м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/23380/13 07.08.14

За заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пролог-93"

про визнання наказу
Господарського суду міста Києва від
11.04.2014 року у

справі № 910/23380/13
таким, що не підлягає виконанню

За позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93"про
стягнення 16 352,47 грн. Суддя
Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача (стягувач) не
з'явивсявід відповідача
(заявник)Соборук Ю.Ф. (дов. № 816 від 17.01.2014
року)ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (надалі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" (надалі по
тексту - відповідач) про стягнення 16 352,47
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
виконання умов Договору поставки
природного газу № 55/363/11 від 30.08.2011 року
позивачем поставлено відповідачу
природного газу на загальну суму 26 260,81
грн., проте відповідач свої
зобов'язання щодо оплати природного
газу виконав частково на суму 12 128,29
грн., у зв'язку з цим у останнього
виникла заборгованість перед
позивачем в розмірі 14 132,52 грн. У зв'язку
з неналежним виконанням зобов'язань за
вказаним договором позивач також
просить стягнути з відповідача 1 172,37
грн. пені, 900,22 грн. 3 % річних, 147, 36 грн.
збитків від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.03.2014 року у справі
№ 910/23380/13 позов
задоволено частково. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 1 172 грн. 37 коп. пені, 900
грн. 22 коп. 3 проценти річних, 147 грн. 36
коп. збитків від інфляції, 1 720 грн. 50 коп.
судового збору, в частині стягнення
основного боргу 14 132,52
грн. припинено провадження у справі.

11.04.2014 року Господарським судом міста
Києва на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
27.03.2014 року було видано відповідний
наказ.

25.07.2014 року до Господарського суду
міста Києва від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" надійшла
заява про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 року заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пролог-93"
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню повністю прийнято
до розгляду, розгляд заяви призначено
на 07.08.2014 року.

Представник позивача (стягувача) в
судове засідання 07.08.2014 року не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача (заявника) в
судовому засіданні 07.08.2014 року надав
додаткові документи по справі та усні
пояснення, в яких просив суд визнати
наказ Господарського суду міста Києва
від 11.04.2014 року таким, що не підлягає
виконанню у повному обсязі.

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93"
обґрунтована тим, що згідно рішення
Господарського суду міста Києва від
27.03.2014 року, відповідача (заявника)
зобов'язано сплати на користь позивача
(стягувача) 3 940,45 грн. Водночас, позивач
(стягувач) має заборгованість перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" на підставі
договору № 01/025/11 від 04.01.2011 року в
розмірі 13 460, 37 грн.

Листом за вих. № 864 від 11.06.2014 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" повідомила
Дочірню компанію "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про припинення
грошового зобов'язання зарахуванням
відповідача (заявника) перед позивачем
(стягувачем) на виконання рішення
Господарського суду міста Києва
№ 910/23380/13 від 27.03.2014 року в сумі 3
940, 45 грн. повністю та припинення
грошового зобов'язання позивача
(стягувача) перед Товариством з
обмеженою відповідальністю "Пролог-93"
по договору 01/025/11 від 04.01.2011 року
частково в сумі 3 940, 45 грн.

У відповідь на вищезазначений лист
позивач (стягувач) своїм листом за
вихідним № 31/18-4273 від 26.06.2014 року
повідомив Товариство з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" про
погодження зарахування та надіслав
розрахунок коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 30.06.2011 року № 81/006 за
договором № 01/025/11 від 04.01.2011 року з якої
вбачається, що позивач (стягувач)
зменшив свої зобов'язання за
вищезазначеним договором в розмірі 3 283,
76 грн. (крім того ПДВ-656, 75грн.)

Частиною 3 статті 203 та частиною 1 статті
220 Господарського кодексу України
передбачено припинення господарського
зобов'язання, зокрема, зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги, строк
якої настав, або строк якої
невизначений чи визначений моментом
витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування
однорідних вимог містяться у статті 601
Цивільного кодексу України, за
приписами якої зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватись за заявою однієї із
сторін.

Таким чином, суд зазначає, що
зарахування здійснюється за наявності
наступних умов:

1) вимоги сторін мають бути зустрічні,
тобто такі, які випливають з двох
різних зобов'язань, між двома особами,
де кредитор одного зобов'язання є
боржником іншого. Те саме повинно бути
і з боржником;

2) вимоги мають бути однорідними, тобто
в обох зобов'язаннях повинні бути речі
одного роду;

3) необхідно, щоб за обома вимогами
настав строк виконання, оскільки не
можна пред'явити до зарахування вимоги
за таким зобов'язанням, яке не підлягає
виконанню.

Таким чином зобов'язання сторін є
зустрічними та однорідними, що
випливає з їх юридичної природи і
матеріального змісту.

В свою чергу, суд відзначає, що у статті
602 Цивільного кодексу України вказано
вичерпний перелік підстав, при
наявності яких зарахування зустрічних
вимог не допускається, зокрема :

1) про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання
(догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

5) в інших випадках встановлених
договором або законом.

В даному випадку суд не вбачає підстав
для неможливості зарахування
зустрічних однорідних вимог згідно
заяви за вих. № 864 від 11.06.2014 року в
розумінні статті 602 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до статті 117 Господарського
процесуального кодексу України наказ
має відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".
Господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

Господарський суд розглядає заяву в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу. Неявка
стягувача і боржника не є перешкодою
для розгляду заяви. До розгляду заяви
господарський суд має право своєю
ухвалою зупинити стягнення за наказом,
а також витребувати наказ.

Господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково, у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Ухвала господарського суду за
результатами розгляду заяви
надсилається стягувачеві і боржнику у
п'ятиденний строк з дня її винесення.
Ухвала може бути оскаржена у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до наказу
Господарського суду міст Києва від
11.04.2014 року у справі № 910/23380/13
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 1 172
грн. 37 коп. пені, 900 грн. 22 коп. 3 проценти
річних, 147 грн. 36 коп. збитків від
інфляції, 1 720 грн. 50 коп.
судового збору, що у сумі становить 3 940
грн. 45 коп.

Приймаючи до уваги те, що сторони,
керуючись приписами статей 203, 220
Господарського кодексу, статті 601
Цивільного кодексу України, погодили
припинення грошового зобов'язання
шляхом зарахуванням зустрічних
однорідних вимог в сумі 3 940,45 грн., заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" є
обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 86, 117 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог-93" про
визнання наказу від 11.04.2014 року у
справі № 910/23380/13 таким, що не підлягає
виконанню - задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду
міста Києва від 11.04.2014 року у справі
№ 910/23380/13 таким, що не
підлягає виконанню повністю.

Суддя
С.В.
Стасюк