ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
Справа № 912/1824/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Кабакової В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника
відповідача від 18.08.2014 № 111 про
прийняття додаткового рішення у справі
№ 912/1824/14
за позовом: приватного підприємства
"ГрадоЦентр", Кіровоградська область,
до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Кіровоградська область, м.
за участю представників сторін:
від позивача - участі не приймали;
від відповідача - участі не приймали,
Рішенням господарського суду
Кіровоградської області відмовлено в
задоволенні позовних вимог приватного
підприємства "ГрадоЦентр" про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з урахуванням заяви від 22.07.2014
про збільшення позовних вимог 46852,00
грн. основної заборгованості, 5622,24 грн.
збитків від інфляції, 3889,36 грн. 3% річних,
всього 56363,60 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладено на позивача.

На адресу суду 18.08.2014 надйшла заява
представника відповідача адвоката
ОСОБА_2 про прийняття додаткового
рішення, мотивована необхідністю
стягнення з позивача судових витрат на
послуги адвоката в розмірі 5000,00 грн., що
підтверджується квитанцією доданою до
справи.

Відповідно до статті 88 ГПК України,
господарський суд має право за заявою
сторони, прокурора, який брав участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було
розглянуто в засіданні господарського
суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

Додаткове рішення, ухвала можуть бути
оскаржені в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 13 - 16 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 23.03.2012, № 6 "Про судове
рішення", прийняття додаткового
рішення (стаття 88 ГПК) за заявою
сторони, прокурора, який брав участь у
процесі, або за ініціативою суду
здійснюється, як правило, тим же суддею
(складом суду), що приймав первісне
рішення, за винятком випадків, коли це
неможливо з об'єктивних причин
(звільнення судді, відсутність його у
зв'язку з відпусткою, захворюванням
тощо).

Про відхилення заяви сторони чи
прокурора щодо прийняття додаткового
рішення виносяться ухвала (стаття 86
ГПК).

Господарським судам слід мати на увазі,
що прийняття додаткового рішення
допустиме виключно з підстав,
передбачених статтею 88 ГПК.

ГПК не встановлює будь-яких обмежень
строків подання заяв про прийняття
додаткового рішення, виправлення чи
роз'яснення його. Тому при розгляді цих
заяв господарським судам слід
керуватись тими статтями ГПК, які
регламентують відповідні строки щодо
основного рішення.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяв
про прийняття додаткового рішення,
господарські суди повинні враховувати,
в якому порядку розглядалася справа,
зокрема, за участю однієї чи обох
сторін або за їх відсутності, а також з
обставин справи, доводів, наведених у
заяві, тощо. При цьому додаткові докази
судом не приймаються і оцінка їх не
здійснюється.

У залежності від конкретних обставин
справи суд може призначити відповідну
заяву до розгляду в судовому засіданні,
повідомивши учасників судового
процесу про час і місце його
проведення.

У разі ж оскарження первісного
судового рішення, щодо якого було
прийнято додаткове судове рішення,
перегляду в сукупності з таким
первісним судовим рішенням підлягає і
додаткове судове рішення як похідне
від первісного судового акта і його
невід'ємна складова.

Ухвалою від 19.08.2014 заява адвоката
ОСОБА_2 представника відповідача від
18.08.2014 № 11 прийнята до розгляду.

Представники сторін в судове засідання
не прибули, причини неявки не
повідомили. Господарським судом
враховано, що докази повідомлення
сторін про час проведення судового
засідання відсутні, однак враховуючи
приписи постанови Пленуму ВГСУ від
23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" щодо
необов'язковості призначення в судове
засідання заяви про прийняття
додаткового рішення, а також
надходження апеляційної скарги
позивача на рішення від 11.08.2014,
господарський суд розглядає заяву
представника відповідача в даному
судовому засіданні за відсутності
представників сторін.

Крім того, судове засідання призначено
з урахуванням строку необхідного для
отримання сторонами кореспонденції та
враховуючи строки отримання
попередніх процесуальних документів.

У статті 49 ГПК України зазначено, що
суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються:

при задоволенні позову - на
відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6.3 Постанови Пленуму
ВГСУ від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум. За змістом
частини третьої статті 48 та частини
п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності
можливе покладення на сторони у справі
як судових витрат тільки тих сум, які
були сплачені стороною за отримання
послуг саме адвоката (у розумінні
пункту 1 статті 1 та частини першої
статті 6 Закону України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність"), а не
будь-якої особи, яка надавала правову
допомогу стороні у справі. Аналогічну
правову позицію викладено у Рішенні
Конституційного Суду України від 11.07.2013
№ 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Згідно п. 6.5 постанови Пленуму ВГСУ від
21.02.2013 № 7, розподіл сум інших, крім
судового збору, судових витрат
здійснюється за загальними правилами
частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при
задоволенні позову вони покладаються
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, а при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. За тими ж правилами
здійснюється й розподіл сум цих витрат
у розгляді господарським судом
апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.

Відповідачем надано до матеріалів
справи договір про надання правової
допомоги від 23.06.2014, укладений між ФОП
ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2, додаткову
угоду від 23.06.2014 до договору про надання
правової допомоги від 23.06.2014;
розрахункову квитанцію серія ЛВАК №
579221 від 25.06.2014 про сплату адвокату
ОСОБА_2 5000,00 грн. та свідоцтво про право
на заняття адвокатською діяльністю №
343 від 28.04.2009.

До стягнення заявлено суму у розмірі
56363,60 грн., тому розмір коштів, сплачених
відповідачем адвокату ОСОБА_2 є
співрозмірним із сумою заявленою до
стягнення.

Відтак, на позивача має бути покладено
витрати відповідача по оплаті послуг
адвоката у розмірі 5000,00 грн.

У зв'язку з вказаним, господарський суд
вважає за необхідне стягнути з
позивача на користь відповідача
витрати по оплаті послуг адвоката у
розмірі 5000,00 грн..

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
86, ст.88 ГПК України, Законом України "Про
судовий збір", господарський суд, -

В И Р І
Ш И В :

Заяву представника відповідача від
18.08.2014 № 111 про прийняття додаткового
рішення у справі № 912/1824/14 задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
"ГрадоЦентр" (27100, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код 36717975) на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (27100,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) витрати по оплаті послуг
адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Примірник рішення направити
приватному підприємству "ГрадоЦентр"
27100, АДРЕСА_1. та фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 (27100, АДРЕСА_1).

Суддя В.Г. Кабакова