ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

« 05» серпня 2014 р.
Справа №920/2214/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя
Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.,

при секретарі Мальченко О.О.,

за участю представників:

боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сумське АТП - 15927» -
Пономаренко В.П., за довіреністю б/н від
01.01.2014 року;

представник ОСОБА_3 (апелянт) - ОСОБА_4,
за довіреністю №961 від 25.06.2014 року;

ФОП ОСОБА_5 - особисто;

розглянувши у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу фізичної особи
ОСОБА_3, м.Суми (вх.№1927С/2-7) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 24.06.2014 року у справі №920/2214/13,

за заявою кредиторів 1. Товариства з
обмеженою відповідальністю «САТП -
15927», м.Суми,

2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, с.
Косівщина, Сумська область,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сумське АТП - 15927»,
м.Суми,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 24.06.2014 року (суддя Гордієнко
М.І.) порушено провадження у справі
№920/2214/13 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сумське
АТП-15927» (40009, м. Суми, Білопільський
шлях, 16, код 35171957).

Визнано вимоги кредиторів Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САТП-15927» та фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 в сумі 1800481, 37грн.

Введено процедуру розпорядження
майном боржника.

Розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Сердюка Олександра Олександровича
(свідоцтво НОМЕР_1 від 08.02.2013р., 61000,
АДРЕСА_1).

Зобов'язано розпорядника майна подати
до суду відомості про результати
розгляду вимог кредиторів, а також на
затвердження реєстр вимог кредиторів,
складений належним чином.

Не погодившись з ухвалою місцевого
господарського суду від 24.06.2014 року,
фізична особа ОСОБА_3 (учасник ТОВ
«Сумське АТП-15927») звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Сумської області від 24.06.2014 року у
справі №920/2214/13, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заяви кредиторів
ТОВ «САТП-15927» та ФОП ОСОБА_5 про
порушення справи про банкрутство ТОВ
«Сумське АТП-15927» відмовити, стягнути з
кредиторів в рівних частках витрати по
сплаті судового збору за звернення з
апеляційною скаргою.

Апелянт зазначає, що він є засновником
ТОВ «Сумське АТП - 15927» (боржник) з
часткою у статутному капіталі 60%, що
підтверджується статутом боржника та
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 13.02.2013 року у
справі №5021/2515/2011, яка набрала законної
сили. З наведеного вбачається, що
ухвалена оскаржувана ухвала
безпосередньо стосується прав,
обов'язків та охоронюваних законом
інтересів апелянта як засновника
боржника, а тому може бути ним
оскаржена до суду апеляційної
інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник вказує, що при винесені
оскаржуваної ухвали судом першої
інстанції невірно застосовано норми ч.
3 ст. 10 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки не
досліджено в повному обсязі докази в
підтвердження безспірності вимог
ініціюючих кредиторів. Таким чином, на
думку апелянта, висновки суду першої
інстанції про встановлення ознак
неплатоспроможності боржника є
передчасними, а підстави для порушення
даної справи про банкрутство -
відсутні.

Боржник надав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких зазначає, що
згідно ст. 1 Закону України про
банкрутство апелянт - учасник ТОВ
«Сумське АТП - 15927» ОСОБА_3, не є стороною
або учасником провадження у даній
справі про банкрутство, а тому не має
процесуального права на оскарження
судових рішень у справі.

Крім того, у запереченнях на апеляційну
скаргу боржник зазначає, що обставини,
які заперечуються апелянтом, були
предметом дослідження при розгляді
апеляційної скарги кредиторів на
ухвалу про відмову в порушенні даної
справи про банкрутство та встановлені
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014 року.
Отже, боржник просить суд відмовити
ОСОБА_3 у задоволені апеляційної скарги
за необґрунтованістю.

Ініціюючі кредитори: ТОВ «САТП - 15927» та
ФОП ОСОБА_5, також надали заперечення на
апеляційну скаргу (вх.№5658), в яких
просять суд відмовити в задоволені
апеляційної скарги, а оскаржувану
ухвалу - залишити без змін. В
обґрунтування своєї позиції по справі
ініціюючі кредитори зазначають, що
скарга подана особою, яка не має
процесуального права на її подання.
Матеріалами справи підтверджується, що
вимоги, які покладені в основу
порушення провадження у справі, є
безспірними, а обставини, на які
посилається скаржник, були предметом
дослідження під час розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції про відмову у
порушенні справи про банкрутство.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи та вимоги
апеляційної скарги у повному обсязі та
просив її задовольнити.

Боржник та ініціюючий кредитор проти
апеляційної скарги заперечували з
підстав, викладених у їх запереченнях.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників апелянта, боржника та
ініціюючого кредитора, дійшла
висновку, що апеляційне провадження за
апеляційною скаргою фізичної особи
ОСОБА_3 підлягає припиненню, виходячи з
наступного.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на судовий захист, апеляційне та
касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції
України встановлює серед основних
засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне оскарження судового
рішення названим Законом ставиться в
залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, які не брали
участь у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили.

Апеляційні скарги на ухвали
місцевого або апеляційного
господарських судів можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, передбачені цим Кодексом та
Законом про банкрутство (частина 5
статті 106 Господарського
процесуального кодексу України).

За таких обставин, в силу особливостей
процедури банкрутства (стаття 4-1
Господарського процесуального кодексу
України) коло осіб, які мають право
оскаржити судові рішення у справі про
банкрутство, чинним законодавством
звужено до учасників такої справи за
для попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Учасниками провадження у справі про
банкрутство згідно зі статтею 1 Закону
про банкрутство є сторони, забезпечені
кредитори, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, державний орган з питань
банкрутства, Фонд державного майна
України, представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа засновників (учасників,
акціонерів) суб'єкта підприємницької
діяльності - боржника, а також у
випадках, передбачених цим Законом,
інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.

Уповноваженою особою засновників
(учасників, акціонерів) суб'єкта
підприємницької діяльності - боржника
є особа, уповноважена загальними
зборами учасників (акціонерів), що
володіють більш як половиною
статутного капіталу боржника,
представляти їхні інтереси під час
провадження у справі про банкрутство з
правом дорадчого голосу.

Виходячи з наведених правових норм, у
процедурі банкрутства уповноважена
особа засновників (учасників,
акціонерів) суб'єкта підприємницької
діяльності -господарського товариства,
фактично може виконувати функції як
представника інтересів усіх
засновників (учасників, акціонерів) так
і власника майна господарського
товариства (органу, уповноваженому
управляти майном).

Стаття 167 Господарського кодексу
України корпоративними правами
визначає права особи, частка якої
визначається у статутному капіталі
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Реалізація зазначених прав та
обов'язків власника у господарському
товаристві можлива у будь-якому
випадку через реалізацію
корпоративних прав, оскільки ані
учасник товариства, ані акціонер не
наділені правом щодо здійснення
повноважень власника господарського
товариства, а лише мають право приймати
участь в управлінні товариством
шляхом участі в його органах. І це має
відбуватися виключно шляхом прийняття
рішень органів боржника, які
уповноважені управляти майном
боржника.

Отже, рішення про уповноважену особу у
справі про банкрутство боржника -
товариства з обмеженою
відповідальністю, має бути прийнято
загальними зборами учасників при
наявності кворуму на загальних зборах
(більше 60 відсотків голосів) та при
голосуванні за це рішення учасників,
які мають більшість ніж 50 відсотків
статутного капіталу товариства
(статті 59 та 60 Закону України «Про
господарські товариства»).

Уповноважена особа засновників
(учасників, акціонерів) суб'єкта
підприємницької діяльності набуває
цього статусу з моменту вирішення
питання про надання їй права
представляти інтереси учасників
(акціонерів) на загальних зборах
учасників (акціонерів) суб'єкта
підприємницької діяльності - боржника,
як вищого органу такого суб'єкта на
підставі проведеного голосування та
оформленого протоколу.

Отже, уповноважена особа учасників
товариства з обмеженою чи додатковою
відповідальністю є процесуальною
фігурою у господарській справі про
банкрутство, має право на участь у
такій справі та процесуальні права, у
тому числі право на апеляційне
оскарження рішень у цій справі.

Апелянт - фізична особа ОСОБА_3, є одним
із засновників боржника, тобто одним із
учасників товариства, що не є тотожним
поняттю -уповноважена особа
засновників (учасників) товариства,
оскільки не надано належних та
допустимих доказів щодо надання йому
загальними зборами учасників боржника
відповідних повноважень, що виключає
можливість розгляду апеляційної
скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
у заявника апеляційної скарги -
фізичної особи ОСОБА_3, правового
статусу уповноваженої особи учасників
боржника у розумінні ст. 1 Закону
України про банкрутство, а, відповідно
і статусу учасника провадження у
справі про банкрутство згідно норм
вказаної статті, у зв'язку з чим у нього
відсутнє право на апеляційне
оскарження прийнятих у даній справі
судових рішень.

У відповідності до п. 5-2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України» №7 від
17.05.2011 року у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження (якщо
вона не підлягала поверненню з
передбачених Господарським
процесуальним кодексом України
підстав), повинен з'ясувати наявність
правового зв'язку між скаржником і
сторонами у справі.

Якщо, при цьому, буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки у такому випадку не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Юридичні та фізичні особи, акціонери,
учасники господарських товариств, що
не мають статусу сторони чи учасника у
справі про банкрутство, не мають права
на оскарження судових рішень у справі
про банкрутство, а помилково порушене
апеляційне і касаційне провадження
підлягають припиненню у порядку,
передбаченому статтею 80 ГПК на
підставі статей 91 та 107 ГПК як такі, що
не підлягають вирішенню в
господарських судах. В інших випадках
такі скарги повертаються без розгляду.
Це стосується і скарг зазначених осіб
на такі ухвали (пункти 11. 12 постанови
пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 року № 15 «Про судову практику
у справах про банкрутство»).

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що спір згідно поданої
апеляційної скарги фізичною особою
ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду
Сумської області від 24.06.2014 року по
справі №920/2214/13 не підлягає вирішенню в
господарському суді в порядку
апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 80, 86, 99, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

Припинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою фізичної особи
ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду
Сумської області від 24.06.2014 року у
справі №920/2214/13.

Головуючий суддя
В.В. Лакіза

Суддя
Я.О. Білоусова

Суддя
О.А. Пуль