м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14436/14 19.08.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛВК-Мілк»

До Приватного підприємства
«Добрострой Груп»

Про стягнення 69 746,60 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Семенова О.В. - по
дов. № б/н від 24.06.2014

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк»
про стягнення з Приватного
підприємства «Добрострой Груп» 76 046,60
грн. боргу, який виник внаслідок
неналежного виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
поставки з відстрочкою платежу № 17 від
07.02.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 порушено провадження у
справі № 910/14436/14 та призначено справу
до розгляду на 19.08.2014.

Позивачем 19.08.2014 до відділу діловодства
суду подано в порядку ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України заяву про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
позивач просить стягнути з відповідача
69 746,60 грн. боргу.

Позивач в судовому засіданні 19.08.2014
позовні вимоги підтримав повністю, з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 19.08.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 17.07.2014 не
виконав.

Від відповідача 18.08.2014 на адресу суду
надійшла телеграма, в якій міститься
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з відсутністю
представника.

Суд розглянувши подане клопотання
відзначає наступне

У відповідності до п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу щодо відкладення розгляду
справи у зв'язку з відсутністю його
представника (з причин, пов'язаних з
відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та
допустимих доказів у розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, що підтверджують факт
відсутності у відповідача, як
юридичної особи, можливості направити
представника у судове засідання.

Доказів того, що керівництво
відповідача, яке в силу ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України може бути представником
юридичної особи, не в змозі прийняти
участь в судовому засіданні не подано.

З огляду на викладене, клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 19.08.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

07.02.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛВК-Мілк»
(постачальник) та Приватним
підприємством «Добрострой Груп»
(покупець) та було укладено договір
поставки з відстрочкою платежу № 17
(далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язується
поставляти та передати у власність
покупця продукцію, а покупець прийняти
та оплатити продукцію в асортименті,
кількості та за цінами, викладеним у
додатках до цього договору, які є
невід'ємною частиною даного договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань за договором своєчасно
оплату отриманого товару не здійснив, в
зв'язку з чим виникла заборгованість в
розмірі 69 746,60 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі - продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови, визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Згідно п. 13.1. договір укладено строком
до 31.12.2014.

Відповідно до п. 5.2. договору
приймання-передача продукції
здійснюється представниками обох
сторін на складі доставки згідно
наданих постачальником супроводжуючих
документів на товар із підписанням
відповідних накладних.

Згідно з п. 4.3. договору постачальник
передає покупцеві наступні документи:
товарно-транспортну накладну чи/або
накладну на відпуск товару, податкову
налкдану, рахунок-фактуру на дану
партію товару, документи, що
підтверджують якість та відповідність
продукції.

Згідно з п. 5.1. договору датою поставки
є:

- при передачі продукції на складі
постачальника або покупця - дата
накладної на відпуск продукції
покупцю, яка видається постачальником;

- при передачі продукції транспортній
організації для доставки покупцю - дата
товарно-транспортної накладної щодо
передачі продукції зазначеному
перевізнику.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у період з 17.02.2014 по 15.05.2014
передав, а відповідач прийняв товар на
загальну суму 204 206,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладеними, які
підписані та скріплені печатками обох
сторін.

Пунктом 6.7. договору передбачено, що
оплата за партію продукції, яка
підлягає поставці відповідно до
прийнятого постачальником до
виконання замовлення покупця,
здійснюється протягом 10 (десяти)
календарних днів з моменту поставки
продукції покупцю.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Проте, як свідчать матеріали справи
відповідач не виконав зобов'язання по
сплаті отриманого товару у повному
обсязі, в результаті чого виникла
заборгованість, яка згідно підписаного
та скріпленого печатками обох сторін
акту звірки взаєморозрахунків станом
на 13.08.2014, складає 69 746,60 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 69 746,60 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛВК-Мілк» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Добрострой Груп» (02095, м. Київ, вул.
Урлівська, 9, кв. 357, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛВК-Мілк» (09100,
Київська область, м. Біла Церква, вул.
Вокзальна, 22-А, ) 69 746
(шістдесят дев'ять тисяч сімсот сорок
шість) грн. 60 коп. основного боргу, 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 21.08.2014.

СуддяВ.В.Сівакова