ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 921/502/14-г/17

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Марко
Р.І.

Данко Л.С.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного агропромислового
підприємства "Медобори" с. Зелене
Гусятинського району Тернопільської
області № 7/14-11 від 08.07.2014 року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 26.06.2014 року

у справі № 921/502/14-г/17

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія-Агро" м. Київ

до відповідача: Приватного
агропромислового підприємства
"Медобори" с.Зелене Гусятинського
району Тернопільської області

про: стягнення 70 239 грн. 99 коп., -

За участю представників сторін:

від позивача: Бонтлаб В.В.- представник
на підставі довіреності б/н від 12.03.14
року;

від відповідача: Бабій Л.М.-представник
на підставі довіреності б/н від 01.08.14
року;

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Тернопільської області від 26.06.2014 року
у справі № 921/502/14-г/17 (суддя Андрусик
Н.О.) повністю задоволено позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія-Агро" до
Приватного агропромислового
підприємства "Медобори" про стягнення
70 239 грн. 99 коп. Згідно до рішення на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія-Агро" з
Приватного агропромислового
підприємства "Медобори" стягнуто 2
545 грн. 11 коп.- інфляційних нарахувань, 47
803 грн. 23 коп. - 36% річних, 19 891 грн. 65
коп. - пені та 1 827 грн. 00 коп. - витрат по
сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 26.06.2014 року у справі №
921/502/14-г/17, відповідач- Приватне
агропромислове підприємство "Медобори"
звернувся з апеляційною скаргою.

Зокрема, скаржник у своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що суд першої інстанції прийняв
рішення без повного з'ясування всіх
обставин, що мають значення для справи,
а викладені висновки в рішенні не
відповідають матеріалам справи. У
поданій скарзі, апелянт зазначає про
те, що для забезпечення належного
виконання зобов'язань за
Договорами-поставки ПАП «Медобори»
передає в заставу майбутній врожай
товарного ріпаку в кількості 1348,5 (одна
тисяча триста сорок вісім цілих п'ять
десятих) тонн із періодом збору урожаю
з 20.06.2014 р. по 20.07.2014 р. Предмет застави
оцінений згідно виниклої
заборгованості за Договорами поставки.
Відповідно до Договору застави
майбутнього врожаю ТзОВ «Імперія-Агро»
(Заставодержатель) має право
задовольнити за рахунок предмету
застави всі свої вимоги у повному
обсязі, включаючи проценти, неустойку,
пеню, відшкодування збитків завданих
простроченням виконанням. Договором
застави також передбачено, що у випадку
порушення Заставодавцем зобов'язань
(ПАП «Медобори») за Договорами-поставки
Заставодержатель (ТзОВ «Імперія-Агро»)
надсилає Заставодавцю письмову вимогу
про усунення порушення. У випадку
невиконання даної вимоги
Заставодержатель має право розпочати
звернення стягнення на предмет
застави.

На підставі викладеного апелянт
просить рішення господарського суду
Тернопільської області від 26.06.14 р. у
справі № 921/502/14-г/17 скасувати та
відмовити у позові.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №921/502/14-г/17
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалами Львівського
апеляційного господарського суду від
15.07.14 р. поновлено пропущений строк на
оскарження рішення в апеляційному
порядку, подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 05.08.14 р..

Згідно розпорядження в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 року, у
зв'язку із перебуванням судді Желіка
М.Б., у відпустці у склад колегії
замість судді Желіка М.Б. введено суддю
Данко Л.С..

Відтак, з огляду на встановлений
п.3 ч.4 ст.47 Закону України ,,Про
судоустрій та статус суддів'' принцип
незмінності судді (судової колегії),
розгляд справи починається заново, при
цьому заново розпочинається перебіг,
передбачених ст.69 ГПК України строків
вирішення спору (ч.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р.).

05.08.14 року, ухвалою суду розгляд
справи відкладався на 12.08.14 року з
підстав викладених у ній. Також,
ухвалою суду від 05.08.2014 р. задоволено
клопотання подане Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Імперія-Агро", вих. № 17/29/4 від 17.07.2014 р.
(вх. № 01-04/4041/14 від 21.07.14 р.) про участь в
судовому засіданні в режимі
відеоконференції, по справі №921/502/14-г/17,
відкладеній на 12.08.2014 р. о 10 год. 00 хв.,
Забезпечення проведення
відеоконференції покладено на
Господарський суд міста Києва.

Представникам сторін роз'яснено
їх права та обов'язки згідно ст.22 ГПК
України.

В судове засідання 12.08.2014 р., яке
проводилось в режимі відеоконференції
з"явився (в Господарський суд м. Києва)
представник позивача, який заперечив
проти апеляційної скарги з підстав,
викладених у поданому ним письмовому
відзиві на неї. (вих. № 17/29/2 від
17.07.14 року).

Представник скаржника в судове
засідання 12.08.14 року з'явився,
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, надав усні пояснення по суті
спору.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, заслухавши пояснення
представників сторін в судовому
засіданні, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, 07.05.2012р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Імперія-Агро", як
Постачальником та Приватним
агропромисловим підприємством
"Медобори", як Покупцем укладено
договір поставки №ЗР-15/12, відповідно до
умов якого Постачальник зобов'язався в
терміни, визначені сторонами у
Додатках до Договору, передати у
власність Покупця продукцію виробничо
- технічного призначення, а покупець
зобов'язався прийняти Товар та
оплатити його вартість в розмірі та
строки, передбачені сторонами у
відповідних Додатках до Договору
(п.п.1.1, 4.1 Договору).

Водночас, відповідно до п.3.5
вищезазначеного Договору Покупець
зобов'язався вартість Товару, який йому
переданий згідно накладних без
укладення інших письмових угод -
додатків, оплачувати не пізніше 10 днів
з моменту отримання Товару. Товар
поставляється на умовах, узгоджених
сторонами у Додатках до Договору, та
вважається переданим по кількості
Постачальником і прийнятим Покупцем,
відповідно до підписаної сторонами
накладної, згідно Правил Інкотермс
2000СІР (п.п.6.1, 6.3 Договору, п.5 Додатків
№№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 до Договору).

Відповідно до п.п.2.1-2.4 договору
сторони узгодили, що ціна, якість та
асортимент Товару визначаються
Додатками та/або накладними та/або
рахунками - фактурами, які є невід'ємною
частиною Договору та за сукупністю
яких визначається загальна сума
Договору. Ціна та вартість Товару
вказується у національній валюті із
визначенням еквіваленту у доларах США
та визначається в залежності від виду
Товару, який передається.

Розділом 3 Договору сторони
узгодили порядок визначення вартості
Товару та умови оплати отриманого
Товару. Зокрема, відповідно до п.п.3.1, 3.2,
3.3 порядок розрахунків за поставлений
Товар визначається в Додатках до
Договору і сторони домовились
застосовувати при проведенні
розрахунків курс долара США до гривні,
що встановлений на міжбанківській
валютній біржі на день підписання
Договору, коли ж курс на міжбанківській
валютній біржі щодо продажу долара США
до гривні на день проведення
розрахунків (перерахування коштів)
буде вищим за курс відповідної
іноземної валюти на день укладеня
Додатку, то сторони для визначення
належної до оплати суми, домовились
використовувати наступну формулу:
С=А1/А2*В, де С - сума належна до оплати, В -
ціна Товару на момент підписання
Додатку, А1 - курс на міжбанківській
валютній біржі щодо продажу долара США
до гривні на день перерахування коштів,
А2 - курс на міжбанківській валютній
біржі щодо продажу долара США до гривні
на день підписання відповідного
Додатку до Договору.

16.05.2012р., 17.05.2012р., 11.06.2012р., 27.06.2012р.,
10.07.2012р., 20.08.2012р. 03.10.2012р., 12.10.2012р., 17.10.2012р.
та 13.11.2012р. сторонами укладено Додатки
№№1- погоджено асортимент Товару, який
поставляється Покупцю, його ціну, а
також строки і порядок оплати.

Згідно видаткових накладних №701
від 16.05.2012р., №718 від 17.05.2012р., №1036 від
11.06.2012р., №1211 від 27.06.2012р., №1278 від
10.07.2012р., №1161 від 20.08.2012р., №1677 від
21.08.2012р., №2054 від 18.09.2012р., №2277 від
03.10.2012р., №2423 від 17.10.2012р. та №2391 від
29.10.2012р., на загальну суму 1024234,58грн.
кінцевий строк оплати настав 15.11.2012р.

Згідно укладеного Додатку №12 та
поставленого по накладній №2525 від
13.11.2012р. товару на суму 5338,00грн. строк
оплати настав 15.12.2012р. За поставлений
відповідачу Товар на підставі
накладної №2561 від 25.12.2012р. на суму
31465,00грн. та без укладення додатку щодо
терміну оплати, то слід виходити із
положень п.3.5 договору поставки, а саме:
не пізніше 10 днів з моменту отримання
товару - кінцевим строком оплати є
04.01.2013р. Однак, як вбачається із
матеріалів справи відповідачем товар
оплачено з порушенням строків,
визначених договором №ЗР-15/12 (з
урахуванням додатків №1-12).

Позивачем нараховано 36% річних,
пені та інфляційних втрат, що
становить суму позовних вимог, котрі
останній просив стягнути в примусовому
порядку згідно наданого розрахунку цих
вимог та з посиланням на ст.ст.610, 625 ЦК
України, ст.ст.231, 232 ГК України та умови
договору.

При вирішенні спору суд першої
інстанції підставно виходив з того, що
у відповідності до ст. 193 ГК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. У ст. 525 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається, а у відповідності до ст.
599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Порушенням
зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК
України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Апелянт у своїй апеляційній
скарзі зазначає про те, що забезпечення
належного виконання зобов'язань за
Договорами-поставки ПАП «Медобори»
передає в заставу майбутній врожай
товарного ріпаку в кількості 1348,5 (одна
тисяча триста сорок вісім цілих п'ять
десятих) тонн із періодом збору урожаю
з 20.06.2014 р. по 20.07.2014 р. Предмет застави
був оцінений згідно виниклої
заборгованості за Договорами поставки.
Відповідно до Договору застави
майбутнього врожаю ТзОВ «Імперія-Агро»
(Заставодержатель) має право
задовольнити за рахунок предмету
застави всі свої вимоги у повному
обсязі, включаючи проценти, неустойку,
пеню, відшкодування збитків завданих
простроченням виконанням. Договором
застави також було передбачено, що у
випадку порушення Заставодавцем
зобов'язань (ПАП «Медобори») за
Договорами-поставки Заставодержатель
(ТзОВ «Імперія-Агро») надсилає
Заставодавцю письмову вимогу про
усунення порушення. У випадку
невиконання даної вимоги
Заставодержатель має право розпочати
звернення стягнення на предмет
застави.

Однак, таке посилання не
спростовує підставності позовних
вимог та правильність висновків суду,
оскільки право вибору способу захисту
свого права належить позивачу. Доказів
одночасного задоволення тих самих
вимог у спосіб звернення стягнення на
заставлене майно та стягнення суми
суду не подавалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Тернопільської
області від 26.06.2014 р. у справі №
921/502/14-г/17 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103,
105 ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд , -

П О С Т А Н О В
И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного
агропромислового підприємства
"Медобори" залишити без задоволення, а
рішення господарського суду
Тернопільської області від 26.06.2014 р. у
справі № 921/502/14-г/17 залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються до
господарського суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови суду
оформлено і підписано відповідно до
вимог статті 105 ГПК України 13.08.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Марко Р.І.

Суддя
Данко Л.С.