ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.Справа № 916/41/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретарі
Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Перейма Д.О. за
довіреністю № 133 від 25.12.2013 р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 916/41/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восток-Сервіс-Юг";

До відповідача: Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт";

про стягнення: 64 621,32 грн., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Восток -Сервііс-Юг"
(далі - Позивач) звернулось до
Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" (далі- Відповідач ) із позовом про
стягнення 64 621,32 грн., посилаючись на
наступне.

27 березня 2013 р. між сторонами у
справі укладений договір постави
спецвзуття № 2186-0 (далі - Договір).

24.05.2013 р. по видатковій накладній
№ РН-0000050 від 24.05.2013 р. та довіреності №
764 від 14.05.2013 р. Відповідачеві
поставлено товар (18 пар туфель
чоловічих та 109 пар капців текстильних)
на загальну суму 17065, 44 грн.

11.06.2013 р. по видатковій накладній
№ РН-000059 від 11.06.2013 р. та довіреності №
874 від 07.06.2013 р. Відповідачеві
поставлено товар (42 пари туфель
жіночих, 32 пари чобіт жіночих та 15 пар
туфель чоловічих) на загальну суму
47555,88 грн.

Відповідач із вимогами не згоден,
надав відзив на позов у якому зазначив.
що підпис у видатковій накладній №
РН-0000050 від 24.05.2013 р. та у ТТН № РН-0000050
від 24.05.2013 р. не відповідає зразку
підпису особи (ОСОБА_2), що відповідає
за отримання товару відповідно до
довіреності № 764 від 14.05.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 03 березня 2014 р.
призначено експертизу, проведення якої
доручено судовим експертам Одеського
науково - дослідного інституту судових
експертиз.

На вирішення судових експертів
поставлені питання :

Ким виконаний підпис у
видатковій накладній № РН-0000050 від
24.05.2013 р. в графі „Отримав (ла) та у
Товарно - транспортній накладній №
РН-0000050 від 25.05.2013 р. в графі „Вантаж
отримав" - ОСОБА_2 або іншою особою.

Провадження по справі зупинено.

Відповідно до повідомлення
експертної установи № 2251/02 від 01
серпня 2014 р. надання висновку за
матеріалами справи неможливо.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 05 серпня 2014 р.
провадження у справі поновлено та
розгляд справи призначений на 18 серпня
2014 р.

В засідання суду 18 серпня 2014 р.
з'явився представник відповідача.
Позивач в засідання суду не з'явився,
був повідомлений належним чином про
час та місце розгляду справи (поштові
повідомлення у справі).

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представника
позивача, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання обов'язку.

Відповідно до статей 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або до інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами ст. 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
У відповідності до ст. 629 зазначеного
кодексу Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як випливає з матеріалів справи
між сторонами у справі 27.03.2013 р.
укладений договір поставки
спецвзуття № 286-0.

Як зазначає позивач 24.05.2013 р. по
видатковій накладній № РН-0000050 від
24.05.2013 р. та довіреності № 764 від 14.05.2013
р. Відповідачеві поставлено товар (18
пар туфель чоловічих та 109 пар капців
текстильних) на загальну суму 17065, 44
грн.

11.06.2013 р. по видатковій накладній
№ РН-000059 від 11.06.2013 р. та довіреності №
874 від 07.06.2013 р. Відповідачеві
поставлено товар (42 пари туфель
жіночих, 32 пари чобіт жіночих та 15 пар
туфель чоловічих) на загальну суму
47555,88 грн.

Пунктом 5.1 Договору передбачено,
що датою поставки вважається день
підписання Сторонами
товарно-транспортної накладної.

В товарно-транспортній накладій
(ТТН) № РН-000059 від 11.06.2013 відсутні
відмітки щодо підписання її зі сторони
Порту.

Відповідно до приписів частини 1
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Товарно-транспортна накладна №
РН-000059 від 11.06.2013 не відповідає вимогам
пункту 2.4. Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 р., статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", оскільки в цих
документах відсутній відтиск печатки
Порту та посада особи, яка отримала
товар, і яка відповідає за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення.

Таким чином, зазначений документ,
на який посилається позивач як на
підставу своїх позовних вимог, не
містить необхідних реквізитів, а тому
не є первинним документом, який в
розумінні статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" може бути
допустимим доказом того, що відбулась
господарська операція з
поставки/передачі товару.

Крім того, зразок підпису особи зі
сторони Порту у видатковій накладній
№ РН-0000050 від 24.05.2013р. та у
ТТН № РН-0000050 від 24.05.2013р. не відповідає
зразку підпису особи, що відповідає за
отримання товару відповідно до
довіреності № 764 від 14.05.2013 р.

При цьому господарський суд
зазначає, що хоча суд не володіє
знаннями щодо підписів взагалі, але у
даному випадку чітко видно неозброєним
оком, що підписи у видатковій накладній
№ РН-0000050 від 24.05.2013 р., у ТТН № РН-0000050
від 24.05.2013р. та у довіреності № 764 від
14.05.2013р. різні. Підпис у довіреності
повністю співпадає з підписами, що
були відібрані у ОСОБА_2 при
призначенні почеркознавчої
експертизи.

Таким чином, вищенаведене
свідчить про те, що позивачем
недоведений факт поставки товару
відповідачеві. Відтак, підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. стю.32.32.34,43.44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Восток-Сервіс-Юг"- відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та
підписано 26.08.2014р.

Суддя

Никифорчук М.І.