ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2014 р.
Справа № 922/1466/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Івакіна В.О., суддя Бондаренко
В.П., суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача - Маринушкіна Л.В. (дов.
№08-11/5890/2-13 від 30.12.2013 р.)

відповідача - Кот Т.В. (дов. б/н від 19.05.2014
р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№1849Х/1-8)
на рішення господарського суду
Харківської області від 24 червня 2014
року у справі

за позовом Харківської міської ради, м.
Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес", м. Харків

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулась до
господарського суду Харківської
області з позовом про внесення змін до
договору оренди землі від 12.01.2005 р. за
№7502/05 шляхом визнання укладеною
додаткової угоди.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 24.06.2014 р. у
справі №922/1466/14 (суддя Жигалкін І.П.) в
позові відмовлено повністю.

Харківська міська рада з рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодилась, звернулась до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
прийнято з неправильним застосуванням
норм матеріального права, при
неповному з'ясуванні обставин справи.
Просить рішення господарського суду
Харківської області від 24 червня 2014
року скасувати та прийняти нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач вимоги ухвали суду від
11.07.2014 р. не виконав, відзив на
апеляційну скаргу та документи в
обґрунтування своїх заперечень не
надав. Представник в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, вважає
рішення суду законним та
обґрунтованим.

З метою виконання вимог ухвали суду та
для надання відповідачу можливості в
письмовому вигляді викласти свою
правову позицію стосовно апеляційної
скарги з наданням доказів в
підтвердження заявлених в судовому
засіданні заперечень, колегія суддів
оголосила перерву до 12 год. 30 хв. 07
серпня 2014 р.

Після перерви в судовому засіданні
07.08.2014 р. відповідач надав відзив на
апеляційну скаргу (вх.№6353), в якому
наголошує про таке: позивачем не
наведено норм, якими передбачено
внесення змін до договору оренди з
підстав, на які вона посилається;
позивачем не наведено доводів щодо
істотної зміни обставин, що є підставою
для зміни умов договору у судовому
порядку; при заявленні позовних вимог
міськрадою невірно визначено порядок
застосування нормативно-правових
актів, а також не враховано принцип
неможливості зворотної дії
нормативних актів у часі; не враховано
принцип свободи договору; зміст
додаткової угоди суперечить нормам
діючого законодавства; відповідач не
припускається порушень умов договору,
є добросовісним платником орендної
плати.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, вислухавши у
судовому засіданні пояснення
представників сторін, перевіривши
повноту встановлення місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі рішення Харківської міської
ради від 28.04.2004 р. №59/04 "Про продаж
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
юридичним особам" між Харківською
міською радою (орендодавець) та ТОВ
"Прогрес" (орендар) 12.01.2005 р. укладений
договір оренди землі, зареєстрований
за №7502/05, відповідно до умов якого
відповідачу в оренду надано земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі транспорту,
загальною площею 0,0928 га (ділянки 2, 4, 5),
яка знаходиться за адресою: м. Харків,
вул. Гвардійців Широнінців, 83-А (а. с.
15-19).

Згідно з п. 3 договору, на земельній
ділянці знаходиться об'єкт нерухомого
майна, який належить орендареві на
праві колективної власності -
нежитлова будівля літ. "А-1", а також інші
об'єкти інфраструктури.

Пунктом 5 договору сторонами визначено,
що нормативна грошова оцінка:
земельної ділянки 2 площею 0,0587 га
згідно з довідкою №2351/04 від 06.10.2004 р.
становить 560014,00 грн.; земельної ділянки
4 площею 0,0297 га згідно з довідкою №2350/04
від 06.10.2004 р. становить 283346,00 грн.;
земельної ділянки 5 площею 0,0044 га
згідно з довідкою №2349/04 від 06.10.2004 р. -
41977,00 грн.;

В п. 8 договору сторони погодили строк
дії договору до 01.07.2028 р.

Розмір орендної плати визначений
сторонами у п. 9 договору.

Згідно з п. 13 договору оренди землі,
розмір орендної плати переглядається у
разі: а) зміни умов господарювання,
передбачених договором; б) зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів; в) внаслідок
інфляції щорічно; г) погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами; д) в інших випадках
передбачених законом.

У відповідності до п. 36 договору зміна
умов договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

Рішенням Харківської міської ради від
03.07.2013 р. за №1209/13, затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013 р.

Згідно з п. 1.1. рішення затверджено
базову вартість одного квадратного
метра земель міста Харкова у сумі 291,18
грн., яка отримана на підставі витрат на
освоєння і облаштування території
міста станом на 01.01.2013 р. та підлягає в
подальшому індексації в порядку,
встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що
нормативна грошова оцінка земель міста
Харкова станом на 01.01.2013 р.
застосовується з 01.01.2014 р.

Рішенням Харківської міської ради від
25.09.2013 р. за №1269/13 "Про затвердження
"Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станам на 01.01.2013 р." встановлено (п. 2, п. 3),
що плата за землю на підставі даних
"Технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013 р." вводиться в дію з
01.01.2014 р. Зміни до договорів оренди
землі, пов'язані зі зміною розміру
орендної плати, оформлюються
додатковою угодою до договору оренди
землі згідно з Порядком оформлення
договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення
Департамент земельних відносин
Харківської міської ради зобов'язано
попередити всіх землекористувачів
(орендарів) земельних ділянок,
реєстрація яких у Державному
земельному кадастрі не здійснена, про
необхідність приведення розміру плати
за землю у відповідність до вимог
чинного законодавства.

Порядок оформлення договорів оренди
землі у місті Харкові, затверджений
рішенням Харківської міської ради від
29.12.2012 р. за № 960/12.

Відповідно до п. 16.4 цього Порядку зміни
до договору оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформлюються додатковою угодою до
договору оренди землі. Розмір орендної
плати, передбачений договором оренди
землі, підлягає перегляду у випадку,
зокрема зміни нормативної грошової
оцінки землі.

Згідно витягу про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки №349/1 від
30.10.2013 р. нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 44 кв. м
складає 78453,00 грн.; згідно витягу №349/2
від 30.10.2013 р. нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 297 кв. м
складає 524677,00 грн.; згідно витягу №349/3
від 30.10.2013 р. нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 587 кв. м
складає 1036988,00 грн. (а. с. 30-32).

Департаментом земельних відносин
Харківської міської ради 07.12.2013 р.
рекомендованим поштовим відправленням
на адресу відповідача направлено лист
пропозицію №4348/0/225-13 (а. с. 35) про
необхідність розгляду та підписання
доданого примірника (проекту)
додаткової угоди до договору оренди
землі №7502/05 від 12.01.2005 р.

Відповідач додаткову угоду не
підписав, що стало підставою для
звернення Харківської міської ради до
господарського суду Харківської
області з позовом про внесення змін до
договору оренди землі.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов
висновку про їх безпідставність та
неправомірність.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду з наступних підстав.

За приписами статті 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу
України однією із загальних засад
цивільного законодавства є свобода
договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно ст.ст.
525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного
кодексу України, зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Із цими
положеннями кореспондується норма ч. 1.
ст. 188 Господарського кодексу України,
якою також встановлено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Стаття 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачає, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Порядок зміни та розірвання договору
визначено частинами 2-5 ст.188
Господарського кодексу України.

Тобто, зазначені норми права
встановлюють правило, згідно з яким
зміна договору можлива лише у двох
випадках: або добровільно за згодою
сторін, або примусово у разі, якщо
обов'язок внести зміни прямо
передбачений законом або договором.

Проте позивачем не надано доказів
існування обов'язку відповідача
укласти спірну додаткову угоду до
відповідного договору оренди землі.

Норми чинного законодавства, на які
позивач посилається в обґрунтування
позову (ст.ст. 629, 649,651, 653, 654, 792
Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 188,
193 Господарського кодексу України,
ст.ст.5, 13,15, 21 Закону України "Про оцінку
земель", ст. ст.15,30 Закону України "Про
оренду землі" та інші) містять правила,
які регулюють загальні засади зміни та
розірвання договорів, загальні засади
відносин пов'язаних із платою за землю.
Жодна з цих норм не містить прямого
припису про обов'язковість зміни умов
договору оренди землі в частині
розміру орендної плати в разі
прийняття орендодавцем рішення про
затвердження нової нормативної
грошової оцінки переданих в оренду
земель.

Такі обставини, з урахуванням
конституційних гарантій прав і свобод
(ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством
(ст.19 Конституції України),
унеможливлюють примушення відповідача
до укладення додаткової угоди, з
умовами якої він не згоден та
обов'язковість укладення якої
законодавством не передбачена.

Положеннями ч.1 ст. 23 Закону України "Про
оренду землі" встановлено, що, орендна
плата за земельні ділянки, що
перебувають у власності фізичних та
юридичних осіб, переглядається за
згодою сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 284 Господарського
кодексу України умови договору оренди
зберігають свою силу на весь строк дії
договору, а також у разі якщо після його
укладення законодавством встановлено
правила, що погіршують становище
орендаря.

Договором від 12.01.2005 р. не передбачено,
що він може бути змінений без згоди
сторін у разі збільшення нормативної
грошової оцінки землі.

Пунктом 13 договору оренди сторони
обумовили перелік випадків за настання
яких переглядається розмір орендної
плати. Це а) зміна умов господарювання,
передбачених договором; б) зміна
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів; в) внаслідок
інфляції - щорічно; г) погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами; д) в інших випадках,
передбачених законом.

Наведений перелік випадків носить
вичерпний характер. Такої підстави, як
зміна нормативної грошової оцінки
землі в ньому не передбачено. До "іншого
випадку, передбаченого законом" це
також не відноситься, оскільки, як
зазначалося вище, Законом не
передбачено зміну нормативної
грошової оцінки землі в якості
обов'язкової підстави для зміни
розміру орендної плати за землю.

Позивачем також не доведено, що в
даному випадку мають місце або зміна
умов господарювання, або зміна
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів тощо.

Тобто, підстави для застосування змін
за переліком, зазначеним у п. 13 договору
щодо перегляду розміру орендної плати,
відсутні.

Окрім цього наведена у позові
додаткова угода містить положення
щодо зміни інших пунктів договору
оренди землі від 12.01.2005 р., крім п. 13
відповідного договору оренди землі,
зокрема:

- пункту 2 договору, додавши кадастровий
номер земельної ділянки.

- пункту 9 договору збільшивши розмір
орендної плати: за земельну ділянку 2
згідно з розрахунком № 602/14 від 14.11.2013 р.,
яка на рік становить 8,4 % від її
нормативної грошової оцінки і складає
87106,99 грн. або в місяць 7258,92 грн.; за
земельну ділянку 4 згідно з розрахунком
№ 601/14 від 14.11.2013 р., яка на рік становить
8,4 % від її нормативної грошової оцінки
і складає 44072,87 грн. або в місяць 3672,74
грн.; за земельну ділянку 5 згідно з
розрахунком № 600/14 від 14.11.2013 р., яка на
рік становить 7,98 % від її нормативної
грошової оцінки і складає 6260,55 грн. або
в місяць 521,71 грн.

Проте збільшення ставки орендної плати
від нормативної грошової оцінки землі
є істотною зміною умов договору.
Підставами для такої зміни позивач
зазначає не істотну зміну об'єктивних
обставин, які не залежать від волі
сторін договору, а рішення однієї зі
сторін договору - Харківської міської
ради, яка в односторонньому порядку
затвердила нові ставки орендної плати
у місті Харкові, вже після укладення
спірного договору оренди землі.

Крім того, позивач не надав доказів
того, що відповідач під час укладення
договору згоден на ставки 8,4 та 7,98 %, що
не відповідає змісту обумовленому у
самому тексті договору. Доказів згоди
відповідача на укладення договору
оренди даної земельної ділянки за
вказаними ставками (або іншими) немає.

Також відсутні докази того, що
зазначена ставка орендної плати не є
фіксованою і відповідач погодився з
можливістю її зміни позивачем в
односторонньому порядку.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
обумовлена договором ставка орендної
плати була прийнята в договорі, як
гранично прийнятна для відповідача. .

Також позивач просив змінити п. п. 5, 9,13,
28 договору.

Однак, жодних нормативно обґрунтованих
пояснень та доказів з яких причин
відповідач зобов'язаний погодитись із
новою збільшеною більш ніж у два рази
ставкою орендної плати, або з яких
причин (на підставі яких саме правових
норм) суд може зобов'язати відповідача
сплачувати орендну плату за новою
ставкою позивач не наводить.

Зазначені зміни позивач просить суд
внести без зазначення у підставах
позову обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.

Зазначені обставини, з урахуванням
законодавчої заборони на односторонню
зміну умов договору (ч. 1 ст. 651
Цивільного кодексу України) свідчать
про безпідставність вимог позивача у
даній справі.

Посилання позивача на те, що орендна
плата за землю державної та
комунальної власності є регульованою
ціною не спростовують наведеного
висновку, оскільки державне
регулювання розміру орендної плати, як
зазначено вище, здійснюється на стадії
укладання договору, а не на стадії його
виконання. Закон України "Про ціни та
ціноутворення", ст. 191 Господарського
кодексу України, не передбачають
можливості зміни в односторонньому
порядку цін у вже укладених договорах в
обхід загального порядку змін умов
договору, встановленого ч. 1 ст. 651
Цивільного кодексу України, ст. 188
Господарського кодексу України.

На неможливості органів місцевого
самоврядування скасовувати свої
попередні рішення, вносити в
односторонньому порядку до них зміни,
які погіршують становище інших
учасників відносин, зазначає
Конституційний Суд України в рішенні
від 16.04.2009 р. № 7рп/2009, в якому
зазначається, що в Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Відсутні в позовній заяві також
обґрунтування позовних вимог щодо
зміни п.13 договору якими позивач
просить доповнити перелік підстав для
зміни орендної плати такою додатковою
підставою як, "зміна нормативної
грошової оцінки землі".

Тотожньо пропоновані позивачем зміни
до п. 28 договору оренди не обґрунтовані
жодними посиланнями на норми права та
докази.

Про незаконність цих вимог позивача
свідчить те, що в даному разі позивач
просить суд врегулювати в договорі
відносини, які вже врегульовані
нормативними актами, при чому просить
зробити це у інший спосіб, ніж це
передбачено певними актами та
договором. Згідно з ч. 2 ст. 6 Цивільного
кодексу України, сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського
кодексу України, при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі, в т.ч. типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

В даному ж випадку позивач, пропонуючи
умови договору, яких немає у типовому
договорі оренди землі, який
затверджений Постановою КМУ від 30.03.2004
р. за №220 "Про затвердження Типового
договору оренди землі", насправді
просить не конкретизувати, а змінити і
доповнити умови типового договору, що
суперечить забороні на відступ від
умов типового договору, встановленій ч.
2 ст. Цивільного кодексу України та ч. 4
ст. 179 Господарського кодексу України.

Так, зокрема, в типовому договорі
оренди землі, а саме - у вичерпному
переліку підстав для перегляду розміру
орендної плати, відсутні запропоновані
позивачем у спірній додатковій угоді
умови щодо зміни розміру орендної
плати у разі "зміни нормативної
грошової оцінки землі".

Відповідність пропонованих позивачем
умов договору типовому договору оренди
землі, затвердженому позивачем не може
бути прийняте до уваги, оскільки
рішення органів місцевого
самоврядування не можуть суперечити
нормативним актам центральних органів
державної влади.

Відсутність "зміни нормативної
грошової оцінки землі" в переліку
підстав перегляду розміру орендної
плати визначеному в п. 13 договору є
додатковим доказом того, що на момент
звернення позивача із позовом зміна
нормативної грошової оцінки землі не
була підставою для зміни розміру
орендної плати.

Пропозиція доповнити умови договору
пунктом 28, який передбачає спосіб
захисту права тотожний тому, з яким
позивач вже (за відсутності таких змін)
звернувся з позовом до суду, також
свідчить про юридичну неспроможність
заявлених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд обґрунтовано визнав
вимоги позивача не доведеними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський у визначеному законом
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені
належними доказами, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому у суду
апеляційної інстанції відсутні
правові підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду Харківської
області від 24.06.2014 р. у справі №922/1466/14
прийняте при належному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та у відповідності до норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні,
в зв'язку з чим, апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом
1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 24.06.2014 р. у
справі №922/1466/14 залишити без змін.

Повна постанова складена 11.08.2014 р.

Головуючий суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Тихий П.В.