ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.Справа № 922/2193/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання
Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурор
Орджонікідзевського району м. Харкова
в інтересах держави в особі
Регіональне відділення фонду
державного майна України Харківській
області, м. Харків до ФОП ОСОБА_1, м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників:

прокурора - Кріцина Н.Г., службове
посвідчення № 006801 від 28.09.2012 року;

позивача - Шафоростова О.М., довіреність
№ 223 від 06.12.2013 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Орджонікідзевського району м.
Харкова в інтересах держави в особі
Регіонального відділення фонду
державного майна України Харківській
області, м. Харків (позивач) звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Харків про стягнення 10895,56 грн. В
обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на неналежне
виконання з боку відповідача
покладених на нього обов'язків за
договором оренди № 3235-Н від 29 грудня 2006
року, з урахуванням чого просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
з орендної плати за період з 11.05.2013р. по
26.05.2014р. в розмірі 8488,71 грн. та пеню в
розмірі 2406,85 грн. Також до стягнення
заявлені судові витрати. Окрім того, в
п. 5 прохальної частини позовної заяви
прокурор клопоче про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові суми, які перебувають на
розрахунковому рахунку відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10 червня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/2193/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 24 червня 2014 року об 11:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24 червня 2014
року зазначено, що клопотання
прокурора про забезпечення позову буде
розглянуто у наступному судовому
засіданні, клопотання позивача про
продовження строку розгляду справи
922/2193/14 (вх. № 21936 від 26.06.14р.) задоволено,
строк розгляду справи продовжено на
п'ятнадцять днів, до 18 серпня 2014 року та
розгляд справи відкладено на 12 серпня
2014 р. о 10:00, відповідно до приписів ст. 77
ГПК України.

12 серпня 2014 року через канцелярію суду,
до матеріалів справи від позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог (вх. № 28107), в якій
прокурор зазначає про сплату
відповідачем в добровільному порядку
суми боргу в розмірі 8488,71 грн., у зв'язку
з чим просить суд стягнути з
відповідача пеню в розмірі 2406,85 грн.,
судові витрати просить суд покласти на
відповідача.

12 серпня 2014 року через канцелярію суду,
до матеріалів справи від позивача
надійшло клопотання про залишення
заяви прокурора про забезпечення
позову без розгляду (вх. № 28109),
мотивована сплатою відповідачем
заявленої до стягнення суми боргу в
розмірі 8488,71 грн.

Прокурор в призначене судове засідання
з'явився та підтримав подану раніше
заяву про зменшення розміру позовних
вимог (вх. № 28107), яку просить суд
прийняти до розгляду та задовольнити
викладені в ній обставини. Також
прокурор підтримав заяву позивача щодо
невжиття заходів по забезпеченню
позову.

Позивач в призначене судове засідання
з'явився та підтримав подане раніше
клопотання про залишення заяви
прокурора про забезпечення позову без
розгляду (вх. № 28109), яке просить суд
задовольнити. Заявлений прокурором
позов з врахуванням поданої заяви про
зменшення розміру позовних вимог
підтримав, просить суд задовольнити
викладені в ній обставини.

Відповідач в призначене судове
засідання не з'явився, 05 серпня 2014 року
на адресу суду повернулась ухвала від
24.06.2014 року, яка була направлена на
адресу відповідача, що вказана в
позовній заяві, з довідкою поштового
відділення: "повернуто за закінченням
терміну зберігання".

Суд, розглянувши клопотання позивача
про залишення заяви прокурора про
забезпечення позову без розгляду (вх. №
28109), враховуючи думку прокурора, вважає
за можливе його задовольнити, в порядку
ст. 22 ГПК України.

Суд, дослідивши заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог (вх. №
28107), виходить з наступного.

Згідно зі ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі,
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених ст. 5 цього
кодексу в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

Відповідно до п. 3.11., п. 3. 12. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач.

Отже, суд розглянувши подану позивачем
заяву про зменшення розміру позовних
вимог (вх. № 28107), приймає її до розгляду
та розглядатиме справу в подальшому з
її врахуванням.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та надання
доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, вислухавши пояснення прокурора
та представника позивача, суд
встановив наступне.

29 грудня 2006 року між позивачем -
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області (орендодавець) та
відповідачем - Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем)
було укладено Договір оренди № 3235-Н
(далі-Договір) зі змінами, відповідно
додаткової угоди до договору б/н від
06.06.2013 щодо пролонгації договору,
відповідно до умови якого, позивач
передав, а відповідач (орендар) прийняв
в строкове платне користування
нежитлові приміщення №№1,2,3,4 на
другому поверсі 2-поверхової будівлі
учбово-виробничих майстерень інв. 10310001)
загальною площею 705.8 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, та
знаходяться на балансі ЦПТО №1 м.
Харкова, для розміщення виробництва
меблів.

Відповідно до п.п. 5.2 вищенаведеного
Договору оренди нежитлових приміщень
№ 3235-Н від 29.12.2006р. відповідач (орендар)
прийняв на себе зобов'язання своєчасно
і в повному обсязі сплачувати орендну
плату, а також всі податки і збори,
передбачені законодавством України.

Згідно з п. 3.3. вищезазначеного
Договору, орендна плата
перераховується відповідачем
(орендарем) щомісячно, до 10 числа
місяця, наступного за звітним,
відповідно до вимог діючої Методики.

Пунктом 5.6 Договору від 29.12.2006, орендар
зобов'язаний щомісячно до 12 числі
місяця, наступного за звітним, надавати
РВ ФДМУ по Харківській області
інформацію про перерахування орендної
плати до державного бюджету.

Прокурор звернувся з даним позовом до
господарського суду, в якому зазначав
про наявність у відповідача
заборгованості з орендної плати за
Договором оренди № 3235-Н від 29.12.2006 року,
яка склала 8488,71 грн., на підставі чого,
прокурор в позовній заяві просив суд
стягнути з відповідача суму боргу з
орендної плати в розмірі 8488,71 грн. та
пеню в розмірі 2406,85 грн.

В поданій 12.08.2014 року заяві про
зменшення розміру позовних вимог (вх. №
28107), яку прийнято судом до розгляду,
позивач зазначає про сплату
відповідачем в добровільному порядку
суми боргу за період з 01 березня 2014р. по
30 квітня 2014р. в розмірі 8488,71 грн., у
зв'язку з чим просить суд стягнути з
відповідача пеню в розмірі 2406,85 грн.

Пунктом 3.5 Договору оренди № 3235-Н від
29.12.2006 року сторони передбачили, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
стягується до державного бюджету
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі 0,5
від суми заборгованості за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши надані позивачем
нарахування пені в розмірі 2406,85 грн.
відповідно до розрахунку позивача, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в цій частині обґрунтовані,
доведені матеріалами справи, такі, що
не спростовані відповідачем, а тому
вони підлягають задоволенню, а вказана
сума стягненню з відповідача на
користь позивача.

Вищенаведені обставини є підставою для
повного задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49 ГПК
України, відповідно до якої, витрати по
сплаті судового збору при повному
задоволенні позову покладаються на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, КОД: НОМЕР_1) на користь
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області, 61002, м. Харків, вул.
Гуданова, 18 (на р/р УК Харківського
рн/харків/22080300, №0429, код ЄДРПОУ
УДКСУ: 37999633, МФО 851011, код бюджетної
класифікації - 22080300) - 2406,85 грн. пені.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, КОД: НОМЕР_1) на користь
державного бюджету України (Управління
державної казначейської служби
України у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області, код
отримувача коштів 37999654, рахунок
3003 в ГУ ДКСУ у Харківський
області, МФО 851011, призначення платежу *;
101; код бюджетної класифікації 22030001;
03500039 Судовий збір ГС Х/о, п. 1) - 1827,00 грн.
судового збору.

Видати відповідні накази після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.08.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв