ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.Справа № 922/2573/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах
І.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі",
м. Харків до Харківського
приватного дошкільного навчального
закладу (ясла-садок) "Олімп" Харківської
області, м. Харків про стягнення 127 080,54
грн. за участю представників сторін:

позивача - Падалко О.О., довіреність
№38-4425/395 від 23.10.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські
теплові мережі" (позивач) звернулося до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Харківського приватного дошкільного
навчального закладу (ясла-садок) "Олімп"
Харківської області (відповідача) 127
080,54 грн., з яких: основний борг в розмірі
108 606,21 грн., інфляційні втрати в розмірі
11 031,63 грн., 3% річних в розмірі 1 907,93 грн.
та пеня в розмірі 5 534,77 грн. за договором
№16649 купівлі-продажу теплової енергії
в гарячій воді від 01.10.2012 р. Позивач
також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. У минулому
судовому засіданні та у наданому до
суду клопотанні (вх.№28291 від 13.08.2014 р.)
позовні вимоги визнає в повному обсязі,
але просить суд зменшити розмір пені на
90% у зв'язку зі скрутним фінансовим
становищем відповідача. Водночас
відповідач просить суд надати
розстрочку виконання рішення суду на 12
місяців в частині сплати боргу в
розмірі 121 545,77 грн., з яких: основний
борг в розмірі 108 606,21 грн., інфляційні
втрати в розмірі 11 031,63 грн. та 3% річних в
розмірі 1 907,93 грн. за наданим графіком
(а.с. 106-107).

Представник позивача проти надання
відповідачеві розстрочки виконання
рішення суду строком на 12 місяців не
заперечує. При цьому заперечує проти
звільнення відповідача від сплати
нарахованої позивачем до стягнення
пені в розмірі 5 534,77 грн.

У судовому засіданні 15.07.2014 р. було
оголошено перерву до 31.07.2014 р., 31.07.2014 р. -
до 14.08.2014 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані сторонами докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

01 жовтня 2012 р. року між позивачем
(Теплопостачальна організація) та
відповідачем (Споживач) було укладено
договір №16649 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді (далі - договір),
за умовами якого позивач зобов'язався
постачати відповідачеві теплову
енергію в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а відповідач повинен
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

На підставі п.10.4. договір пролонгований
на 2014 рік.

Згідно з п.5.1. договору облік теплової
енергії проводиться за приладами
комерційного обліку або розрахунковим
способом (опалення, вентиляція, гаряче
водопостачання) згідно з додатком 4.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач
поставив теплову енергію до приміщення
відповідача, розташованого за адресою:
м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 146В (додаток 4 до договору, а.с.
18).

Факт постачання позивачем теплової
енергії до приміщень відповідача
підтверджується актами про
підключення споживача до джерела
теплової енергії №175/18754 від 10.10.2012 р.,
№175/160-В від 30.09.2013 р. та актами про
відключення споживача від джерела
теплової енергії №175/515 від 15.04.2013 р.,
№175/2135 від 14.04.2014 р. (а.с. 25-38).

За умовами п.6.3. договору розрахунковим
періодом є календарний місяць.

Згідно з п.6.4. договору відповідач
зобов'язався сплачувати попередню
оплату. Відповідач також за 3 дні до
початку розрахункового періоду
самостійно, ініціативним дорученням
зобов'язався сплатити позивачеві
вартість, зазначеної в додатку 1 до
договору кількості теплової енергії, з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок розрахункового
періоду. Остаточний розрахунок за
спожиту теплову енергію споживач
здійснює: до 28 числа поточного місяця,
при розрахунках за показниками
приладів обліку; до 18-го числа місяця,
наступного за розрахунковим, при
відсутності приладів комерційного
обліку.

В силу статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач надіслав відповідачеві
рахунки на оплату спожитої теплової
енергії (а.с. 22-24, 29-33, 36-37), але відповідач
оплачував рахунки невчасно та не в
повному обсязі, що підтверджується
банківськими виписками (а.с. 82-87).

Таким чином судом встановлено, що у
відповідача утворилась заборгованість
перед позивачем за спожиту теплову
енергію за період з лютого 2013 р. по
квітень 2014 р. в розмірі 108 606,21 грн.,
стягнення якої є предметом даного
спору.

Надаючи правову кваліфікацію
фактичним обставинам справи та спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного Кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею ст. 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
в статті 193 Господарського кодексу
України.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини і
на те, що суму заборгованості
відповідачем визнано, але не сплачено,
суд вважає позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача основного
боргу в розмірі 108 606,21 грн.
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував та
пред'явив до стягнення з відповідача
інфляційні втрати в розмірі 11 031,63 грн.,
3% річних в розмірі 1 907,93 грн. та пеню в
розмірі 5 534,77 грн.

За приписами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши правильність та
правомірність нарахування позивачем
інфляційних втрат в розмірі 11 031,63 грн.
та 3% річних в розмірі 1 907,93 грн., суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги в цій частині є обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою ст. 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2.3. договору у
разі порушення відповідачем строків
розрахунків за теплову енергію,
останній сплачує на користь позивача
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ належної до сплати суми за
кожен день прострочення за період з
дня настання строку оплати до дня
фактичної оплати.

Перевіривши правильність та
правомірність нарахування позивачем
пені в розмірі 5 534,77 грн., суд визнав
позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими.

Разом з тим, розглянувши клопотання
представника відповідача про
зменшення розміру пені на 90%, суд дійшов
висновку про те, що воно підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

В обґрунтування заявленого клопотання
про зменшення розміру пені на 90%
відповідач посилається на скрутне
фінансове становище відповідача, що
підтверджує звітами за 2012-2013 р.р., зі
змісту яких вбачається, що у 2012 р.
заклад відповідач поніс збитків 231,5
тис. грн., а у 2013 р. прибуток становив 55,3
тис. грн., який не покрив збитків за 2012 р.
(а.с. 49-50).

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе зменшити розмір нарахованої
позивачем пені на 90% та стягнути з
відповідача пеню в розмірі 553,47 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача основного боргу в розмірі
108 606,21 грн., інфляційних втрат в розмірі
11 031,63 грн., 3% річних в розмірі 1 907,93 грн.
та пені в розмірі 553,47 грн. В частині
позовних вимог про стягнення пені в
розмірі 4 981,30 грн.
слід відмовити.

Водночас, розглянувши клопотання
відповідача про надання розстрочки
виконання рішення на 12 місяців, шляхом
сплати 121 545,77 грн. (з яких: основний борг
в розмірі 108 606,21 грн., інфляційні втрати
в розмірі 11 031,63 грн. та 3% річних в
розмірі 1 907,93 грн.) за наданим графіком,
суд дійшов таких висновків.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарському суду надано право при
прийнятті рішення відстрочити або
розстрочити його виконання. При цьому
слід враховувати приписи ст. 121 ГПК
України, згідно з якими за наявності
обставин, які ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
господарський суд за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, залежно від обставин
справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

В п.7.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012 р. зазначено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення суду
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Враховуючи встановлений судом факт
скрутного фінансового становища
відповідача, а також беручи до уваги
той факт, що позивач не заперечує проти
задоволення клопотання відповідача
про надання розстрочки виконання
рішення суду, суд вважає за можливе
дане клопотання задовольнити та надати
відповідачеві розстрочку виконання
рішення суду відповідно до
сформованого відповідачем графіку.

За таких обставин, клопотання
відповідача про розстрочку виконання
рішення суду підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір в розмірі 2 541,62
грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 193, 233 Господарського кодексу
України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 1, 3, 4-3, 12, 33, 34, 43,
44, 49, 82-85, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Харківського приватного
дошкільного навчального закладу
(ясла-садок) "Олімп" Харківської області
(61146, м. Харків, вул. Академіка Павлова,
146В, ) на користь
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, ,
р/р 13 в ВАТ "Державний
ощадний банк України" м. Харкова, МФО
351823) основний борг в розмірі 108 606,21 грн.,
інфляційні втрати в розмірі
11 031,63 грн. та 3% річних в розмірі 1
907,93 грн., всього: 121 545,77 грн.

Надати розстрочку виконання рішення
суду на 12 місяців шляхом сплати
заборгованості в розмірі 121
545,77 грн. за графіком:

- вересень 2014 р. - 11 545,77 грн.,

- жовтень 2014 р. - 10 000,00 грн.,

- листопад 2014 р. - 10 000,00 грн.,

- грудень 2014 р. - 10 000,00 грн.,

- січень 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- лютий 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- березень 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- квітень 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- травень 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- червень 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- липень 2015 р. - 10 000,00 грн.,

- серпень 2015 р. - 10 000,00 грн.

Стягнути з Харківського приватного
дошкільного навчального закладу
(ясла-садок) "Олімп" Харківської області
(61146, м. Харків, вул. Академіка Павлова,
146В, ) на користь
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, ,
р/р 13 в ВАТ "Державний
ощадний банк України" м. Харкова, МФО
351823) пеню в розмірі 553,47 грн. та судовий
збір в розмірі 2 541,62 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 18.08.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко