ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р.Справа № 922/2636/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніка", Полтавська
область, с. Василівка до ТОВ "Агро
Капітал Інвест", Харківська область, с.
Хроли про стягнення 62175,24 грн. за
участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Ніка"
(позивач) звернулося до господарського
суду Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал Інвест"
(відповідач) про стягнення з
відповідача на користь позивача суми у
розмірі 62175,24 грн., з яких 32722,23 грн. 3%
річних та 29453,01 грн. інфляційних витрат,
в рахунок невиконання зобов'язань
відповідача по оплаті позивачу 417755,56
грн. заборгованості, яка була стягнута
рішенням господарського суду
Харківської області у справі № 922/1812/13.

Судом розгляд справи було відкладено
на "11" серпня 2014 р. о 15:20.

Сторони про судове засідання були
повідомлені, їх представники в
призначене судове засідання не
з'явилися.

Представник позивача, через канцелярію
господарського суду 11.08.2014 р. за вх. №
27825, надав письмові пояснення, які судом
долучені до матеріалів справи.

Згідно них представник позивача
повідомляв, що оригінали документів в
обґрунтування позову для огляду у
судовому засіданні надати являється
неможливим, оскільки вони наразі
відсутні у позивача (надано завірені
копії). При цьому представник позивача
посилався на ст. 35 ГПК України та
вказував, що вказані у позові факти та
обставини справи не заперечуються
відповідачем (відсутній відзив із
запереченнями) та встановлені рішенням
господарського суду Харківської
області від 03.06.2013 р. по справі № 922/1812/13
та постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
04.07.2014 р.

На підставі викладеного представник
позивача просив справу розглянути за
відсутності позивача за наявними
матеріалами та позов задовольнити
повністю.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129
Конституції України основними
засадами судочинства є, зокрема
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом, та те, що
відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Між Сільськогосподарським товариством
з обмеженою відповідальністю "Ніка"
(продавець") та Товариством з обмеженою
відповідальність "Агро Капітал Інвест"
(покупець) був укладений договір про
закупівлю зерна пшениці (надалі -
договір).

Відповідно до п.1.1. договору продавець
зобов'язувався у 2011 році поставити
покупцю товар, зазначений у додатку 1 до
цього договору, а покупець-прийняти і
оплатити такий товар.

Згідно позову в обґрунтування своїх
позовних вимог позивач посилався на те,
що рішенням господарського суду
Харківської області від 03 червня 2013
року по справі № 922/1812/13, залишеним без
змін 04 липня 2013 року постановою
Харківського апеляційного
господарського суду, було вирішено
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал Інвест"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніка" 417755,56 грн.
заборгованості та 8255,11 грн. судового
збору. Також, позивач вказував, що після
набрання чинності судового рішення,
був виданий судовий наказ, який
пред'явлено на виконання до ВДВС
Харківського РУЮ, відкрито виконавче
провадження, але до сьогодні судове
рішення залишається невиконаним, кошти
не сплачено відповідачем.

Судом під час вчинення дій по
підготовці справи до розгляду та
порушення провадження у справі були
витребувані від позивача оригінали
документів в обґрунтування позову для
огляду у судовому засіданні, оскільки з
1-го аркуша наданої до суду копії
договору про закупівлю зерна пшениці
не вбачалася дата та номер договору;
інформація з Державної виконавчої
служби України станом на 11.06.2014 року про
хід виконання виконавчого провадження
за наказом господарського суду
Харківської області від 16.07.2013 р. по
справі № 922/1812/13 про стягнення 426010,67
грн., оскільки 32722,23 грн. 3% річних та 29453,01
грн. інфляційних витрат були
нараховані позивачем відповідачу
згідно розрахунку станом на 11.06.2014 року;
рахунок-фактуру № НЦ-0000015 від 26.10.2011
року; видаткову накладну № НЦ-0000025 від
27.10.2011 року; податкову накладну від
27.10.2011 року № 87/2; довіреність на
отримання товару № 9 від 26.10.2011 року;
складську квитанцією на зерно серії АУ
№ 228748 № 558 від 26.10.2011 року; акт
передавання-приймання товару від 26.10.2011
року.

Проте, позивачем оригінали документів
в обґрунтування позову для огляду у
судовому засіданні не були надані з
посиланням на неможливість їх надання,
у зв'язку з їх відсутністю. При цьому
причини їх відсутності позивачем не
були зазначені, що свідчить про те, що
оригінали документів не були надані до
суду без поважних причин.

Крім того, суд зазначає, що з наданої
копії рахунку - фактури № НЦ-0000015 від
26.10.2011 р. не вбачається відбиток печатки
позивача, з наданої копії видаткової
накладної № НЦ-0000025 від 27.10.2011 року
(пшениця озима 3кл) не вбачається
відбитків печаток підприємств сторін,
з наданої копії видаткової накладної №
НЦ-0000025 від 27.10.2011 року (пшениця озима (04))
не вбачається відбитку печатки
підприємства відповідача, а в копії
акту передавання-приймання від 26.10.2011
року відсутній відбиток печатки
підприємства відповідача.

За таких обставин господарський суд
дійшов до висновку, що зазначеними вище
копіями документів, які були надані до
суду позивачем, не можуть
підтверджуватися позовні вимоги
позивача у справі про стягнення з
відповідача на користь позивача 32722,23
грн. 3% річних та 29453,01 грн. інфляційних
витрат.

Щодо листа Державної виконавчої служби
України від 23.05.2014 р. № 14-0-26-1743 та листа
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Харківській області №
14451/08-13/08 від 04.06.2014 р. суд зазначає, що
даними листами не підтверджується факт
того, що виконавче провадження за
наказом господарського суду
Харківської області від 16.07.2013 р. по
справі № 922/1812/13 про стягнення 426010,67 грн.
не було виконано станом на 11.06.2014 року.

Крім того, суд зазначає, що ненадання
позивачем до суду відповідної
інформації від органів ДВС про хід
виконання виконавчого провадження за
вищевказаним наказом станом на 11.06.2014
року унеможливлює задоволення
позовних вимог позивача у справі.

З приводу посилань позивача на ст. 35 ГПК
України та обставини встановлені у
справі № 922/1812/13 суд зазначає, що вони не
можуть бути прийняти судом до уваги,
оскільки рішеннями суддів у справі №
922/1812/13 не було встановлено факту не
виконання відповідачем рішення у
справі № 922/1812/13 станом на 11.06.2014 року.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частиною 2 ст. 35 ГПК України
передбачено, що факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори) під час розгляду однієї справи,
не доводяться знову при вирішенні
інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи те, що матеріалами справи не
підтверджується можливість
нарахування позивачем відповідачу
32722,23 грн. 3% річних та 29453,01 грн.
інфляційних витрат у зв'язку з не
виконанням останнім рішення у справі №
922/1812/13 станом на 11.06.2014 року, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги позивача
є такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позов не підлягає
задоволенню, відповідно до ст. 49 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору підлягають покладенню на
позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 129 Конституції України,
ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 13.08.2014 р.

Суддя Д.О. Доленчук