м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23778/13 20.08.14

За позовом ОСОБА_1 доТовариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" (ідентифікаційний код
32846139)Простягнення 32 752,15 грн.

У межах розгляду справи № 910/9000/13

За заявою Публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії" До Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст"
(ідентифікаційний код
32846139)Пробанкрутство
Суддя
Омельченко Л.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_3 - адвокат за
договором про надання юридичної
допомоги від 08.05.2014 р. Від відповідача
Арбітражний керуючий Щербань О.М. -
ліквідаторЗа участю представника
кредитора у справі № 910/9000/13 Публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" Кошлія Р.В.
(довіреність від 25.10.2013 р.)

20.08.2014 р. у судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Дочірній банк Сбербанку
Росії" звернулося до суду із заявою про
порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст".

24.05.2013 р. винесено ухвалу про порушення
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст" з
відповідними процесуальними
наслідками, якою, серед іншого, визнано
безспірні грошові вимоги ініціюючого
кредитора до боржника, призначено
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Щербаня О.М.

21.10.2013 р. відбулося попереднє засідання,
у якому було затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника, а також визначено
дату проведення підсумкового
засідання суду на 11.11.2013 р.

У грудні 2013 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 від 03.12.2013 р. про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст" 10
247,55 грн. заборгованості із виплати
заробітної плати, 12 504,60 грн. вихідної
допомоги, 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Постановою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 р. Товариство з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" було визнано банкрутом,
відкрито його ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Щербаня О.О.

09.04.2014 р. Господарським судом місті
Києва винесено ухвалу про порушення
провадження у справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст", розгляд якої було
призначено на 19.05.2014 р.

19.05.2014 р. судове засідання у справі не
відбулося через оскарження в
апеляційному порядку постанови від
31.03.2014 р. та направлення матеріалів
справи до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Леріо
Інвестмент" повернуто скаржнику.

Зважаючи на повернення матеріалів
справи про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" до місцевого
господарського суду позовна заява
ОСОБА_1 ухвалою від 25.06.2014 р. була
призначена до розгляду у судовому
засіданні по суті спору на 16.07.2014 р.

16.07.2014 р. розгляд справи було відкладено
на 20.08.2014 р. через неявку у засідання
позивача та неподання витребуваних
судом документів.

У судове засідання, призначене на 20.08.2014
р., з'явилися представники сторін та
представник Публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії", що є кредитором Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" у справі про банкрутство
№ 910/9000/13. При цьому, судом було
розглянуто заяву Публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" від 19.08.2014 р. про відвід
судді та відмовлено у відводі судді.

У ході розгляду по суті позовних вимог
ОСОБА_1 його представник підтримав
заявлені вимоги та надав документи на
їх підтвердження і, зокрема, розрахунок
ціни позову, що неодноразово вимагався
судом.

Ліквідатор Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст"
відзив на позовну заяву не подав,
заявлені вимоги фактично не оспорив,
зустрічного розрахунку не подав.

При цьому, ліквідатор Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" пояснив, що обставини
неналежного виконання підприємством
обов'язків з виплати заробітної плати і
супутніх платежів та затримки її
виплати є відомим йому фактом, але з
огляду на те, що колишнє керівництво
боржника не передало йому
документації, він не може з об'єктивних
причин подати суду дані про фактичний
стан заборгованості та відомості про
розмір боргу перед конкретним
працівником.

20.08.2014 р. у судовому засіданні
оголошувалася перерва, після якої
представник Публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії" і ліквідатор Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" не були присутні у
засіданні, а представник позивача
подав заяву про уточнення позовних
вимог, суми за якою відповідають
розрахунку, наданому суду до
оголошення перерви у засіданні.

Згідно з поданим розрахунком та заявою
про уточнення, заявленими до стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст" є:

- 10 247,55 грн. заборгованості з
виплати заробітної плати за період з
серпня 2012 року по жовтень 2012 року, з
яких до стягнення заявлено 8 341,51 грн. за
вирахуванням податків і обов'язкових
платежів (368,91 грн. внесків до
Пенсійного фонду України і 1 537,13 грн.
прибуткового податку);

- 2 137,50 грн. компенсації за
невідбуту відпустку 24 дні за рік і 4
додаткових дні;

- 10 000,00 грн. моральної шкоди.

На підтвердження заявлених вимог суду
було подано копію паспорта, довідки про
присвоєння ідентифікаційного номеру,
копію трудової книжки, бланк
індивідуальних відомостей про
застраховану особу форми ОК-5, що видана
Пенсійним фондом України, розрахунок
позовних вимог.

Крім того, на виконання вимог ухвали
про порушення провадження у справі №
910/23778/13 додаткові документи були
отримані судом від Територіальної
державної інспекції з питань праці у м.
Києві, Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши
оригінали копій документів, що
знаходяться у матеріалах справи,
заслухавши пояснення представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалий час
працював у структурному підрозділу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст" -
філії "Будівельне управління "Дніпро -
Міст" року та 09.10.2012 р. був звільнений з
займаної посади монтажника монтажу
сталевих та залізобетонних
конструкцій 4-го розряду.

Зважаючи на приписи чинного
законодавства щодо правового статусу
структурних підрозділів юридичної
особи, заявлення позовних вимог до
головного підприємства є правомірним
та обґрунтованим.

Як вказувалося вище, відповідач у
справі є боржником, відповідно до якого
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.05.2013 р. було порушено
провадження у справі № 910/9000/13 про
банкрутство, яке регулюється Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. в
редакції від 22.12.2011 р. (далі - Закон).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону суд, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів
про працю України (далі - Кодекс)
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 115 Кодексу заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

У ст. 116 Кодексу встановлено, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

У разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити неоспорювану
ним суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Кодексу у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Статтею 116 Кодексу передбачено, що в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Згідно зі ст. 238 Кодексу при розгляді
трудових спорів у питаннях про грошові
вимоги, крім вимог про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи (стаття 235),
орган, який розглядає спір, має право
винести рішення про виплату
працівникові належних сум без
обмеження будь-яким строком.

Сукупність наявних у справі доказів
дає підстави вести мову про
обґрунтованість позовних вимог
позивача, перед яким у відповідача
наявна заборгованість з виплати
заробітної плати за серпень, вересень,
жовтень і листопад 2012 року, січень,
лютий, травень і червень 2013 року.

З огляду на те, що боржником в особі
його ліквідатора не оспорено факт
прострочення у виплаті заробітної
плати ОСОБА_1 та факт непроведення
належного розрахунку з працівником у
момент звільнення, обґрунтованими
також видаються позовні вимоги про
стягнення грошової компенсації за всі
невикористані ним дні щорічної
відпустки.

Отже, перевіривши проведені розрахунки
уточнених позовних вимог у частині
виплати заробітної плати і супутніх
платежів, суд вважає їх обґрунтованими,
а позовні вимоги - правомірно
заявленими та такими, що підлягають
задоволенню на суму 8 341,51 грн. та 2 137,50
грн.

Обов'язкові платежі з указаної суми
становлять 368,91 грн. - внески до
Пенсійного фонду України (3,6 %) та 1 537,13
грн. - податок на прибуток (15 %).

Крім вимог про стягнення заробітної
плати і компенсації за невідбуту
відпустку, заявленими позивачем також
є вимоги з виплати моральної шкоди у
розмірі 10 000,00 грн., що мотивовані
позбавленням позивача можливості щодо
забезпечення його та сім'ї самим
необхідним для проживання внаслідок
незаконних дій відповідача, що змусило
його просити позику, принижуючись при
цьому.

У ст. 237-1 Кодексу зазначено, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Розглянувши вимоги позивача про
стягнення 10 000,00 грн. моральної шкоди,
суд, керуючись принципами розумності і
справедливості, вважає за належне
задовольнити їх частково у розмірі 2
000,00 грн.

За наведених обставин, позов у справі №
910/23778/13 задовольняється судом частково
на суму 12 479,01 грн.

При цьому, задовольняючи даний позов,
суд вважає за належне зауважити, що
відповідно до ст. 19 Закону на позовні
вимоги ОСОБА_7 не розповсюджується
мораторій на задоволення вимог
кредиторів і такі вимоги підлягають
розгляду по суті з винесенням рішення
про стягнення, оскільки були заявлені
до визнання Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМК Планета - Міст"
банкрутом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" позивачі за
подання позовів про стягнення
заробітної плати, поновлення на роботі
та за іншими вимогами, що випливають із
трудових правовідносин звільняються
від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
22, 33, 38, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМК
Планета - Міст" (03151, м. Київ, вул.
Волинська, 60, ідентифікаційний код
32846139) на користь ОСОБА_1 (32000, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 8 341
(вісім тисяч триста сорок одну) грн. 51
коп. заборгованості з виплати
заробітної плати, 2 137 (дві тисячі сто
тридцять сім) грн. 50 коп. компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки
та 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної
шкоди.

3. В іншій частині позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Л.В. Омельченко

Повне рішення складено: 26.08.2014 р.