ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 р.
Справа №917/1484/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КВС-Україна", бул.
Дружби Народів, 19, 8-й поверх, м. Київ, 01042

до Агрофірми "Вересень", вул. Жовтнева,
27, с. Погреби, Глобинський район,
Полтавська область, 39053

про стягнення грошової суми у
розмірі 111476,19 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Близнюк Ю.В., дов. № 10
від 09.01.2014 року,

від відповідача: Фурман І.В., дов. №
23/12 від 23.09.2013 року.

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
поставки № 16/04/2013 від 04.01.2013 р. в сумі 111
476,19 грн., з яких: 89 853,50 грн. - сума
основного боргу, 8 776,10 грн. - пеня, 1 794,61
грн. '- 3% річних, 11 051,98 грн. - інфляційні
нарахування.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання по
оплаті за поставлений товар, внаслідок
чого утворилась заборгованість, яка до
цього часу не погашена.

Від відповідача через канцелярію суду
надійшов відзив на позов (вх. № 10230 від
07.08.2014 року). У відзиві на позов
відповідач посилається на не своєчасну
поставку товару позивачем та не вірний
розрахунок штрафних санкцій.

Позивач надав заперечення на відзив
(вх. № 10800 від 21.08.2014 року) та заяву про
уточнення позовних вимог (вх. № 10801 від
21.08.2014 року) в якій просить збільшити
розмір пені, нарахувавши її за інший
період.

В заяві уточнення позовних вимог
заявлені вимоги про стягнення 89853,50 грн.
- суми основного боргу, 8724,41 грн. - пені,
1728,14 грн. - 3% річних та 10423,01 грн. -
інфляційних нарахувань.

Фактично в поданій заяві зменшено
кількісні показники за вимогами про
стягнення пені, 3 % річних та
інфляційних нарахувань.

Статтею 22 ГПК України, не передбачено
права позивача на подання заяв
(клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: подання іншого (ще
одного) позову, чи збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи
об'єднання позовних вимог, чи зміну
предмета або підстав позову (постанова
Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір (постанова Пленуму
ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

З урахуванням поданої позивачем заяви,
судом розглядаються вимоги про
стягнення 89853,50 грн. - суми основного
боргу, 8724,41 грн. - пені, 1728,14 грн. - 3%
річних та 10423,01 грн. - інфляційних
нарахувань.

В судовому засіданні 07.08.14 р. від
позивача надійшло клопотання про
витребування Статуту позивача та
довіреності на особу, яка підписала
договір № 16/04/2013 від 04.01.2013 р. (вхід. № 10231
від 07.08.14р.).

Відповідно до ст. 38 ГПК України сторона,
яка порушує клопотання перед
господарським судом про витребування
доказів, повинна докладно зазначити:
який доказ вимагається, обставини, що
перешкоджають його наданню, підстави, з
яких вона вважає, що ці докази має
підприємство чи організація, і
обставини, які можуть підтвердити ці
докази.

Позивачем не надано доказів, які б
свідчили про наявність перешкод для
самостійного витребування та надання
зазначених документів.

З огляду на обставини, на які
посилається позивачі в обґрунтування
заявленого клопотання, суд не вбачає
підстав для його задоволення.
Зазначене клопотання відхилене
судом.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

04.01.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "КВС -України"
(далі - позивач, постачальник) та
Агрофірмою "Вересень" (далі -
відповідач, покупець) було укладено
договір поставки № 16/04/2013 (далі -
договір). 06.12.2013 р. між сторонами
укладено додаткову угоду № 2 до
договору (далі - додаткова угода).

Відповідно до розділу 1 договору,
постачальник у терміни і на умовах,
визначених даним договором,
зобов'язується передати покупцю
насіння сільськогосподарських культур
(далі - товар), а покупець зобов'язується
прийняти й оплатити товар,
найменування, асортимент, ціна і
кількість якого зазначаються у
додатку(ах) до даного договору.

Розділом 2 договору визначено, що ціна
товару визначається в додатку(ах) до
договору, який є його невід'ємною
частиною.

Згідно додатку № 1 від 04.01.13р. до
договору поставки № 16/04/2013 від 04.01.2013 р.
сторони узгодили поставку 220 посівних
одиниць насіння кукурудзи гібрид
Футура за ціною 816,85 грн. на загальну
суму 179 707,00 грн.

На виконання умов договору позивачем
здійснено поставку відповідачу товару,
а саме: 220 посівних одиниць насіння
кукурудзи гібрид Футура на загальну
суму 179 707,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною № 803946563 від 02.04.2013
р. підписаної Сухурука Д.В. за
довіреністю № ВРВР 60 від 02.04.13 р.

Відповідно до розділу 4 договору
визначено, що порядок, розміри та
строки розрахунків за поставлений
товар визначається в додатку до даного
договору. Так, у відповідності із п. 9
додатку № 1 до договору, оплата
здійснюється у наступному порядку:
попередня оплата в розмірі 50% від
загальної вартості товару за даним
додатком здійснюється до 20.02.2013 р.
Відповідно до додаткової угоди,
остаточний розрахунок за даним
договором здійснюється не пізніше
23.12.2013 р.

Як зазначає позивач, відповідачем
здійснена часткова оплата на суму 89 853,50
грн., в зв'язку з чим його
заборгованість становить 89 853,50 грн. (179
707,00 грн. - 89 853,50 грн. = 89 853,50 грн.).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
сплати за поставлений товар
відповідно до умов договору не надано,
таким чином, вимоги позивача про
стягнення заборгованості у розмірі 89
853,50 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що у
випадку несплати у строк платежів за
даним договором, покупець повинен
сплатити постачальнику пеню в розмірі
0,2 % від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла у
період, за який сплачується неустойка.

Відповідно до п.6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.5 договору передбачено, що у
відповідності до ст. 259 Цивільного
кодексу України та п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
сторони домовились про те, що строк
позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій збільшується до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань, а нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань здійснюється без обмеження
строку.

Відповідно до наданих позивачем
розрахунків, відповідачу нарахована
пеня за період з 24.12.2013 року по 02.08.2014
року на суму 8 724,41 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідачу нараховані 3 % річних
за період з 24.12.2013 року по 14.08.2014 року на
загальну суму 1728,14 грн. та інфляційні
нарахування за період з 24.12.2013 року по
14.08.2014 року на загальну суму 100276,51 грн.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки пені за період з 24.12.2013 року
по 02.08.2014 року в розмірі 8724,41 грн., 3 %
річних за період з 24.12.2013 року по 14.08.2014
року в розмірі 1728,14 грн. та інфляційних
нарахувань за період з 24.12.2013 року по
14.08.2014 року в розмірі 100276,51 грн., суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача стосовно
прострочення поставки товару, слід
зазначити наступне.

Відповідно до п. 9.1 додатку № 1 до
договору попередня оплата в розмірі 50%
від загальної вартості товару за даним
додатком здійснюється до 20.02.2013 р.
Відповідач здійснив попередню оплату в
розмірі 89853,50 грн. 14.03.2013 року
прострочивши таким чином, строк
передбачений п. 9.1 додатку до договору
поставки № 16/04/2013 від 04.01.2013 року.

Згідно зі ст. 693 Цивільного кодексу
України якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснювати оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі не виконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 538 ЦК України
передбачено, що у разі невиконання
однією із сторін у зобов'язанні свого
обов'язку або за наявності очевидних
підстав вважати, що вона не виконає
свого обов'язку у встановлений строк
(термін) або виконає його не в повному
обсязі, друга сторона має право
зупинити виконання свого обов'язку,
відмовитися від його виконання
частково або в повному обсязі. Тобто, у
зв'язку із неотриманням попередньої
оплати у відповідності до умов
передбачених договором, позивач мав
право зупинити виконання свого
обов'язку по доставці товару
відповідачу.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Агрофірми "Вересень" (39053,
Полтавська область, Глобинський район,
с. Погреби (центр поштового зв"язку
Рублівка), вул. Жовтнева, 27, 7, р/р 240 ПАТ КБ "Фінансова
ініціатива", МФО 380054) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КВС "Україна" (01042, м.
Київ, бул. Дружби Народів, 19, 8-й поверх,
, р/р 9000 у ПАТ
"УкрСиббанк", м. Київ, МФО 351005, номер
платника ПДВ 21) суму основного
боргу в розмірі 89 853,50 грн., 8724,41 грн. -
пені, 1728,14 грн. - 3% річних, 10423,01 грн. -
інфляційних нарахувань та 2214,58 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя
О. А. Киричук