ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2014 року Справа №
2/5005/4713/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце слухання
справи попереджені належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу
Київського національного університету
імені Тараса Шевченка, м. Київ,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року у справі №2/5005/4713/2012

за позовом Київського національного
університету імені Тараса Шевченка, м.
Київ,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробничого
підприємства "Спеціндустрія", м.
Дніпропетровськ,

про стягнення 3 329, 60 грн. безпідставно
отриманих грошових коштів за Договором
підряду;

В С Т А Н О В И В :

Київський національний університет
імені Тараса Шевченка звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою, в якій
просив стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробничого підприємства
"Спеціндустрія" 3 329, 60 грн. безпідставно
отриманих грошових коштів за договором
підряду № 057/13 від 14.08.2009р., з посиланням
на ст.1212 ЦК України.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014р.
по справі №2/5005/4713/2012 (суддя - Юзіков С.Г.)
у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.06.2014р. у справі №
2/5005/4713/2012, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що рішення суду першої інстанції
винесено з неповним з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи. Просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області по справі
№2/5005/4713/2012 від 10.06.2014р., та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 12.08.2014р. колегією
суддів винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 26.08.2014р. у зв'язку з
неявкою представників сторін.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 26.08.2014р.
представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце слухання
справи попереджені належним чином.

Колегія суддів, дослідивши докази по
справі, в їх сукупності, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Київським національним університетом
ім. Тараса Шевченка (далі - позивач) з
ТОВ Науково-виробничим підприємством
"Спеціндустрія" (далі - відповідач)
укладено договір підряду від 14.08.2009р.
№057/13 для проведення поточного ремонту
фасаду головного корпусу університету
на загальну суму 1 110 101,00 грн. За
виконані за договором роботи позивачем
відповідачеві сплачено 1 109 920,80 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що під
час ревізії фінансово-господарської
діяльності Київського національного
університету ім. Тараса Шевченка за 2008,
2009 роки та завершений звітний період
2010р. проводилася у IV кварталі 2010р.
Головним контрольно-ревізійним
управлінням України, виявлено
порушення при проведенні
університетом видатків на капітальне
будівництво, реконструкцію та ремонт.
Зокрема, як зазначено в акті ревізії
ГоловКРУ від 18.03.2011р. №03-21/66, під час
ревізії працівниками КРУ в
Дніпропетровській області проведено
зустрічну звірку в ТОВ
"Науково-виробниче підприємство
"Спеціндустрія", якою встановлено, що
роботи з фарбування фасаду будівлі
університету в повному обсязі
виконували субпідрядні організації
ТОВ "Валіос-Техно-Буд", ТОВ
"Екокомстандарт", та ПП "МАРТ 2009", які
знаходяться в м. Дніпропетровську.

Співставленням вартості прямих та
загальновиробничих витрат, які
зазначено в актах приймання виконаних
робіт (ф.КБ-2в) генпідрядника із
вартістю прямих та загальновиробничих
витрат, зазначених в актах приймання
виконаних робіт ф.КБ-2в субпідрядних
організацій, встановлено розбіжності
загалом на суму 882,80 грн. (з ПДВ), що є
порушенням вимог п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 та
призвело до завищення вартості
виконаних робіт.

Також, документальною перевіркою
правильності розрахунків
загально-виробничих витрат
встановлено, що при виконанні
оздоблювальних робіт відповідачем при
розрахунку І та III блоку застосовано
усереднені показники 0,094 та 2,26
(поточний ремонт житла, об'єктів
соціальної сфери і комунального
призначення та благоустрій) замість 0,088
та 2,16 (оздоблювальні роботи), що є
порушенням вимоги п. 4.2.1.6. та Додатку №3
ДБН Д.1.1-1-2000 та призвело до завищення
вартості виконаних робіт на суму 476,40
грн. (з ПДВ).

Крім того, документальною перевіркою
правильності застосування відсотків
при здійсненні нарахувань до державних
соціальних фондів у розрахунку
загальновиробничих витрат І та II блоку
встановлено, що відповідачем замість
38,52% застосовано - 38,985%, що є порушенням
вимог п. 4.2.1.2. ДБН Д.1.1-1-2000 та призвело до
завищення вартості виконаних робіт на
суму 1 970,40 грн. (з ПДВ).

На думку позивача, вказані порушення
сталися з вини відповідача, позивач
зайво оплатив, а відповідач отримав,
без належних на те підстав, кошти у сумі
3 329,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач відмовився повернути
позивачеві безпідставно отримане
майно у вигляді грошових коштів у
добровільному порядку. Наведене стало
причиною звернення позивачем з
позовом та є предметом спору у даній
справі. При цьому, позивач послався на
ст.1212 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України, набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в
натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач просить стягнути суми, на які
завищено вартість робіт за договором
підряду №057/13 від 14.08.2009р. (а.с. 9-16)
посилаючись на те, що сума завищення
вартості робіт 3 329 грн. 60 коп. є майном,
набутим відповідачем без достатніх
правових підстав. Позивач просить
стягнути вказану суму з посиланням на
ст.1212 ЦК України.

Колегія суддів зауважує, що вказані
грошові кошти були отримані саме на
підставі договору підряду №057/13 від
14.08.2009р., тому сума 3 329 грн. 60 коп. не є
сумою, що отримана без достатніх
правових підстав, та не може
стягуватись за ст. 1212 ЦК України, а
заява про зміну підстав позову в
матеріалах справи відсутня.

За вказаних обставин, позов, що
заявлений на підставі ст. 1212 ЦК України
не підлягає задоволенню, що не
позбавляє позивача можливості
звернутись з позовом про стягнення
цієї ж суми, але з інших підстав.

Таким чином, незважаючи на іншу
мотивувальну частину рішення суду,
підстави для зміни або скасування
рішення суду, передбачені статтею 104
ГПК України, відсутні, тому в
задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київського
національного університету імені
Тараса Шевченка, м. Київ, - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року по справі №2/5005/4713/2012, - залишити
без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
28.08.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько