ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.
Справа № 911/2548/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна",

08322, Київська обл., Бориспільський р-н,
с. Проліски, вул. Броварська, 2

до Приватного сільськогосподарського
підприємства "Переселенське",

09246, Київська обл., Кагарлицький р-н, с.
Переселення, вул. Комунарська, 1

про стягнення 194 246,40 грн.

за участю представників:

позивача - Зауткін С.С. (довіреність від
25.06.2014 № 65);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (далі -
позивач) до Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Переселенське" (далі - відповідач) про
стягнення 194 246,40 грн., з яких: 160 000,00 грн.
основного боргу, 16 000,00
грн. штрафу, 2 086,40 грн. 3 % річних та 16
160,00 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
оренди від 08.04.2013 № 7081/016299.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.06.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
29.07.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15233/14 від
29.07.2014) позивачем подано документи на
виконання вимог ухвали суду від
24.06.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15235/14 від
29.07.2014) надійшло клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.07.2014 розгляд справи
відкладено на 14.08.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 16497/14 від
14.08.2014) позивачем подано додаткові
докази до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.08.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Неподання відзиву на позовну заяву і
нез'явлення у судове засідання
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України в судовому засіданні 14.08.2014
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (далі -
орендодавець) та Приватним
сільськогосподарським підприємством
"Переселенське" (далі - орендар)
укладено Договір оренди від 08.04.2013 №
7081/016299 (далі - Договір), за умовами якого
орендодавець зобов'язується передати
орендареві в строкове платне
користування: трактор колісний Challenger
MT665D - 2 одиниці (далі - майно 1),
обприскувач самохідний Challenger Spra Coupe 4660M
- 1 одиниця (далі - майно 2), пневматична
причіпна 12 рядкова сівалка точного
висіву Challenger 8122 по мінімальному
обробітку - 1 одиниця (далі - майно 3),
пневматична причіпна сівалка Kuhn MODULINER ML
2800 - 1 одиниця (далі - майно 4), (далі разом
- майно), а орендар зобов'язується
прийняти майно та використовувати його
виключно за призначеннями, а саме: для
виконання сільськогосподарських
робіт, а також сплачувати
орендодавцеві орендну плату (пункт 1.1.
Договору).

Пунктом 1.2. Договору встановлено термін
оренди - до 25 грудня 2013 року.

Якість, асортимент та комплектність
майна наводяться в Специфікації
(Додаток № 1 до Договору), що є
невід'ємною частиною Договору (пункт 1.4.
Договору). Копія Специфікації додана до
матеріалів справи.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, розмір
орендної плати за Договором
визначається сторонами в актах
приймання-передачі послуг, підписаних
сторонами, наступним чином: за майно 1 -
з розрахунку 400,00 грн., з ПДВ, за одну
мотогодину використання кожної
одиниці майна 1; за майно 2 - з розрахунку
520,00 грн., з ПДВ, за одну мотогодину
використання кожної одиниці майна 2; за
майно 3 - з розрахунку 60,00 грн., з ПДВ, за
один гектар засіяної площі; за майно 4 -
з розрахунку 30,00 грн., з ПДВ, за один
гектар засіяної площі.

Відповідно до пункту 3.2. Договору,
орендна плата, нарахована у
відповідності з актами
приймання-передачі послуг, підписаними
сторонами впродовж строку дії
Договору, має бути сплачена орендарем
на поточний рахунок орендодавця до 30
грудня 2013 року.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до повного
виконання сторонами свої договірних
зобов'язань (пункт 9.1. Договору).

На виконання умов Договору, позивачем
передано, а відповідачем отримано
майно в оренду, що підтверджується
підписаними у двосторонньому порядку
та скріпленими печатками підприємств
актами прийому-передачі від 03.05.2013 та
від 06.05.2013. Копії долучені до
матеріалів справи.

Після закінчення терміну оренди, який
визначений Договором - 25 грудня 2013 року,
відповідач, майно, яке передане йому в
оренду, повернув, що підтверджується
підписаними у двосторонньому порядку
та скріпленими печатками підприємств
актами прийому-передачі від 26.12.2013 та
від 27.12.2013. Копії долучені до матеріалів
справи.

За період дії Договору сторонами
підписано акти виконаних робіт всього
на суму 1 081520,00, а саме: від 31.05.2013 № 1
на суму 366 620,00 грн., від 30.06.2013
№ 2 на суму 52 560,00 грн., від 31.07.2013 №
3 на суму 75 440,00 грн., від 30.07.2013
№4 на суму 133600,00 грн., від 30.09.2013 № 5
на суму 88 200,00 грн., від 31.10.2013 № 6 на
суму 205100,00 грн. та від 29.11. 2013 № 7 на суму
160 000,00 грн.

Підписи уповноважених представників
сторін на вказаних актах скріплені
відбитками печаток обох сторін, що
оцінюється судом як підтвердження
юридичною особою - відповідачем, факту
отримання послуг з оренди майна. До
матеріалів справи долучені копії
зазначених актів виконаних робіт.

На підтвердження наявності
заборгованості, до матеріалів справи
надано довідки з банківських установ
від 21.07.2014 № 141522.0401-1 та від 21.07.2014 №
20-2-14/1989, в яких відкрито поточні рахунки
позивача, що засвідчені підписами
уповноважених осіб банків та скріплені
відбитками їх печаток, за період з
01.01.2012 до 18.07.2014, відповідно до яких,
судом встановлено відсутність
надходжень грошових коштів від
відповідача за Договором, стягнення
заборгованості за яким є предметом
позову. Копії довідок наявні у
матеріалах справи.

Між сторонами проведено взаємозалік
зустрічних однорідних грошових
зобов'язань, що підтверджується актом
взаємозаліку від 28.11.2013, який підписано
у двосторонньому порядку та скріплено
печатками підприємств (копія наявна у
матеріалах справи).

Відповідно до зазначеного акту,
сторони погодились провести взаємний
залік заборгованостей, у тому числі, за
Договором від 08.04.2013 № 7081/016299 на суму
921 520,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Відтак, з урахуванням взаємозаліку
зустрічних однорідних вимог, що
проведений між сторонами, у
відповідача наявна заборгованість
перед позивачем у розмірі 160 000,00 грн.
за актом виконаних робіт від 29.11.2013 №
7.

Договір за правовою природою є
договором найму (оренди). Згідно з
частиною 1 статті 759, частиною 1
статті 761, частиною 1 статті 762
Цивільного кодексу України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Право передання
майна у найм має власник речі, або
особа, якій належать майнові права. За
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових доказів
та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до частин 1, 5 статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Всупереч вказаних приписів закону,
положень укладеного між сторонами
Договору, відповідач не виконав
зобов'язань зі сплати орендної плати.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 160 000,00 грн. є
доведеною, обґрунтованою, відповідачем
не спростованою, а, відтак, підлягає
задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення
з відповідача 16 000,00 грн. штрафу,
керуючись пунктом 4.5. Договору, яким
встановлено, що за прострочення сплати
орендної плати орендар зобов'язується
сплатити штраф у розмірі 10 % від суми
порушеного грошового зобов'язання.

Згідно з приписами статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку штрафу вбачається, що
позивачем визначено розмір штрафу в
розмірі 16 000,00 грн., який є
обґрунтованим та арифметично вірним, у
зв'язку з чим, вказана позовна вимога
підлягає задоволенню в заявленому
позивачем розмірі.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, позивач на підставі
статті 625 Цивільного кодексу України
заявляє до стягнення 2 086,40 грн. 3%
річних та 16 160,00 грн. інфляційних
втрат.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розміру 3 %
річних та інфляційних втрат та
з'ясував, що надані позивачем
розрахунки є арифметично вірним і
відповідають обставинам справи, а тому,
позовні вимоги про стягнення 2 086,40 грн.
3% річних та 16160,00 грн. інфляційних втрат
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі
3 884,93 грн., відповідно до частини 1
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Переселенське" (09246, Київська обл.,
Кагарлицький р-н, с. Переселення,
вул. Комунарська, 1, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (08322,
Київська обл., Бориспільський р-н,
с. Проліски, вул. Броварська, 2, ) 160 000 (сто шістдесят тисяч)
грн. 00 коп. основної заборгованості, 16
000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. штрафу,
2 086 (дві тисячі вісімдесят шість) грн. 40
коп. 3 % річних, 16 160 (шістнадцять тисяч
сто шістдесят) грн. 00 коп. інфляційних
втрат та 3 884 (три тисячі вісімсот
вісімдесят чотири) грн. 93 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення та
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Повне рішення складено 19.08.2014.

Суддя
С.О. Саванчук