н, загальною
площею 212, 6 м2, розташовану за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул.
Горького, 15а; в цій частині справу
передано до господарського суду
Київської області на новий розгляд в
іншому складі суду; у решті касаційну
скаргу залишено без задоволення.

Рішенням господарського суду
Київської області від 02.06.2008 р. у справі
№ 446/18-06/9 за позовом ТОВ
„Агрофірма „Рубежівська" до
Києво-Святошинського Бюро технічної
інвентаризації за участю третіх осіб
ПП „Прогрес-Т", ОСОБА_2 про визнання
права власності на об'єкти нерухомості
відмовлено у задоволенні позову ТОВ
„Агрофірма „Рубежівська" в частині
визнання права власності на Контору 1
відділку, літера Н, загальною площа 212, 6
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1-а.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від
01.10.2008 р. рішення господарського суду
Київської області від 02.06.2008 р. у справі
№ 446/18-06/9 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20.01.2009 р. постанову
Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 01.10.2008 р. у
справі № 446/18-06/9 залишено без
змін.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 цього ж кодексу
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
вищевказані обставини були
встановлені рішенням господарського
суду Київської області від 20.11.2006 р.,
Постановою Вищого господарського суду
України від 05.12.2007 р. у справі № 446/18-06/9
за позовом ТОВ „Агрофірма
„Рубежівська" до Києво-Святошинського
Бюро технічної інвентаризації за
участю третіх осіб ПП „Прогрес-Т",
ОСОБА_2 про визнання права власності на
об'єкти нерухомості.

Отже, суд дійшов висновку, що
вищевказані обставини є доведеними і
не підлягають доказуванню на підставі
ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України.

06.04.2007 р. між ТОВ „Агрофірма
„Рубежівська" та ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу нежилих
будівель, згідно умов якого продавець
передав у власність, а покупець прийняв
у власність нежилі будівлі: Будинок
бджільника, літера Г, загальною площею
82, 3 кв.м.; Будинок бджільника, літера І,
загальною площею 76, 4 кв.м.; Будинок
бджільника, літера Д, загальною площею
17, 3 кв.м.; Склад-сховище, літера К,
загальною площею 171, 1 кв.м.;
Склад-сховище, літера Л, загальною
площею 307, 4 кв.м.; Контора зернотоку,
літера М, загальною площею 78, 3 кв.м.;
Контора складу, літера О, загальною
площею 11, 8 кв.м.; Льодник (погріб), літера
П; Бурова артскважина № 1; Водонапірна
башта № 2, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

06.04.2007 р. між ТОВ „Агрофірма
„Рубежівська" та ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу нежилих
будівель, згідно умов якого продавець
передав у власність, а покупець прийняв
у власність споруди: Бурова
свердловина (споруда № 1), Водонапірна
башта (споруда № 2), які розташовані за
адресою: АДРЕСА_2.

Як було зазначено вище, позивач у своїй
позовній заяві просить визнати за ним
право власності на нерухоме майно, а
саме на склад - сховище, що розташоване
за адресою: Києво-Святошинський район,
с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Садова
буд. 123; склад - сховище, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1; склад - сховище, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1; склад -
сховище, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1; Бурова свердловина (споруда №
1), що розташована за адресою: АДРЕСА_2;
Водонапірна башта (споруда № 2), що
розташована за адресою: АДРЕСА_2;
Будинок бджільника, загальною площею 24,
6 кв.м., що розташований за адресою:
АДРЕСА_1; Будинок бджільника, загально
площею 79, 4 кв. м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1; Будинок бджільника,
загальною площею 76, 3 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що є власником спірного
нерухомого майна, право власності щодо
якого виникло на підставі договору № 2-1
передачі основних засобів у власність
від 10.01.2001 р., укладеного між Агрофірмою
„Прогрес" та ПП „Прогрес-Т", договору №
2 передачі основних засобів у власність
від 01.11.2001 р., укладеного між Агрофірмою
„Прогрес" та ПП „Прогрес-Т", а
відповідач в свою чергу не визнає
зазначене право власності позивача на
спірне нерухоме майно, у зв'язку із чим,
позивач просить суд визнати за ним
право власності на спірне нерухоме
майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Статтею 392 цього ж кодексу передбачено,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Пунктом 6.1. Листа Вищого арбітражного
суду України № 01-8/98 від 31.01.2001 р. „Про
деякі приписи законодавства, яке
регулює питання, пов'язані із
здійсненням права власності та його
захистом" передбачено, що згідно зі
статтею 50 Закону (697-12) і статтею 145
Цивільного кодексу (1540-06) власник
вправі вимагати повернення
(віндикації) свого майна з чужого
незаконного володіння, а також
належного йому майна, придбаного
володільцем від особи, яка не мала
права його відчужувати.

Позивачем за таким позовом може бути
власник майна, який на момент подання
позову не володіє цим майном, і
юридична особа, за якою майно
закріплене на праві повного
господарського відання або
оперативного управління.

Відповідачем у справі виступає особа,
що на момент подання позову фактично
володіє майном без підстав,
передбачених законом або
адміністративним актом чи договором,
які відповідають вимогам закону.

Власник вправі витребувати своє майно
від особи, у якої воно фактично
знаходиться у незаконному володінні.
Позов про витребування майна, поданий
до особи, у незаконному володінні якої
це майно раніше перебувало, але у якої
воно на момент розгляду справи в
арбітражному суді відсутнє, не може
бути задоволений, що, однак, не виключає
можливості стягнення з цієї особи
шкоди, заподіяної нею майну під час
перебування останнього у її
незаконному володінні.

Об'єктом віндикаційного позову може
бути індивідуально визначене майно,
яке існує в натурі на момент подання
позову. Витребуване майно може
належати і до категорії речей, що
визначаються родовими ознаками (мірою,
вагою тощо), але в такому разі має бути
якимось чином індивідуалізоване
(наприклад, цукор у мішках за певними
цифровими або іншими характерними
позначками). У разі загибелі
індивідуально визначеного майна
власник (законний володілець) може
звернутися лише з вимогою про
відшкодування збитків.

Пунктом 7. цього ж листа передбачено, що
відповідно до пунктів 2 і 5 статті 48
Закону власник може звернутися з
позовом про усунення будь-яких
порушень свого права, не пов'язаних з
неправомірним позбавленням володіння
(негаторний позов). Для подання такого
позову не вимагається, щоб перешкоди до
здійснення права користування й
розпорядження були результатом винних
дій відповідача чи спричиняли збитки.
Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність)
об'єктивно порушували права власника і
були протиправними. Позовна давність
до відповідних вимог не
застосовується, оскільки
правопорушення триває у часі. Якщо ж на
момент подання позову воно
припинилося, то підстав для
задоволення позову немає.

Захист прав і охоронюваних законом
інтересів підприємств і організацій за
негаторним позовом надається
арбітражним судом у формі припинення
дій, що порушують право, або
відновлення становища, яке існувало до
порушення права. Якщо негаторний позов
визнано обгрунтованим, у резолютивній
частині рішення необхідно чітко
визначити дії, які повинен вчинити
відповідач щодо усунення порушень
права власника, і строк виконання цих
дій. У разі невиконання такого рішення
арбітражний суд видає наказ на
примусове виконання рішення.

Пунктом 8. цього ж листа передбачено, що
підприємство чи організація, яка не є
власником майна, але володіє ним на
праві повного господарського відання,
оперативного управління чи з інших
підстав (наприклад, на підставі
адміністративного акта), має такі ж
права на захист свого права, як і сам
власник, а також право на захист свого
володіння від власника (пункт 5 статті 48
Закону). Зокрема, такий володілець
майна може витребувати його з чужого
незаконного володіння з тих же підстав
і в такому ж порядку, як і сам власник. У
певних випадках він вправі витребувати
майно і у власника, який протиправно
позбавив його права володіння, у тому
числі всупереч умовам договору
(наприклад, оренди, застави тощо). Однак
в останньому випадку слід керуватися
не згаданою нормою Закону, а нормами,
які регулюють відносини за відповідним
договором.

Якщо в разі порушення третьою особою
права володіння, користування і
розпорядження майном власник і
володілець цього майна набувають
однорідного права на подання позову, то
у вирішенні питання про те, хто з них
може подати позов про захист права,
слід виходити з обсягу правомочностей
обох названих осіб. Якщо право
володіння належить не власникові, то
позов вправі подавати володілець
майна. Власник може звернутися з таким
позовом лише після припинення у
володільця згаданого права на
володіння.

Тобто, звернутись в суд із
віндикаційним чи негаторним позовом
може лише власник майна або інший
законний його володілець.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у
відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду належних та допустимих
доказів, що б підтверджували
виникнення та набуття у нього права
власності на спірне нерухоме майно за
наявності та з урахуванням рішення
господарського суду Київської області
від 20.11.2006 р., Постанови Вищого
господарського суду України від 05.12.2007
р. у справі № 446/18-06/9 за позовом ТОВ
„Агрофірма „Рубежівська" до
Києво-Святошинського Бюро технічної
інвентаризації за участю третіх осіб
ПП „Прогрес-Т", ОСОБА_2 про визнання
права власності на об'єкти нерухомості.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, станом на момент звернення
позивачем із даним позовом до
відповідача в суд та на момент розгляду
даної справи відсутні будь-які належні
та допустимі докази належності саме
відповідачу спірного нерухомого майна.

У процесі розгляду справи позивачем у
відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували оспорення та не
визнання саме відповідачем виникнення
та набуття позивачем чи будь-якою іншою
особою права власності на спірне
нерухоме майно, тобто наявність самих
матеріально-правових спірних відносин.

Отже, за таких обставин, суд вважає, що
недоведеними є факти виникнення та
набуття у позивача права власності на
спірне нерухоме майно, належності саме
відповідачу спірного нерухомого майна,
оспорення та не визнання саме
відповідачем виникнення та набуття
позивачем чи будь-якою іншою особою
права власності на спірне нерухоме
майно, то відповідно неможливим у
такому випадку є захист права
власності на підставі та у
відповідності до ст. 392 Цивільного
кодексу України, а тому позовна вимога
позивача до відповідача про визнання
права власності на спірне нерухоме
майно, є такою, що не ґрунтується на
нормах законодавства України, а тому
суд не вбачає підстав для задоволення
позову.

Як було зазначено вище, відповідач у
своїй заяві б/н від 05.03.2014 р. про
застосування позовної давності
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю, у тому
числі, у зв'язку із пропущенням
позовної давності.

З приводу вказаної заяви відповідача
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Оскільки, як було зазначено вище,
будь-які права позивача - ПП „Прогрес-Т"
у спірних відносинах саме відповідачем
не порушувались, то у суду відсутні
підстави для застосування позовної
давності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини, викладені у позовній заяві
позивача, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи,
його позовні вимоги є такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства
України, а тому суд не вбачає підстав
для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову
повністю.

Суддя
В. М. Бацуца

Повний текст рішення підписаний

27 червня 2014 р.