ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 серпня 2014 р.
Справа № 903/628/14за позовом публічного
акціонерного товариства
"Волиньобленерго" в особі
Ківерцівської філії, м. Ківерці

до Управління ДАІ УМВС України у
Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 639,75 грн.

Суддя Якушева
І.О.,

при секретарі судового засідання
Мороз Д.В.

за участю представників:

від позивача: Стемпневська М.І. -
представник (дов. № 19/26-72 від 03.01.2014р.),

від відповідача: н/з.

Суть спору: позивач в позовній заяві
просив стягнути з відповідача 1020,64 грн.,
з них: 373,61 грн. пені, 115,16 грн. процентів
річних, 531,87 грн. збитків, завданих
інфляцією, нарахованих за прострочення
оплати відповідачем вартості спожитої
на підставі договору №525-0926.000 від
20.12.2011р. електроенергії за період
жовтень 2013р. - квітень 2014р.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на неналежне
виконання відповідачем за договором №
525-0926.000 від 20.12.2011р. зобов'язання із
своєчасної оплати вартості спожитої
електричної енергії.

На виконання вимог ухвали суду
від 02.07.2014р. позивач 14.07.2014р. через
канцелярію суду подав копію виписки з
клієнт-банку щодо періоду та суми
оплати, копії рахунків за активну
електричну енергію, копію довідки з
ЄДРПОУ.

14.07.2014р. відповідач через канцелярію
суду подав заву № 11/3932 від 14.07.2014р. в
якій повідомив, що рахунком за
перетікання реактивної енергії та пені
№525-0926000/60-РЕ від 20.06.2014р. до оплати
визначено суму 572,54 грн. (рахунок
додається), оплата заборгованості була
здійснена 27.06.2014р. (платіжне доручення
№639 додається).

29.07.2014р. через канцелярію суду позивач
подав письмові пояснення від 28.07.2014р.
№01-32/380, в яких пояснив: за які місяці
відповідачем прострочено оплату; коли
саме відповідачем отримані рахунки за
спірний період; коли, з огляду на
положення п.8.5. договору, п. 2 додатку 2 до
договору, рахунки мали бути оплачені,
коли були оплачені; розрахунок пені,
процентів річних інфляційних з
врахуванням п.8.5. договору, п. 2 додатку 2
до договору; письмові пояснення про
зарахування платежу в розмірі 572,54 грн.,
проведеного 27.06.2014р. згідно з платіжним
дорученням №639.

В письмових поясненнях від 28.07.2014р.
позивачем також зазначено про те, що
01.07.2014 року відповідач здійснив оплату
відповідно до платіжного доручення №639
в сумі 572.54 грн.; в призначенні платежу
відповідач вказує підставу - рахунок
№525-0926000/06-РЕ від 20.06.2014 року;
розшифровуючи даний рахунок - це
рахунок за перетікання реактивної
енергії та пеню; підтвердженням того,
що це надійшла оплата за пеню є
вказаний в платіжному дорученні
рахунок №55, адже за активну
електричну енергію рахунок №55.

Представник позивача в судовому
засіданні 13.08.2014р. звернулася до суду з
заявою №01-32/402 від 11.08.2014р., в якій
просила стягнути з відповідача 85,51 грн.
процентів річних, 554,24 грн. збитків,
завданих інфляцією.

В порівнянні із розміром вимог,
заявлених у позовній заяві, заявою
№01-32/402 від 11.08.2014р. позивач зменшив
розмір позовних вимог.

Зменшення розміру позовних вимог до
прийняття рішення по справі -
процесуальне право позивача,
передбачене ст.22 ГПК України, а тому
судом прийнято до розгляду заяву
представника позивача, а відтак має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

Враховуючи те, що явка представника
відповідача в судове засідання не
визнавалась обов'язковою, зважаючи на
те, що про судовий розгляд відповідач
був належним чином повідомлений, суд
вважає за можливе розглянути спір за
відсутності представника відповідача
за наявними у справі матеріалами
відповідно до ст.75 ГПК України. Факт
належного повідомлення відповідача
про судовий розгляд підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення -
ухвали суду від 13.07.2014р. представнику
відповідача 06.08.2014р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

в с т а н о в и в:

20.12.2011 року між публічним акціонерним
товариством "Волиньобленерго" в особі
Ківерцівської філії як постачальником
електричної енергії і управлінням
Державної автомобільної інспекції
УМВС України у Волинській області як
споживачем було укладено договір
№525-0926.000 про постачання електричної
енергії, згідно з умовами якого
постачальник продає електричну
енергію споживачу, а споживач - оплачує
постачальнику вартість використаної
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 8.1., 8.5. договору №525-0926.000 від
20.12.2011р. оплата електричної енергії та
інших платежів здійснюється
споживачем самостійно шляхом
перерахування коштів на відповідні
розрахункові рахунки постачальника
електричної енергії в терміни,
визначені додатком № 2 "Порядок
розрахунків".

Остаточний розрахунок по всіх платежах
проводиться протягом 3-ох операційних
(банківських) днів з дня отримання
рахунків.

Такий строк оплати вартості спожитої
електроенергії було визначено і
пунктом 2 додатку № 2 до договору,
підписаного 20.12.2011р.

На виконання умов договору згідно з
рахунками № 525-0926000/10-АЕ від 21.10.2013р,
№525-0926000/11-АЕ від 20.11.2013р., №525-0926000/12-АЕ
від 19.12.2014р., №525-0926000/01-АЕ від 21.01.2014р.,
№525-0926000/02-АЕ від 18.02.2014р., №525-0926000/03-АЕ
від 21.03.2014р., №525-0926000/04-АЕ від 18.04.2014р.
позивачем було передано відповідачу
електричної енергії на загальну суму
29325,55 грн.

Відповідач в рахунок оплати вартості
спожитої електричної енергії
перерахував позивачу 40269,73 грн., що
зумовило переплату в розмірі 5944,18 грн.

Оплата за активну електроенергію була
проведена відповідачем повністю, але
несвоєчасно.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1
ст.612, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України в п.п.3.1., 4.1.
постанови №14 від 17.12.2013р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань»
інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК
України, виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх оплаті, а
проценти річних - способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові.

Дослідженням розрахунків, наданих
позивачем суду, встановлено, що
відповідач порушив строки оплати
електричної енергії, спожитої в жовтні
2013 року - квітні 2014 року, розрахувавшись
за електричну енергію несвоєчасно.

Згідно із заявою про зменшення
розміру позовних вимог (а.с. - 86-89)
позивач нараховує і просить стягнути з
відповідача 85,51 грн. процентів річних,
554,24 грн. збитків, завданих інфляцією.

З огляду на наведені норми
законодавства, враховуючи порушення
відповідачем строку оплати
електричної енергії, встановленого
пунктом 8.5. договору №525-0926.000 від
20.12.2011р., п.2 додатку №2 від 20.12.2011р. до
договору про постачання
електроенергії, вимога позивача про
стягнення з відповідача 85,51 грн.
процентів річних підлягає до
задоволення (розрахунок процентів
річних - а.с. 90).

Розрахунок процентів річних виконано
позивачем від прострочених сум окремо
за кожен місяць передачі
електроенергії, починаючи з наступного
дня за датою виконання зобов'язання,
встановленою пунктом 8.5. договору
№525-0926.000 від 20.12.2011р.

Згідно з розрахунком, доданим до заяви
№01-32/402 від 11.08.2014р., позивачем
нараховано інфляційні на загальну суму
554,24 грн. (розрахунок інфляційних - а.с.
91).

Відповідно до п. 3.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України" №14 від 17.12.2013 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" індекс
інфляції - це показник, що характеризує
динаміку загального рівня цін на
товари та послуги, які купуються
населенням для невиробничого
споживання, і його найменший період
визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням
індексу інфляції визначається
виходячи з суми боргу, що існувала на
останній день місяця, в якому платіж
мав бути здійснений, помноженої на
індекс інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція.

Розрахунок інфляційних виконано
позивачем відповідно до наведених
роз'яснень.

Оскільки відповідачем були порушені
встановлені договором строки оплати
вартості спожитої електричної енергії
підлягає до задоволення вимога
позивача про стягнення з відповідача
554,24 грн. інфляційних.

Звертаючись з позовом до
господарського суду, позивач сплатив
до державного бюджету 1827 грн. судового
збору, що підтверджується платіжним
дорученням №2652 від 26.06.2014р. (а.с.6).

У зв'язку із задоволенням позову на
відповідача відповідно до ст.49 ГПК
України покладаються судові витрати по
справі пропорційно розміру
задоволених позовних вимог -
відшкодування позивачу судового збору
в розмірі 1145,19 грн.

Також при розподілі судових витрат
судом враховано факт зменшення
позивачем розміру позовних вимог.

Зменшення розміру позовних вимог
згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" є підставою для
повернення відповідної суми судового
збору.

А тому позивачу слід повернути з
державного бюджету 681,81 грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 526, 546, 549, 599, 610, 611, 612, 625
Цивільного кодексу України, п.1 ч.1 ст.7
Закону України "Про судовий збір",
ст.ст.44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з управління Державної
автомобільної інспекції УМВС України у
Волинській області (43021, м. Луцьк, вул.
Залізнична, 15, ) на
користь публічного акціонерного
товариства "Волиньобленерго" в особі
Ківерцівської філії (45200, м. Ківерці,
вул. Шевченка, 36, р/р 55 у філії
Волинського облуправління УПР АТ
«Ощадбанк» м. Луцьк,МФО 303398, ) 85 грн.51 коп. процентів річних, 554
грн. 24 коп. збитків, завданих інфляцією,
1145 грн. 19 коп. витрат, пов'язаних з
оплатою судового збору.

3. ГУ ДКСУ у м.Луцьку повернути
публічному акціонерному товариству
"Волиньобленерго" в особі
Ківерцівської філії (45200, м. Ківерці,
вул. Шевченка, 36, р/р 55 у філії
Волинського облуправління УПР АТ
«Ощадбанк» м. Луцьк,МФО 303398, ) з державного бюджету (отримувач
коштів - УДКСУ у м. Луцьку, код за ЄДРПОУ
- 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м.
Луцьку Волинської області, код банку
отримувача (МФО) - 803014, рахунок
отримувача - 3002, код класифікації
доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050)", призначення платежу -
"Судовий збір, за позовом ПАТ
«Волиньобленерго», господарський суд
Волинської області, ") 681
грн. 80 коп. судового збору, сплаченого
згідно з платіжним дорученням №2652 від
26.06.2014р. (оригінал цього платіжного
доручення знаходиться в матеріалах
справи №903/628/14).

Повне рішення складено:14.08.2014р.

Суддя
І. О. Якушева