ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 серпня 2014 року Справа № 908/2537/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Кочерової Н.О.,

суддів:Дунаєвської Н.Г.,

Мележик Н.І., Коробенка Г.П.,
Селіваненка В.П.,розглянувши заяву
публічного акціонерного товариства
"Запорізький виробничий алюмінієвий
комбінат" про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 16.04.2014у
справі№ 908/2537/13за позовом Запорізького
міжрайонного екологічного прокурора в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області допублічного акціонерного
товариства "Запорізький виробничий
алюмінієвий комбінат"
провідшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Запорізький міжрайонний екологічний
прокурор в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Запорізькій області просив стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Запорізький виробничий алюмінієвий
комбінат" 267230,59 грн. збитків. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що відповідач
здійснював викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
спеціального дозволу, чим завдав шкоди.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 10.10.2013 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 рішення
суду першої інстанції скасовано, позов
задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.04.2014 у справі №908/2537/13
постанову суду апеляційної інстанції
від 22.01.2014 залишено без змін.

Публічним акціонерним товариством
"Запорізький виробничий алюмінієвий
комбінат" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
16.04.2014 у справі №908/2537/13, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
та в задоволенні позову відмовити
повністю.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 22.11.2011
у справі №5/68, мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права, а саме пунктів 2.2,
3.6, 3.7 Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього середовища України від
10.12.2008 №639, внаслідок чого ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
не вбачає підстав для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

У постанові від 16.04.2014 у справі №908/2537/13,
про перегляд якої подано заяву, Вищий
господарський суд України, погодився з
висновками суду апеляційної інстанції
про наявність підстав для задоволення
позову про стягнення збитків,
заподіяних внаслідок здійснення
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без спеціального
дозволу, з огляду на встановлені судом
апеляційної інстанції обставини
справи, стосовно того, що: відповідачем
допущено порушення вимог
природоохоронного законодавства, а
факт здійснення викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
спеціального дозволу підтверджується
актом перевірки та наданою
відповідачем довідкою; прокурором та
позивачем документально доведено, яким
чином була визначена маса забруднюючої
речовини станом на дату початку
проведення перевірки контролюючим
органом і до дати видачі відповідного
дозволу на викид забруднюючих речовин
та кількість фактичного викиду;
розрахунок збитків, здійснений
позивачем у відповідності до вимог
Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього середовища України від
10.12.2008 №639.

Водночас у постанові від 22.11.2011 у справі
№5/68, на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для відмови у
задоволенні позову про стягнення
збитків, заподіяних державі внаслідок
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
відповідного на те дозволу. При цьому
суд касаційної інстанції виходив з
встановленого судами попередніх
інстанцій факту невідповідності,
здійсненого позивачем, розрахунку
розміру відшкодування збитків, вимогам
Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього середовища України від
10.12.2008 №639, оскільки зазначений
розрахунок здійснено на підставі
Збірнику показників емісії (питомих
викидів) забруднюючих речовин в
атмосферне повітря різними
виробництвами, розробленому ВАТ
"Український науковий центр технічної
екології" у 2004 році, який не є
нормативним документом.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному
товариству "Запорізький виробничий
алюмінієвий комбінат" у допуску справи
№908/2537/13 до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддяН. КочероваСуддіН.
Дунаєвська Н. Мележик Г. Коробенко В.
Селіваненко