ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року Справа № 914/438/14

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської
І.П.,суддівКостенко Т.Ф., Яценко
О.В.,розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Київське агентство повітряних
сполучень "Кий Авіа"на постанову від
18.06.2014 Львівського апеляційного
господарського суду у справі№914/438/14
господарського суду Львівської
областіза позовом Публічного
акціонерного товариства "Київське
агентство повітряних сполучень "Кий
Авіа"до третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів1. Товариства
з обмеженою відповідальністю "Західний
авіаційний центр", 2. Приватного
підприємства "Торгівельна агенція
"Галицький ярмарок" Публічне
акціонерне товариство "Акціонерний
банк "Укргазбанк"провизнання договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 27.12.2010 року недійсним та стягнення
судового збору

За участю представників
сторін:

Від позивача - не з'явились

Від відповідача - не з'явились

Від 3-ї особи - Яців О.Р. (дов. від 04.02.14)

Відповідно до розпорядження
Секретаря другої судової палати від .2014
справа слухається колегією суддів у
складі: головуючий - Ходаківська І.П.,
судді - Костенко Т.Ф. , Яценко О.В.

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Київське агентство повітряних
сполучень "Кий Авіа" звернулось до
господарського суду Львівської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Західний
авіаційний центр" та до Приватного
підприємства "Торгівельна агенція
"Галицький ярмарок" про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень від 27.12.2013.

ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" у
відзиві просить постанову апеляційної
інстанції залишити без змін.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 07.04.2014 (суддя
Березяк Н.Є.) в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою колегії суддів
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 у складі:
Данко Л.С., Давид Л.Л., Якімець Г.Г.
рішення господарського суду першої
інстанції залишено без змін.

ПАТ "Київське агентство повітряних
сполучень "Кий Авіа" у касаційній
скарзі просить постанову апеляційної
інстанції скасувати. Скарга мотивована
неправильним застосуванням та
порушенням судами норм чинного
законодавства, зокрема, положень
Сімейного кодексу України,
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи та
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 27.12.10 між ТОВ
"Західний авіаційний центр" (продавець)
та ПП "Торгівельна агенція "Галицький
ярмарок" (покупець) укладено договір
купівлі - продажу нежитлових приміщень
загальною площею 992,4 кв.м., що
розташовані в підвалі та на першому
поверсі за адресою: м. Львів, пл.
Г.Григоренка, 5.

Між ЗАТ "Київське агентство
повітряних сполучень "Кий Авіа" та ТОВ
"Західний авіаційний центр" укладений
договір про надання фінансової
допомоги на поворотній основі від 02.03.10
на суму 3 700 000,00 грн. строком на 90
календарних днів для оплати нежитлових
приміщень загальною площею 992,4 кв.м. за
адресою: м. Львів, пл. Григоренка Г.
генерала, буд. 5 згідно договору купівлі
- продажу нежитлових приміщень № 2452 від
12.02.10. Відповідно до п.4.3.2 зазначеного
договору ТОВ "Західний авіаційний
центр" зобов'язувалось передати ЗАТ
"КИЙ АВІА" в заставу приміщення площею
992,4 кв.м. за адресою: м. Львів, пл.
Григоренка Г. генерала, буд. 5 не пізніше
10 робочих днів з моменту отримання
права власності на вказані приміщення,
але не пізніше 01.05.2010. Як зазначив
позивач, відповідач-1 свої договірні
зобов'язання по передачі приміщень в
оренду та повернення фінансової
допомоги не виконав.

26.05.10 між позивачем та відповідачем-1
був укладений ще один договір про
надання фінансової допомоги на суму 1 100
000,00 грн. строком на 30 календарних днів
для погашення заборгованості перед
Управлінням комунальної власності ДЕП
Львівської міської ради по Договору №
Г-6383-8 (Д-8) від 24.10.08.

Позивач посилаючись на те, що кошти у
розмірі 4 800 000,00 грн. наданої фінансової
допомоги відповідачем - 1 не повернуті,
в заставу зазначені вище приміщення
не передані, натомість укладено
договір купівлі - продажу приміщень з
відповідачем - 2, чим, на думку позивача,
порушено його права та інтереси. В
обґрунтування підстав недійсності
договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень, укладеного між
відповідачами 27.12.2010, позивач посилався
на ст. 65 Сімейного кодексу України, в
якій зазначено, що для укладення одним
із подружжя договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого подружжя має бути подана
письмово. Відповідно на укладення
договору купівлі - продажу нежитлових
приміщень від 27.12.10 власниця ПП
"Торгівельна агенція "Галицький
ярмарок" зобов'язана була отримати
згоду свого чоловіка, а укладення
спірного договору без письмової згоди
одного із подружжя, на думку позивача, є
недодержанням в момент вчинення
правочину сторонами вимог,
встановлених ч.1 ст.203 ЦК України.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України
передбачено, що якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до частини першої статті
215 ЦК підставою недійсності правочину
є недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК.

Нормами ст.203 ЦК України встановлено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, а
саме:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що об'єкти
нерухомого майна, які є предметом
купівлі-продажу по спірному договору
не є предметом спільної сумісної
власності подружжя, оскільки доказів
того, що майно придбане за рахунок
майна подружжя чи їх грошових коштів,
позивач не надав, як і не надав доказів
того, що спірні приміщення є майном
приватного підприємства, сформованого
за рахунок спільної сумісної
власності, відсутні докази і того, що
спірні об'єкти купівлі-продажі
виділені з їх спільної сумісної
власності. В матеріалах справи
відсутні докази порушення прав одного
із подружжя вчиненням спірного
договору купівлі-продажу. Чоловік
власниці приватного підприємства
"Торгівельна агенція "Галицький
ярмарок" з позовом про визнання
недійсним договору купівлі-продажу не
звертався.

Майно фізичної особи - підприємця,
яке ним придбане й використовується в
його підприємницькій діяльності з
метою одержання прибутку, слід
розглядати як його особисту приватну
власність відповідно до ст. 57 СК
України, а не як об'єкт спільної
сумісної власності подружжя, який
підпадає під регулювання статей 60, 61
зазначеного Кодексу.

Що стосується посилання касатора на
накладення арешту на нежитлові
приміщення, що розташовані за адресою:
м.Львів, пл.Г.Григоренка, 5 ухвалою
господарського суду міста Києва від
17.12.2010 про у справі №53/343, воно не
приймається до уваги, оскільки не було
предметом розгляду у судах попередніх
інстанцій.

Враховуючи наведене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про відмову в
позові.

Колегія суддів звертає увагу
касатора, що статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, постанова
апеляційної інстанції, якою залишено
без змін рішення господарського суду
першої інстанції про відмову в позові,
відповідає нормам чинного
законодавства і має бути залишена без
змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Вищого
господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київське
агентство повітряних сполучень "Кий
Авіа" залишити без задоволення.

Постанову від 18.06.2014 Львівського
апеляційного господарського суду у
справі №914/438/14 господарського суду
Львівської області залишити без змін.

Головуючий суддя
І. Ходаківська

Судді
Т.Костенко

О. Яценко