КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. Справа№ 925/869/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Сітайло Л.Г.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Шляпін О.Ю., дов. від
08.05.2014 №257,

від відповідача не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства
"Теплокомуненерго" Публічного
акціонерного товариства
"Монастирищенський ордена Трудового
Червоного Прапора машинобудівний
завод"

на ухвалу Господарського суду
Черкаської області від 18.07.2014

у справі №925/869/14 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Дочірнього підприємства
"Теплокомуненерго" Публічного
акціонерного товариства
"Монастирищенський ордена Трудового
Червоного Прапора машинобудівний
завод"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 4466,03 грн

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
"Теплокомуненерго" Публічного
акціонерного товариства
"Монастирищенський ордена Трудового
Червоного Прапора машинобудівний
завод" звернулось до Господарського
суду Черкаської області з позовною
заявою, у якій просить стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 4039,67
грн основного боргу, 144,29 грн 3% річних,
282,07 грн інфляційних втрат та 1827,00 грн
судового збору.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 18.07.2014
провадження у справі №925/869/14 припинено
на підставі п.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Не погодившись з вказаною ухвалою,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
ухвалу Господарського суду Черкаської
області від 18.07.2014 скасувати,
провадження у справі поновити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
ОСОБА_3 у відносинах з позивачем
виступає як фізична особа-підприємець,
а не фізична особа, а отже даний спір
підлягає розгляду в господарських
судах.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 18.08.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 04.08.2014) позивачу - 06.08.2014 та
відповідачу - 07.08.2014, долучені до
матеріалів справи.

18.08.2014 у судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, ухвалу
Господарського суду Черкаської
області від 18.07.2014 скасувати,
провадження у справі поновити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про причини неявки суд не
повідомила, повноважного представника
для представлення інтересів не
направила.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
проведення судового засідання з
розгляду апеляційної скарги позивача,
а матеріали справи дозволяють
розглянути апеляційну скаргу без
участі відповідача, з метою дотримання
вимог ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), на думку колегії суддів,
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника позивача,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.01.2010 між позивачем та ОСОБА_3 укладено
договір про надання послуг з
обслуговування внутрішньобудинкових
систем холодного водопостачання та
водовідведення. ОСОБА_3 надавались
послуги з обслуговування
внутрішньобудинкових систем холодного
водопостачання та водовідведення
квартир АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_3 на
праві приватної власності.

Рішенням Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 07.08.2012 у
справі №2-17/12 визнано договір між
позивачем та ОСОБА_3 про надання послуг
з централізованого опалення і
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж таким, що відбувся у період з
02.08.2010 по 26.05.2011. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь позивача заборгованість з
врахуванням індексу інфляції та 3%
річних за період з 02.08.2010 по 26.05.2011.

Рішенням виконавчого комітету
Монастирищенської міської ради від
26.05.2011 квартири АДРЕСА_1, виведено із
житлового фонду. Громадянку ОСОБА_3
зобов'язано заключити договори по
обслуговуванню вказаних нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1 з комунальними
службами, а також по завершенні
будівельних робіт оформити документи
на магазин змішаної торгівлі згідно з
чинним законодавством.

Листом від 01.06.2012 вих. №296 позивач
надіслав відповідачу для укладення
проект договору від 29.05.2012 №16-ТО про
надання послуг з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем теплопостачання, холодного
водопостачання і водовідведення на
нежитлові приміщення АДРЕСА_1, а листом
від 09.10.2012 вих. №583 - проект договору від
09.10.2012 №16-ТІ про надання послуг з
централізованого опалення на
нежитлові приміщення АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач володіє нежитловими
приміщеннями АДРЕСА_1, які у
майбутньому, після виконання
зазначених у рішенні виконавчого
комітету Монастирищенської міської
ради від 26.05.2011 №91 вимог, можуть бути
використані для влаштування магазину
змішаної торгівлі.

В матеріалах справи наявний дозвіл від
17.08.2010 №312-10, виданий ПП ОСОБА_3
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області на виконання
будівельних робіт з реконструкції
квартир АДРЕСА_1.

Згідно відомостей в ЄДР ОСОБА_3 має
статус суб'єкта підприємницької
діяльності.

Відповідно до ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Підвідомчість справ господарським
судам встановлено ст. 12 ГПК України,
відповідно до якої господарським судам
підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

У статті 21 ГПК України зазначено, що
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного інтересу. Відповідачами
є підприємства та організації, яким
пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 55 Господарського
кодексу України суб'єктами
господарювання є: господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Таким чином, позов, поданий до фізичної
особи-підприємця, підвідомчий
господарському суду, оскільки
суб'єктний склад сторін відповідає
ст.ст.1, 12, 21 ГПК України.

З огляду на приписи ч.3 ст. 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер (п.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
№10).

В оскаржуваній ухвалі суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку,
що даний спір не підлягає вирішенню у
господарському суді та провадження у
справі підлягає припиненню на підставі
п.1 ч.1 ст.80 ГПК України в зв'язку з тим, що
позивачем не доведено використання
відповідачем як приватним підприємцем
нежитлових приміщень АДРЕСА_1 для
ведення господарської діяльності, тому
ОСОБА_3 у спірних правовідносинах з
позивачем виступає як фізична
особа-власник нежитлових приміщень.

Перелік підстав припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК
України) та залишення позову без
розгляду (стаття 81 ГПК України) є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Слід звернути увагу, що господарський
суд, дійшовши висновку про те, що
предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, повинен
відмовити в позові, а не припиняти
провадження на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК України
(п.п.4.1, 4.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18).

З огляду на викладене вище, суд першої
інстанції дійшов безпідставного
висновку, що даний спір не підлягає
розгляду в господарських судах,
оскільки позивач звернувся до фізичної
особи-підприємця.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 7 ст. 106 ГПК України у
випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про припинення
провадження у справі, справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Отже, ухвала Господарського суду
Черкаської області від 18.07.2014 підлягає
скасуванню, а справа - передачі на
розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Теплокомуненерго"
Публічного акціонерного товариства
"Монастирищенський ордена Трудового
Червоного Прапора машинобудівний
завод" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду
Черкаської області від 18.07.2014 у справі
№925/869/14 скасувати.

3. Матеріали справи №925/869/14
передати на розгляд Господарського
суду Черкаської області.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Л.Г. Сітайло

Л.М. Ропій