ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Справа № 922/538/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Костенко Т.Ф.,
Ходаківської І.П.перевіривши матеріали
касаційної скаргиХарківської міської
радина постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
11.06.2014 у справігосподарського суду
Харківської областіза
позовомХарківської міської
радидоприватного підприємства
"Терем"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачаДепартамент земельних
відносин Харківської міської
радипровнесення змін до договорув
судовому засіданні взяли участь
представники:від позивача:Багліков В.С.
- дов. №08-11/621/2-14 від 18.02.2014;від
відповідача:Шевченко Д.С. - дов. б/н від
17.03.2014;від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачане з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 01.04.2014 господарського суду
Харківської області (суддя Доленчук
Д.О.) відмовлено в задоволені позовних
вимог.

Постановою від 11.06.2014 Харківського
апеляційного господарського суду
(судді: Россолов В.В. - головуючий,
Терещенко О.І., Черленяк М.І.) рішення
від 01.04.2014 господарського суду
Харківської області залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що норми
чинного законодавства не містять
приписів про обов'язковість змін умов
договору оренди землі в частині
розміру орендної плати в разі
прийняття компетентним органом
рішення про затвердження нової
нормативно грошової оцінки земель.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
Харківська міська рада звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх
скасувати, посилаючись на те, що судами
порушенні норми матеріального права,
зокрема, ст. 144 Конституції України,
ст.ст. 632, 651, 652 Цивільного кодексу
України, ст.188 Господарського кодексу
України, ст.ст. 21, 30 Закону України "Про
оренду землі", ст.ст. 274, 289 Податкового
кодексу України. Також скаржник вказує,
що сторонами договору визначено
можливість збільшення розміру
орендної плати, а орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому вчинена у встановленому
чинним порядком зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Відповідач у відзиві на касаційну
скаргу просить в задоволені касаційної
скарги відмовити та залишити в силі
постанову Харківського апеляційного
господарського суду України від 11.06.2014.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваного судового акта, знаходить
необхідним касаційну скаргу
задовольнити частково.

Господарськими судами встановлено, що
22.12.2003 на підставі рішення Харківської
міської ради №178/03 від 24.09.2003 "Про
надання юридичним та фізичним особам у
користування земельних ділянок для
будівництва (реконструкції) та
подальшої експлуатації об'єктів"
Харківська міська рада (орендодавець)
та ПП "Терем" (орендар) уклали договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 0,1280 га за адресою: м. Харків, вул.
Квітки - Основ'яненка, 12 для будівництва
та експлуатації літнього майданчику
кафе з павільйоном. Договір
зареєстрований 24.01.2004 за № 6304/04 у
Харківській регіональній філії ДП
"Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах". Згідно п. 1.2
договору оренди земельна ділянка
надається в оренду до 31.12.2028.

Пунктом 2.1. договору оренди земельної
ділянки сторони обумовили, що плата за
землю вноситься орендарем щомісячно у
вигляді орендної плати у грошовій
формі у розмірі 439,73 грн. до 31.12.2004; 3218,13
грн. з 31.12.2004 на зазначений у договорі
рахунок відділу державного
казначейства у м. Харкові не пізніше
п'ятнадцятого числа наступного місяця.

За п. 2.2 договору орендна плата за землю
збільшується при зміні розміру
земельного податку відповідно до
законодавства України, при цьому
сторони укладають додаткову угоду, яка
є невід'ємною частиною цього договору
оренди.

Отже згідно умов договору оренди
земельної ділянки підставою для
збільшення розміру орендної плати є
збільшення ставок земельного податку
відповідно змін у чинному
законодавстві, тобто коли визначена у
договорі орендна плата є нижчою за
встановлений законом її граничний
розмір.

Рішенням Харківської міської ради
№1209/13 від 03.07.2013 "Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013" затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки землі станом на 01.01.2013, пунктом
1.1. якого затверджено базову вартість
одного квадратного метра земель міста
Харкова в сумі 291,18 грн.

Згідно п.2 вказане рішення вводиться в
дію з моменту оприлюднення у
встановленому порядку, а нормативна
грошова оцінка земель міста Харкова
станом на 01.01.2013 застосовується з
01.01.2014.

Рішенням Харківської міської ради
№1269/13 від 25.09.2013 "Про затвердження
Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013" передбачено внесення
змін до договорів оренди землі у
зв'язку зі збільшенням нормативної
грошової оцінки земель м. Харкова
станом на 01.01.2013, шляхом укладення
додаткових угод.

Як встановлено господарськими судами
предметом спору в даній справі є вимога
Харківської міської ради внести зміни
до договору оренди землі №6304/04 від
22.12.2003 шляхом визнання укладеною
додаткової угоди до вказаного договору
в редакції, наведеній у позовній заяві,
на підставі вказаних вище рішень
Харківської міської ради.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
визначено, що згідно статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч.3 ст.179 Господарського кодексу
України укладення господарського
договору є обов'язковим для сторін,
якщо він заснований на державному
замовленні, виконання якого є
обов'язком для суб'єкта господарювання
у випадках, передбачених законом, або
існує пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або місцевого самоврядування.

За ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду
землі" орендна плата, є однією із
істотних умов договору із зазначенням
її розміру. Плата за землю справляється
у вигляді земельного податку або
орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
№309-VІ від 03.06.2008 внесено зміни до ч.4 ст.21
Закону України "Про оренду землі",
згідно із якою річна орендна плата за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
надходить до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, а для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України "Про плату за землю".
Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12% їх нормативної
грошової оцінки.

У зв'язку з введенням в дію Податкового
кодексу України з 01.01.2011 Закон України
"Про плату за землю" втратив чинність
згідно частини 2 Прикінцевих положень
Кодексу.

Відповідно ст.288 Податкового кодексу
України, підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем. Розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; не може перевищувати: для
земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 % нормативної грошової
оцінки; для інших земельних ділянок,
наданих в оренду - 12% нормативної
грошової оцінки.

Так, п. 2.2 договору оренди земельної
ділянки від 22.12.2003 сторони обумовили, що
орендна плата за землю збільшується
при зміні розміру земельного податку
відповідно до законодавства України,
при цьому сторони укладають додаткову
угоду, яка є невід'ємною частиною цього
договору оренди.

Принагідно зазначити, що базою
оподаткування є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом ХІІІ Податкового кодексу.

Відповідно абз. 5 ст. 5 Закону України
"Про оцінку земель", нормативна грошова
оцінка земельних ділянок
використовується для визначення
розміру земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Згідно ст.18 Закону України "Про оцінку
земель" нормативна грошова оцінка
земельних ділянок, розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення, проводиться
не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Відповідно ч.1 ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
Харківська міська рада, як суб'єкт
владних повноважень, реалізує останні
шляхом прийняття рішень.

Також рада може виступати, як учасник
цивільно-правових та господарських
правовідносин шляхом укладання
різного виду угод.

Пунктом "а" ч.1 ст. 12 Земельного кодексу
України передбачено, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу
України визначено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Пункт 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачає, що питання регулювання
земельних відносин (у тому числі
надання земельних ділянок) вирішується
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради.

Із зазначених норм законодавства
України випливає, що питання оренди
земельних ділянок вирішуються
сільською, селищною, міською радою на
пленарних засіданнях шляхом прийняття
відповідних рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
зазначає, що ініціювання внесення змін
до договорів оренди землі в частині
зміни розміру орендної плати належить
до компетенції сільської, селищної,
міської ради і має здійснюватись
шляхом прийняття відповідних рішень.

Згідно ч.1 ст.73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Вказані вище рішення Харківської
міської ради №1209/13 від 03.07.2013 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станом на 01.01.2013" та №1269/13
від 25.09.2013 "Про затвердження Порядку
впровадження нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013" є чинними та у встановленому
законом порядку не скасовані.

Також, абз.1 та 3 п. 2.19 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17.05.2011 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах що виникають із
земельних відносин" роз'яснено, що у
разі прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок не залежить від волевиявлення
сторін договору оренди землі, а є
способом регулювання державою плати за
користування землею. Зміна нормативної
грошової оцінки земельних ділянок не
може ототожнюватися зі зміною розміру
орендної плати, а є лише її передумовою.
Не внесення сторонами договору оренди
землі змін до його умов в частині, що
встановлюються у законодавчому
порядку, не звільняє сторін від
обов'язку їх виконання, оскільки
відповідно до положень статті 11
Цивільного кодексу України у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земель є
основою для визначення розміру
орендної плати, а зміна нормативної
грошової оцінки земельної ділянки є
підставою для перегляду розміру
орендної плати.

Неповне з'ясування всіх обставин
справи, які мають значення для справи,
дає підстави для скасування ухвалених
у справі судових рішень та передачі
справи на новий розгляд.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки господарського суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими у
судовому засіданні.

При вирішенні спору господарський суд
зобов'язаний прийняти рішення, зокрема,
щодо: наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні
господарського суду обов'язково
повинні бути зазначені встановлені
судом факти і відповідні їм
правовідносини.

Зважаючи на те, що відповідно зі ст. 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

При новому розгляді справи необхідно
повно та всебічно з'ясувати всі
обставини справи, дати їм належну
правову оцінку та постановити законне
та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.1115, п.3 ст.1119, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову від 11.06.2014 Харківського
апеляційного господарського суду та
рішення від 01.04.2014 господарського суду
Харківської області зі справи №922/538/14
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф. Костенко

І.П. Ходаківська