ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Справа № 22/313

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Студенця В.І.,

розглянувши

касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Донбасенерго"

на рішення
господарського суду міста Києва від
06.03.2014 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 р.

у справі № 22/313
господарського суду міста Києва

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Донбасенерго"

до відповідача Державного
підприємства "Енергоринок"

третя особа Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері електроенергетики
України

про стягнення 1 629 690 681,98
грн.

за участю представників:

ПАТ "Донбасенерго" - Другакова Т.Д.;

ДП "Енергоринок" - Король А.С., Шевчук
А.В.;

Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
електроенергетики України - Проноза
Г.С.;

в с т а н о в и л а :

Відкрите акціонерне товариство
"Донбасенерго" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом та просило суд, з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог,
стягнути з відповідача - Державного
підприємства "Енергоринок" 1 303 375 758,36
грн. заборгованості за відпущену
відповідно до умов договору № 70/01-ЕР
електроенергію, 287 025 258,64 грн. збитків
від інфляції та 39 289 664,98 грн. процентів
річних (т.1 а.с.5-7).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.12.2001 р. заявлений позов
задоволено (т.1 а.с.80-81).

Рішення суду мотивовано тим, що ДП
"Енергоринок" не виконало у
встановлений договором строк
зобов'язань щодо остаточного
розрахунку за відпущену
електроенергію.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2002 р.
рішення господарського суду міста
Києва змінено, позов задоволено
частково. Відповідно до постанови суду
апеляційної інстанції з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 108
739 586,13 грн. основного боргу. В решті
позову відмовлено (т.1 а.с.212-215).

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що:

- заборгованість за відпущену
електроенергію складає 108 739 586,13 грн.;

- позовні вимоги в частині
стягнення збитків від інфляції та
трьох відсотків річних не підлягають
задоволенню, у зв'язку з відсутністю
вини відповідача у затримці
розрахунків.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.11.2002 р. прийняті у справі
судові акти скасовано, справу передано
до суду першої інстанції для нового
розгляду (т.1 а.с.249-253).

За результатами нового розгляду
справи, рішенням господарського суду
міста Києва від 06.03.2014 р. провадження у
справі в частині стягнення основного
боргу у розмірі 1 303 375 758,36 грн.
припинено, у зв'язку зі сплатою
відповідачем. В задоволенні вимог про
стягнення процентів річних та збитків
від інфляції відмовлено (т.6 а.с.146-151).

Частково відмовляючи у задоволенні
заявлених вимог, суд першої інстанції
виходив з відсутності доказів
недотримання відповідачем
встановленого алгоритму використання
коштів Оптового ринку електричної
енергії та порушення останнім прав
позивача на одержання коштів за
продану електричну енергію за період з
01.10.2000 р. по 01.10.2001 р.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, ПАТ "Донбасенерго"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою та
просить їх скасувати, а справу передати
до суду першої інстанції для нового
розгляду.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

В силу п.5 ч.1 ст.92 Конституції України,
засади організації та експлуатації
енергосистем визначаються законом.

Так, Закон України "Про
електроенергетику", визначає, зокрема,
правові, економічні та організаційні
засади діяльності в електроенергетиці
і регулює відносини, пов'язані з
виробництвом, передачею, постачанням і
використанням енергії.

Відповідно до ст.15 Закону, купівля
всієї електричної енергії виробленої
на електростанціях, потужність чи
обсяг відпуску яких більші за граничні
показники, незалежно від величини
встановленої потужності чи обсягів
відпуску електричної енергії, та весь
її оптовий продаж здійснюється на
оптовому ринку електричної енергії
України, який, згідно ч.2 зазначеної
норми, створюється на підставі
договору.

В силу чч.3,4 ст.15 Закону, у такому
договорі визначаються мета та умови
діяльності, права, обов'язки та
відповідальність сторін. При цьому,
Правила оптового ринку електричної
енергії України, які є невід'ємною
частиною договору, визначають механізм
функціонування оптового ринку
електричної енергії України, порядок
розподілу навантажень між генеруючими
джерелами, правила формування ринкової
ціни на електричну енергію.

Судами при вирішенні даного спору по
суті встановлено, що позивач та
відповідач є сторонами Договору між
членами Оптового ринку електричної
енергії України від 15.11.1996 р. і на
забезпечення виконання цього договору,
ними укладено договір від 31.08.1999 р.
№70/01-ЕР, згідно умов якого позивач
продає, а відповідач купує
електроенергію.

Невиконання умов договору від 31.08.99р.
№70/01-ЕР є підставою поданого позову у
справі.

Стаття 151 Закону України "Про
електроенергетику" визначає порядок
здійснення розрахунків на оптовому
ринку електричної енергії.

Так, вказана норма встановлює, що
розрахунки за закуплену на оптовому
ринку електричну енергію та спожиту
електричну енергію здійснюються лише
через поточні рахунки із спеціальним
режимом використання, які
відкриваються в уповноваженому банку.

Для здійснення розрахунків, відповідно
до вказаного Закону, а також згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 19.07.2000р. №1136 "Про врегулювання
відносин на оптовому ринку електричної
енергії України", якою затверджено
Порядок і терміни відкриття
розподільчих рахунків для зарахування
коштів за електричну енергію, суб'єктам
підприємницької діяльності, що
здійснюють постачання електричної
енергії за регульованим тарифом, та їх
відокремленим підрозділам та оптовому
постачальнику електричної енергії для
проведення розрахунків за закуплену на
оптовому ринку електричну енергію
України та спожиту електричну енергію
уповноважений банк відкриває
розподільчі рахунки (поточні рахунки
із спеціальним режимом використання).

При цьому, відповідно до ст.151 Закону
України "Про електроенергетику",
енергогенеруючим компаніям (однією з
яких є ВАТ "Донбасенерго"), а також іншим
суб'єктам підприємницької діяльності,
які здійснюють продаж електричної
енергії оптовому постачальнику
електричної енергії (яким є
відповідач), кошти за продану
електричну енергію спрямовуються з
поточного рахунку із спеціальним
режимом використання оптового
постачальника електричної енергії
уповноваженим банком відповідно до
алгоритму (порядку розподілу
уповноваженим банком коштів з поточних
рахунків із спеціальним режимом
використання без платіжних доручень,
який встановлюється Національною
комісією регулювання
електроенергетики України). Кошти на
зазначеному рахунку накопичуються за
рахунок надходжень, які здійснюються
згідно з алгоритмом оптового ринку
електричної енергії, з поточних
рахунків із спеціальним режимом
використання енергопостачальників.
При цьому, на оптового постачальника
електричної енергії покладено
обов'язок забезпечити щоденне
інформування учасників оптового ринку
електричної енергії про стан
проведення розрахунків.

Виходячи з тлумачення поняття
алгоритму та поточного рахунку із
спеціальним режимом використання, яке
наведено у статті 1 Закону України "Про
електроенергетику", алгоритм оптового
ринку електричної енергії - це порядок
розподілу уповноваженим банком коштів
з поточних рахунків із спеціальним
режимом використання без платіжних
доручень, який встановлюється
Національною комісією регулювання
електроенергетики України, а поточні
рахунки із спеціальним режимом
використання оптового ринку
електричної енергії - це рахунки
суб'єктів підприємницької діяльності,
що здійснюють постачання електричної
енергії на закріпленій території та
оптове постачання електричної енергії,
відкриті в уповноваженому банку і
призначені виключно для накопичення
коштів, отриманих за електричну
енергію від споживачів та розрахунків
з учасниками оптового ринку
електричної енергії.

Таким чином, поточні рахунки із
спеціальним режимом використання
відповідача, який є в одній особі
покупцем і продавцем електричної
енергії, використовуються для
накопичення коштів, отриманих за
електричну енергію від споживачів, та
для розрахунків з учасниками оптового
ринку електричної енергії, порядок
яких визначений, зокрема, шляхом
застосування алгоритму.

Крім того, пунктом 8 Договору між
членами Оптового ринку електричної
енергії України до обов'язків
розпорядника коштів оптового ринку
електричної енергії віднесено
дотримання Інструкції про порядок
використання коштів оптового ринку
електроенергетики України згідно з
Правилами оптового ринку електричної
енергії України, а також установлено,
що розпорядник коштів оптового ринку
електричної енергії не зобов'язаний
платити за куплену електричну енергію
інакше, ніж передбачено Інструкцією.

Судами встановлено та висновком
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз № 4585/4585/13-45
від 28.10.2013 р. підтверджується, що ДП
"Енергоринок" повинен був перерахувати
ВАТ "Донбасенерго" 2 724 750 264,77 грн. за
період з 01.10.2000 р. по 01.10.2001 р.

При цьому, заборгованість відповідача
перед позивачем становить 1 303 375
758,36 грн., що встановлено судами та
сторонами не заперечується.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції відповідачем було повністю
сплачено суму основного боргу, у
зв'язку з чим місцевий господарський
суд, з яким погодився суд апеляційної
інстанції, обгрунтовано припинив
провадження у справі в цій частині на
підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України за
відсутності предмету спору.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

Позивач просить стягнути з відповідача
287 025 258,64 грн. збитків від інфляції та 39
289 664,98 грн. процентів річних.

Суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, дійшов
правомірного висновку про відмову у
задоволенні заявлених вимог.

Так, суди виходили з відсутності
доказів недотримання відповідачем
встановленого алгоритму використання
коштів Оптового ринку електричної
енергії та порушення останнім прав
позивача на одержання коштів за
продану електричну енергію за період з
01.10.2000 р. по 01.10.2001 р., що визначено у
висновку судово-бухгалтерської
експертизи № 4540 від 19.12.2006 р.

При цьому, відповідач не має можливості
впливати на перерахування коштів та їх
обсяг, оскільки перерахування коштів
здійснюється виключно на підставі
алгоритму, яким визначається частка
коштів, наявних на поточному рахунку із
спеціальним режимом використання.

За таких обставин, підстав для зміни чи
скасування постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 р., якою залишено без змін рішення
господарського суду міста Києва від
06.03.2014 р., немає.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 р. у
справі № 22/313 господарського суду міста
Києва залишити без змін, а касаційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Донбасенерго" - без
задоволення.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Студенець В.І.