Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
======================
РІШЕННЯ

«05» серпня 2014 р.
справа № 927/854/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техпром", вул. 12
Грудня, 16, смт. Новоамвросіївське,
Амвросіївський район, Донецька
область, 87333

Відповідач: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі
24067,30 грн.

Суддя
Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Техпром" подано
позов до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 24067,30 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
у позовній заяві посилається на те, що
відповідач, в порушення умов
укладеного між сторонами договору
поставки продукції № 41 від 14.03.2013р.,
своєчасно та в повному обсязі оплату
за поставлений товар не здійснив, у
зв'язку з чим у останнього виникла
заборгованість в сумі 24067,30 грн.

Позивач повноважного представника в
судове засідання не направив. Ухвала
суду від 22.07.2014р., направлена на адресу
позивача, повернута відділенням
зв'язку з відміткою "за місцем
обслуговування".

Відповідач відзиву на позов не надав, в
судове засідання не з"явився. Ухвала
суду від 22.07.2014р., направлена на адресу
відповідача, повернута відділенням
зв'язку з відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

За таких обставин, суд вважає, що
нез'явлення представників сторін в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши подані матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів
справи, між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Техпром»
(Постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець)
було укладено договір поставки
продукції № 41 від 14.03.2013р. (далі -
Договір).

Відповідно до умов Договору
Покупець зобов'язався прийняти та
оплатити, а Постачальник зобов'язався
поставити продукцію ТОВ «Техпром»,
листи (шифер) та труби азбестоцементні,
відповідно до асортименту, в кількості
за ціною та в строки, встановлені в
накладних (п. 1.1 Договору).

Пунктом 13 Договору сторони дійшли
згоди про те, що оплата товару
здійснюється протягом 10 календарних
днів з моменту відвантаження
продукції.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач виконав свої
зобов'язання за Договором, а саме, в
період з 14.03.2013р. по 20.01.2014р. на підставі
видаткових накладних, копії яких
знаходяться в матеріалах справи (а.с.
39-59), поставив відповідачу товар на
загальну суму 857183,20 грн.

Відповідач товар отримав,
будь-яких заперечень не надав, отже
враховуючи положення ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Однак всупереч обумовленим
умовам і строкам оплати товару
відповідач, оплату за поставлений
товар своєчасно та в повному обсязі не
здійснив.

Згідно акту звірки взаємних
розрахунків за період з 01.01.2014р. по
14.05.2014р., підписаного сторонами та
скріпленого печатками сторін (а.с. 38)
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 24067,30 грн.

На день прийняття судом рішення
заборгованість відповідачем не
сплачена.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем
письмові докази доводять ті обставини,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог.

Враховуючи те, що матеріалами
справи підтверджується факт
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за Договором, суд доходить
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Враховуючи, що даний спір виник
внаслідок неправильних дій
відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 49
Господарського процесуального
кодексу, судові витрати покладаються
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
рахунок невідомий, код НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техпром» (вул. 12
Грудня, 16, смт. Новоамвросіївське,
Амвросіївський район, Донецька
область, 87333; р/р 826 в АБ
«Укргазбанк», м. Сімферополь, МФО 320478,
код 31623469) 24067,30 грн. (двадцять чотири
тисячі шістдесят сім грн. 30 коп.)
заборгованості та 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) на
відшкодування витрат по сплаті
позивачем судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя

Ю.М. Бобров

.