КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. Справа№ 910/6242/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - не з'явився ;

Від відповідача (за первісним позовом) -
Тесля А.В. ( довір. б/н від 20.05.14р.);

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Робікон"

на рішення господарського суду міста
Києва від 20.05.2014р.

у справі №910/6242/13 (головуючий суддя
Удалова О.Г. судді Любченко М.О., Морозов
С.М.)

за позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Робікон"

про стягнення заборгованості у розмірі
131 855,95 грн. та зобов'язання вчинити дії

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Робікон"

до Державного підприємства "Донецька
залізниця"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014р. у справі №910/6242/13
первісний позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Робікон" на користь Державного
підприємства "Донецька залізниця"
основний борг у розмірі 128 250 грн., 2
565грн. 00 коп. судового збору та 5 000 грн.21
коп. витрат за проведення судової
експертизи. В іншій частині первісного
позову відмовлено. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено
повністю.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що висновком
судово-економічної експертизи
встановлено вартість послуг з
проживання на 1 чол./добу згідно з
документом "Калькуляція вартості
проживання одного чоловіка за добу в
домі відпочинку локомотивних бригад
вагонного депо Донецьк у 2012 році" в сумі
125,00 грн. (в т.ч. без урахування ПДВ 104,17
грн., ПДВ 20% 20,83 грн.) та є документально
підтвердженою, а сума вартості
проживання працівників ТОВ "ТД
"Робікон" у кімнатах відпочинку
вагонного депо Донецьк з 01.06.2012р. по
31.12.2012р. складає 128250,00 грн. з урахуванням
ПДВ.

Місцевий господарський суд зазначає й
про те, що вимога позивача щодо
зобов'язання відповідача підписати акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ 1387 від 31.12.2012 р. не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, у зв'язку з чим
задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову місцевий
господарський суд зазначає й про те, що
така істотна умова договору, як ціна
сторонами договору погоджена, зміст
договору не суперечить вимогам чинного
законодавства України. Листи з
вимогами про встановлення ціни
договору та укладення додаткової угоди
до договору були направлені
відповідачем позивачу вже після
отримання послуг та завершення терміну
дії договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду відповідач (за первісним позовом)
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить Київський апеляційний
господарський суд скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
20.05.2014р. та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні первісного
позову, зустрічний позов задовольнити.

В апеляційній скарзі відповідач (за
первісним позовом) зазначає про те, що
судом не було з'ясовано та не надано
правову оцінку тому, що додаток №1 до
договору , складений лише одноособово
представником третьої особи. Судом
необґрунтовано визнано встановленою
обставину, що калькуляція є належним
Додатком №1 до договору про надання
послуг №Д/Л-07023 від 09.11.2012р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.07.2014р. від
18.07.2014р. розгляд апеляційної скарги
призначено на 05.08.2014р.

В судове засідання апеляційного
господарського суду 05.08.2014р. не
з»явився представник позивача -
Державного підприємства "Донецька
залізниця".

Судом апеляційної інстанції 21.07.2014р.
здійснено відправлення кореспонденції
(ухвали від 18.07.2014р. про призначення до
розгляду апеляційної скарги), про що
свідчить реєстр рекомендованої
кореспонденції, фіскальний чек №0841 від
21.07.2014р.

Як вбачається з повідомлення поштового
зв'язку від 22.07.2014р., наявного в
матеріалах справи, призупиняється
приймання для пересилання поштових
відправлень на адресу населених
пунктів, зокрема Донецької області з
22.07.2014р. до окремої вказівки.

З урахуванням наведеного, судова
колегія ухвалила розгляд апеляційної
скарги в судовому засіданні 05.08.2014р. без
участі представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представника відповідача
судова колегія встановила.

Між державним підприємством "Донецька
залізниця" та товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Робікон" 09.11.2012 р. укладено договір про
надання послуг № Д/Л-07023 пунктом 1.1
якого передбачено, що предметом цього
договору є надання позивачем (ДП
"Донецька залізниця" вагонне депо
Донецьк) відповідачу послуг з
проживання працівників вагона-буфета в
кімнатах відпочинку за цінами,
визначеними позивачем у калькуляції
(додаток № 1 до довору).

Відповідно до п. 1.2 договору, відповідач
зобов'язується своєчасно прийняти та
оплатити послуги, надані позивачем,
згідно з умовами договору.

Позивач за первісним позовом,
обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає
про порушення відповідачем умов
договору про надання послуг № Д/Л-07023
від 09.11.2012 р., згідно з якими позивач
зобов'язувався надати відповідачу
послуги з проживання працівників
вагона-буфета в кімнатах відпочинку, а
відповідач зобов'язувався вказані
послуги прийняти та оплатити вчасно та
в повному обсязі.

В основу рішення місцевого
господарського суду та задоволення
первісного позову в частині стягнення
заборгованості місцевим господарським
судом покладено висновок про те, що з
додатку № 1 до договору "Калькуляція
вартості проживання одного чоловіка за
добу в домі відпочинку локомотивних
бригад вагонного депо Донецьк у 2012
році" вбачається, що вартість
проживання однієї особи на добу
становить 125,00 грн., а згідно п. 10.2
договору, сторони домовились, що згідно
з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України,
умови даного договору застосовуються
до відносин між ними, які виникли до
його укладення.

З таким висновком судова колегія не
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Отже, господарюючі суб'єкти як юридичні
особи повинні вчиняти правочин у
письмовій формі.

Відповідно до п.4.1 договору №Д/Л-07023 від
09.11.2012р. вартість послуг
розраховується, виходячи із вартості
послуг з проживання одного робітника
вагону-буфету в одній кімнаті
відпочинку на одну добу, відповідно до
калькуляції (Додаток №1 договору).

Згідно п.11.5 додаткові угоди та додатки
до договору є його невід'ємною частиною
і мають юридичну силу у разі, якщо вони
викладені у письмовій формі, підписані
сторонами та скріплені їх печатками.

Як вбачається з калькуляції вартості
проживання одного чоловіка за добу в
домі відпочинку локомотивних бригад
вагонного депо Донецьк у 2012р. (т.1 ст.15),
яка згідно п.4.1 договору є додатком №1
до договору, така підписана провідним
економістом та затверджена в.о.
начальника вагонного депо Донецька.

Отже, така істотна умова договору як
ціна, не погоджена господарюючими
суб'єктами договору №Д/Л-07023 від 09.11.2012р.

Щодо висновку судово-економічної
експертизи, якою встановлено, що
вартість послуг з проживання на 1
чол./добу згідно з документом
"Калькуляція вартості проживання
одного чоловіка за добу в домі
відпочинку локомотивних бригад
вагонного депо Донецьк у 2012 році" в сумі
125,00 грн. (в т.ч. без урахування ПДВ 104,17
грн., ПДВ 20% 20,83 грн.) та є документально
підтвердженою, а сума вартості
проживання працівників ТОВ "ТД
"Робікон" у кімнатах відпочинку
вагонного депо Донецьк з 01.06.2012р. по
31.12.2012р. складає 128 250,00 грн. з
урахуванням ПДВ то слід зазначити про
те, що відповідно до ст. 42 ГПК висновок
судового експерта для господарського
суду не є обов'язковим і оцінюється
господарським судом за правилами,
встановленими статтею 43 цього кодексу.

Як встановлено місцевим господарським
судом 31.12.2012р. позивачем складений акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№1387, про надання позивачем за період з
01.06.2012р. по 31.12.2013р. послуг відповідачу
на загальну суму 129375,00 грн.
Відповідачем (за первісним позовом)
зазначений акт не підписано.

Інших доказів, які б вказували на те, що
позивач зобов'язувався надати
відповідачу послуги з проживання
працівників вагона-буфета в кімнатах
відпочинку, а відповідач
зобов'язувався вказані послуги
прийняти та оплатити вчасно та в
повному обсязі до матеріалів справи не
надано.

Отже, судова колегія зазначає про те, що
в позові про стягнення заборгованості
у розмірі 129 375,00 грн. за надані послуги
згідно договору від 09.11.12р. №Д/Л-07023 слід
відмовити.

Оскільки в позові про стягнення
основної заборгованості
відмовляється, то позовні вимоги про
стягнення пені, 3% річних та індексу
інфляції, які застосовуються у випадку
прострочення грошового зобов'язання,
задоволенню не підлягають.

Пунктом 4.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що
господарський суд, дійшовши висновку
про те, що предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, повинен
відмовити в позові, а не припиняти
провадження на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК.

Таким чином, вимога позивача щодо
зобов'язання відповідача підписати акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ 1387 від 31.12.2012 р. не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, оскільки не
узгоджується зі ст.16 Цивільного
кодексу України та 20 Господарського
кодексу України, у зв'язку з чим
задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічних позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Робікон" до державного підприємства
"Донецька залізниця про визнання
недійсним договору про надання послуг
№ Д/Л-07023 від 09.11.2012р., які позивач (за
зустірчним позовом ) обгрунтовує тим,
сторонами договору про надання послуг
№ Д/Л-07023 від 09.11.2012р. не було досягнуто
згоди щодо усіх істотних умов договору,
а саме не погоджено ціну договору що є
порушенням вимог чинного
законодавства України. Судова колегія
зазначає наступне.

В силу припису частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, встановлених
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 названого Кодексу,
саме на момент вчинення правочину.

Не може бути визнаний недійсним
правочин, який не вчинено (договір, який
не укладено).

У зв'язку з наведеним необхідно
встановлювати, чи є оспорюваний
правочин вчиненим та з якого моменту
(статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини
друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України
тощо).

В постанові Пленум Вищого
господарського суду України, від 29.05.2013,
№ 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" йдеться про те, що зокрема,
не вважаються вчиненими правочини
(укладеними господарські договори), в
яких (за якими): відсутні передбачені
законом умови, необхідні для їх
укладення (не досягнуто згоди за всіма
істотними для даного правочину
умовами).

Оскільки як зазначалось вище, в
договорі № Д/Л-07023 від 09.11.2012р. таку
істотну умову, як ціна, сторонами не
погоджено, отже в договорі відсутня
істотна умова договору, договір є
неукладеним, тому він не може бути
визнаний недійсним.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення Господарського
суду міста Києва підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Робікон" задовольнити.

2.Рішення Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014р. у справі №910/6242/13
скасувати.

Резолютивну частину рішення викласти у
наступній редакції:

«В задоволенні первісного позову
відмовити.»

В іншій частині рішення Господарського
суду міста Києва від 20.05.2014р. залишити
без змін.

3.Стягнути з Державного підприємства
"Донецька залізниця" (83000, Донецька обл.,
м. Донецьк, вул. Артема, 68, код 01074957) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Робікон" (01024, м. Київ, вул. Пилипа
Орлика, 9, офіс 32, код 34882536) судового
збору за розгляд апеляційної скарги у
розмірі 2536 грн.

4.Видачу наказу на виконання даної
постанови доручити Господарському
суду міста Києва.

5.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи №910/6242/13.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 11.08.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло