м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом публічного акціонерного
товариства "Кременчукм'ясо"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАНТАЛСГРУП"
про стягнення 19 579,27 грн.
Суддя Шкурдова Л.М.
Представники сторін:
від позивача:Півень І.В. за дов. б/н від
21.07.2014;від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
"Кременчукм'ясо" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАНТАЛСГРУП" про
стягнення 19 579,27 грн заборгованості, з
яких: 16 767,91 грн - основний борг;
1 717,35 грн - інфляційні втрати; 174,64 грн - 3 %
річних; 919,37 грн - пеня.
Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язання
за договором поставки № 776/13-Київ від
Ухвалою суду від 19.06.2014 порушено
призначено розгляд на 08.07.2014.
Ухвалою суду від 08.07.2014 розгляд даної
справи відкладено на 05.08.2014.
Представник відповідача у судове
засідання 05.08.2014 не з'явився, причин
неявки суду не повідомив, про час і
місце розгляду даної справи
повідомлений належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що
ухвали суду надсилались відповідачу за
Золотоустівська, 52.
Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на 08.07.2014,
Київ, вул. Золотоустівська,
52, проте станом на дату прийняття
рішення у даній справі, поштові
відправлення повернуті на адресу суду
без вручення з відміткою поштової
установи: «за даною адресою не
знаходиться».

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку щодо належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
даної справи.

Ураховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), розглядає справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 05.08.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
09.08.2013 між позивачем (постачальник) та
відповідачем (покупець) укладено
договір поставки № 776/13-Київ (далі -
Договір), згідно з п. 1.1 якого
постачальник продає, а покупець купує
ковбасні, м'ясні вироби, субпродукти й
іншу продукцію вироблену
постачальником (далі - товар) в
асортименті, у кількості, за цінами і на
суму, що зазначаються у накладних
(товарно-транспортних накладних),
згідно з протоколом вільно-відпускних
цін і на умовах, викладених у даному
Договорі.

Відповідно до п. 5.2 Договору вид
платежу: відтермінування платежу 14
календарних днів із дня одержання
товару.

У період з 18.01.2014 по 29.01.2014 на підставі
товарних накладних, підписаних обома
сторонами, копії яких наявні в
матеріалах справи, відповідач отримав
від позивача товар на загальну суму 16
767,91 грн, однак відповідачем
зобов'язання за Договором в частині
оплати поставленого товару належним
чином не виконано.

Станом на час розгляду господарським
судом даної справи відповідач борг не
сплатив, доказів зворотнього суду не
надав, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість, яка згідно з
розрахунком останнього склала 16 767,91
грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК Україні за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач, згідно з п. 5.2
Договору, зобов'язався оплачувати
поставлений позивачем товар протягом 14
календарних днів із дня одержання
товару. Таким чином відповідач
зобов'язаний був оплатити товар за
товарними накладними від 18.01.2014 до
01.02.2014 включно, за товарною накладною
від 20.01.2014 до 03.02.2014 включно, за
товарними накладними від 21.01.2014 до
04.02.2014 включно, за товарними накладними
від 22.01.2014 до 05.02.2014 включно, за товарною
накладною від 23.01.2014 до 06.02.2014 включно,
за товарною накладною від 24.01.2014 до
07.02.2014 включно, за товарними накладними
від 27.01.2014 до 10.02.2014 включно, за товарною
накладною від 29.01.2014 до 12.02.2014 включно.

Також судом установлено, що позивачем у
період з 18.01.2014 по 29.01.2014 поставлено
відповідачу товар, про що свідчать,
зокрема, товарні накладні, копії яких
наявні в матеріалах справи, докази
наявності будь-яких претензій
відповідача до поставленого позивачем
товару у суду відсутні, однак
відповідачем поставлений позивачем за
умовами Договору товар, строк оплати
якого вже настав, в сумі 16 767,91 грн не
оплачено.

На підставі викладеного позивачем, в
порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України,
належними доказами доведено
неналежність виконання відповідачем
умов спірного договору в частині
оплати поставленого позивачем товару,
а відповідачем, у свою чергу, доказів
належного виконання умов спірного
договору не надано, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача основного боргу в сумі
16 767,91 грн.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 1 717,35 грн інфляційних втрат
та 174,64 грн 3 % річних в межах періоду з
02.02.2014 по 12.06.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням установленого вище
судом, прострочення відповідачем
оплати поставленого позивачем товару
за товарними накладними від 18.01.2014
настало з 02.02.2014, за товарною накладною
від 20.01.2014 з 04.02.2014, за товарними
накладними від 21.01.2014 з 05.02.2014, за
товарними накладними від 22.01.2014 з 06.02.2014,
за товарною накладною від 23.01.2014 з
07.02.2014, за товарною накладною від 24.01.2014
з 08.02.2014, за товарними накладними від
27.01.2014 з 11.02.2014, за товарною накладною
від 29.01.2014 з 13.02.2014.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині інфляційних втрат та 3 % річних,
суд дійшов висновку про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
заявленому в позові розмірі в сумі 1 717,35
грн та 3 % річних в сумі 174,64 грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача
пені в сумі 919,37 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Відповідно п. 8.1 Договору за
прострочення оплати, порушення строків
оплати, зазначених у п. 5.2 даного
Договору, покупець сплачує
постачальнику неустойку, а саме пеню у
розмірі 0,5 % від суми заборгованості за
кожен день прострочення, якщо таке
прострочення складає не більше 10-ти
банківських днів; 1 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочення, якщо таке прострочення
складає більше 10-ти банківських днів.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняться через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині пені, суд дійшов висновку про
стягнення з відповідача пені у
заявленому в позові розмірі в сумі 919,37
грн.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню повністю.

За приписами ст. 49 ГПК України судові
витрати зі справи слід покласти на
відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 35, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАНТАЛСГРУП" (01135,
м. Київ, вул. Золотоустівська, 52,
ідентифікаційний ) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь публічного
акціонерного товариства
"Кременчукм'ясо" (39601, Полтавська обл.,
м. Кременчук, пров. Героїв
Бреста, 48, ідентифікаційний ) 16 767 (шістнадцять тисяч сімсот
шістдесят сім) грн 91 коп. основного
боргу, 1 717 (одну тисячу сімсот
сімнадцять) грн 35 коп. інфляційних
втрат, 174 (сто сімдесят чотири) грн 64 коп.
3 % річних, 919 (дев'ятсот дев'ятнадцять)
грн 37 коп. пені та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.
судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Повне рішення складено 08.08.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова