м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14359/14 08.08.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного
акціонерного товариства
"Просто-Страхування"

до відповідача Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах"

про відшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 5 379,84 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне
товариство "Просто-Страхування"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовними вимогами до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інкомстрах" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 5 379,84 грн. відповідно до Договору
страхування від 22.05.2013 № 000998.

Сторін було належним чином
повідомлено про час та місце
проведення судового засідання, тому
судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43
ГПК України створені всі необхідні
умови для вирішення спору на принципах
змагальності, рівності учасників
процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання
відповідача, який був належним чином
повідомлений про час та місце слухання
справи не перешкоджає розгляду спору
по суті, а тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно
вимог статті 75 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини
справи, докази на їх підтвердження,
виходячи з фактів, встановлених у
процесі розгляду справи та правову
норму, яка підлягає застосуванню,
заслухавши доводи позивача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 22.05.2013 між
Приватним акціонерним товариством
"Просто-Страхування", далі Страховик, та
ОСОБА_3, далі Страхувальник, було
укладено Договір страхування № 000998,
далі Договір, предметом якого є майнові
інтереси Страхувальника автомобіля "Jeep
Compass", державний номерний знак НОМЕР_1,
2012 року випуску.

25 жовтня 2013 року на перехресті вул.
Г.Сталінграду та вул. Малиновського в
м. Києві відбулася дорожньо -
транспортна пригода, далі ДТП, у
часниками якої стали, зокрема:

Ш автомобіль марки "Jeep Compass",
державний номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_3;

Ш автомобіль марки "Honda", державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_4.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП
ОСОБА_4, за ознаками пункту 124 КУпАП
підтверджено постановою Оболонського
районного суду м. Києва від
03.12.2013 у справі № 3-6875/13, яка в розумінні
вимог статті 35 ГПК України є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для справи.

Відповідно до звіту № 10142/89828 з
оцінки транспортного засобу від 07.11.2013
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля "Jeep Compass",
державний номерний знак НОМЕР_1 складає
4 682,45 грн., а згідно рахунку - фактури №
13844 від 07.11.2013 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
марки "Jeep Compass" складає 5 379,84 грн. Позивач
на підставі Договору, довідки про
дорожньо-транспортну пригоду № 9289855,
рахунку - фактури № 13844 від 07.11.2013,
страхового акту № 89858 від 19.11.2013
виплатив страхове відшкодування в сумі
5 379,84 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями від 25.11.2013 № 35519.

Таким чином, позивач наполягає на
стягненні з відповідача суми
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 5 379,84 грн.

Надавши правову кваліфікацію
правовідносин сторін, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково виходячи із
наступного:

За своєю правовою природою між
сторонами укладено договір
страхування, сторони досягли всіх його
суттєвим умов, а саме відносно предмету
страхування, дотримали його письмову
форму, визначили суттєві умови, у тому
числі страхову суму, а тому відповідно
до вимог ст. 16 Закону України "Про
страхування", приписів статей 627, 629, 979
ЦК України, ст.ст. 180, 181 ГК України він
вважається укладеним.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою. Таким
чином, за змістом вказаної норми, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципу вини.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом. Таким чином, до позивача
перейшло в межах суми 5 379,84 грн. право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Рішення суду з цивільної справи
(постанова Оболонського районного суду
м. Києва від 03.12.2013 у справі
№ 3-6875/13), що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду в
розумінні вимог статті 35 ГП України
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору.
Складова шкоди доведена позивачем, а
вина ОСОБА_4 установлена постановою
суду про адміністративне
правопорушення у цивільної справі, і є
фактом, який не потребує доказуванню.

Позивач звертався до відповідача з
заявою від 27.12.2013 № 04-7620 про виплату
страхового відшкодування. Відповідач
суму страхового відшкодування
позивачу не відшкодував, що і було
підставою для звернення до суду за
захистом своїх прав та охоронювальних
законом інтересів.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Належним доказом розміру
відновлювального ремонту з урахування
коефіцієнту фізичного зносу може бути
висновок особи, яка згідно чинного
законодавства України має право на
проведення експертної оцінки майна
(суб'єкт оціночної діяльності або
аварійний комісар). При цьому,
документи виконавця робіт по
відновленню транспортного засобу
(рахунок, акт виконаних робіт тощо) не
завжди можуть вважатися належним
підтвердженням розміру
відновлювального ремонту з урахування
коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до звіту № 10142/89828 від 07.11.2013
про оцінку транспортного засобу "Jeep
Compass" вартість відновлювального
ремонту даного автомобіля становить 4
682,45 грн. Таким чином до уваги береться
саме звіт, а не рахунок рахунок -
фактура.

Позивачем доведений факт
заподіяння шкоди в розумінні вимог
статті 1166 ЦК України, а саме право
регресного відшкодування виплаченої
ним суми на підставі ст. 27 Закону
України "Про страхування", ст. 993 ЦК
України. Відповідач не довів факт того,
що шкоду автомобілю "Jeep Compass", державний
номерний знак НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди в
повному обсязі, в тому числі докази
відсутності вини у заподіяних
позивачеві шкоди. Згідно полісу АС/6029790,
наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ)
СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільна
правова відповідальність власника
транспортного засобу автомобіля марки
"Honda CR-V", державний номерний знак НОМЕР_2,
була застрахована відповідачем з
нульовою франшизою та лімітом по майну
в 50 000 грн.

За таких обставин, позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Просто-Страхування" до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах" про виплату
страхового відшкодування (в порядку
регресу) підлягають задоволенню
частково в розмірі 4 682,45 грн.

У задоволенні решти частини позовних
вимог в сумі 697,39 грн., слід відмовити, як
необґрунтовано заявлених.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог згідно частини п'ятої
статті 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
08.08.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 27 Закону України "Про
страхування", ст. 22, 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. ст. 601, 627, 629, 979, 993, 1187, 1188, 1191
ЦК України, ст. ст. 180, 181 ГК України, ст.
ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84,
ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
"Просто-Страхування" до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах" задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах", 03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд. 72, оф. 32-33, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства
"Просто-Страхування", 04050, м. Київ, вул.
Герцена, буд. 10, , суму
виплаченого страхового відшкодування
(в порядку регресу) в розмірі 4 682,45 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 1 590,17 грн., видавши наказ.

3. У задоволенні решти частини
позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 13.08.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко