ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 918/973/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

до відповідача Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3

про стягнення в сумі 27 351 грн. 64 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до господарського суду
Рівненської області із позовом до
відповідача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення 27 351 грн. 64 коп., з
яких 26 402 грн. 60 коп. - основний борг, 771
грн. 10 коп. - пеня, 177 грн. 94 коп. - 3% річних.
Свої вимоги обґрунтовує невиконанням
відповідачем умов Договору поставки
№8/12 від 08.12.2013 р. в частині оплати
вартості отриманого товару.

Представник позивача у судових
засіданнях вимоги підтримав повністю,
просить стягнути з відповідача 27 351 грн.
64 коп. боргу.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав. Представник відповідача в
судові засідання не з'являвся, вимог не
заперечив. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленнями про вручення
кореспонденції адресату (арк.с. 15, 24).

Суд зазначає, що відповідачу було
надано достатньо часу для реалізації
своїх процесуальних прав та обов'язків.
Відповідач не був позбавлений права
направити докази по справі поштовим
зв'язком.

Статтею 22 ГПК України встановлено
права та обов'язки сторін в судовому
процесі. Зокрема вказаною статтею
передбачено, що сторони мають право
брати участь в господарських
засіданнях. Відповідно до норм
вказаної статті сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Не забезпечивши явку свого
представника в судове засідання
відповідач не виявив бажання
скористатися наданими йому
вищевказаними нормами ГПК правами.
Крім того, ухвалами суду від 26.06.2014 р. та
від 22.07.2014 р. не було визнано явку сторін
в судове засідання обов'язковою.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
повно та об'єктивно оцінивши всі
обставини справи в їх сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню. При
цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 08 грудня 2013 року
між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(Постачальник) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 (Покупець) було
укладено Договір поставки №8/12 (арк.с.
10). Згідно з п.1.1 Договору Постачальник
зобов'язується продати бруківку у
кількості та асортименті відповідно до
накладних, що є невід'ємною частиною
цього Договору, далі за текстом - Товар,
а Покупець оплатити та прийняти
зазначений Товар у відповідності та на
умовах, що визначені цим Договором.
Найменування, кількість та ціна кожної
партії Товару зазначається в накладних
до цього Договору, які є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до пунктів 2.3., 2.5. Договору
платежі за цим Договором здійснюються
в гривнях України шляхом перерахування
на розрахунковий рахунок
Постачальника. Розрахунки за
поставлений Товар згідно накладних,
які є невід'ємними частинами даного
Договору здійснюються Покупцем шляхом
перерахування ціни поставленого
Товару згідно накладних на рахунок
Постачальника на протязі 15 календарних
днів з дати підписання сторонами
накладної, що підтверджує поставку
партії Товару.

За пунктом 5.1. Договору за порушення
термінів оплати, визначених цим
Договором, покупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі 2 відсотки
від суми невиконаного зобов'язання за
кожен день прострочення.

За умовами пункту 8.1. Договір діє з
моменту підписання його сторонами та
до 28 лютого 2014 року.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

На виконання умов вказаного вище
Договору позивач поставив відповідачу
товар на загальну суму 138 402 грн. 60 коп.,
що підтверджується видатковою
накладною №РНФ-000022 від 10.12.2013 р. (арк.с.
11).

Проте відповідач свої зобов'язання по
оплаті вартості отриманого товару
виконав частково, оплативши 112 000 грн. 00
коп. Вказане підтверджується наявними
у справі банківськими виписками (арк.с.
17-19).

Позивачем на адресу відповідача було
надіслано листи-вимоги №1 від 05.03.3014 р.
та №2 від 29.04.2014 р. з проханням погасити
борг у розмірі 26 402 грн. 60 коп. (арк.с. 12-13).
Відповіді на вказані вимоги у
матеріалах справи відсутні.

Керуючись пунктом 5.1. Договору та
умовами ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", з огляду на несвоєчасне
виконання зобов'язання по оплаті
вартості товару, позивач нарахував
відповідачу пеню в загальному розмірі
771 грн. 10 коп. (розрахунки на арк.с. 4).

Покликаючись на ст.625 ЦК України
позивач нарахував 177 грн. 94 коп. - 3%
річних (розрахунок на арк.с. 4).

Надані суду розрахунки заборгованості
перевірено та визнано правильними.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 27 351 грн. 64 коп. (26 402
грн. 60 коп. + 771 грн. 10 коп. + 177 грн. 94 коп.).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму (
частина 1 статті 712 ЦК України).

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду
не подав.

Отже, позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 27
351 грн. 64 коп., з яких 26 402 грн. 60 коп. -
основний борг, 771 грн. 10 коп. - пеня, 177
грн. 94 коп. - 3% річних, підтверджуються
матеріалами справи, ґрунтуються на
законі та договорі, не спростовані
відповідачем, тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент.код
НОМЕР_1) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (33001, АДРЕСА_1,
ідент.код НОМЕР_2) - 26 402 грн. 60 коп. -
основного боргу, 771 грн. 10 коп. - пені, 177
грн. 94 коп. - 3% річних, 1 827 грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Повне рішення складено "12" серпня 2014
року

Суддя
Бережнюк В.В.