ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р.
Справа № 911/1779/14

за позовом Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі філії «Дельта-лоцман»
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України»;

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Док Шиппінг";

про стягнення 315, 73 дол. США

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Толстоухова Н.С.
(довіреність б/н від 20.06.2014р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі філії «Дельта-лоцман»
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» (далі - позивач) до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Док
Шиппінг» (далі - відповідач) про
стягнення 315,73 дол.США з яких: 313,05 дол.
США боргу та 2,68 дол. США пені за
Договором № 50/П-13 від 01.07.2013
року за послуги з лоцманського
проведення та послуги служби
регулювання суден за лютий 2014 року.

Позов було прийнято Господарським
судом Київської області у
відповідності до ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» від 15.04.2014 року № 1207.

Провадження у справі № 911/1779/14 порушено
відповідно до ухвали суду від 19.05.2014
року та призначено справу до розгляду
на 03.06.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось 03.06.2014
року, представник відповідача не
з'явився, вимоги ухвали Господарського
суду Київської області від 19.05.2014 року
не виконав, у зв'язку з чим розгляд
справи відкладався до 01.07.2014 року.

05.06.2014 року позивач через канцелярію
суду подав заяву про збільшення
позовних вимог, в якій у зв'язку із
збільшенням періоду нарахування,
збільшив суму боргу на 485,98 дол.
США та 2098,14 грн. з яких 476,07 дол. США і 2055,35
грн. боргу, згідно рахунків № КР-05132 та
№ КР-04589 від 31.03.2014 року, строк оплати
яких закінчився 09.04.2014 року,
та 9,91 дол. США і 42,79 грн. пені. Таким
чином, судом розглядаються позовні
вимоги про стягнення 801,71 дол. США та
2098,14 грн. з яких: 789,12 дол. США боргу, 12,59
дол. США пені та 2055,35 грн. боргу, 42,79 грн.
пені.

В судові засідання 01.07.2014 року та 21.07.2014
року представник відповідача повторно
не з'явився, вимоги ухвали
Господарського суду Київської області
від 19.05.2014 року не виконав. Розгляд
справи відкладався до 05.08.2014 року.

Крім того, в судовому засіданні 21.07.2014
року представником позивача, в порядку
ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України було
подано клопотання про продовження
строку розгляду спору, яке задоволено
судом та продовжено строк розгляду
спору.

На виконання вимог ухвал суду від 19.05.2014
року про порушення провадження, від
03.06.2014 року, від 01.07.2014 року та від 21.07.2014
року про відкладення розгляду справи
позивач надав докази надіслання на
адресу відповідача копій
вищезазначених ухвал у справі
№ 911/1779/14.

Однак, відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
спору, у судове засідання 05.08.2014 року
повторно не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, відзив на
позов не надав.

За таких обставин суд розглядає справу
у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 року між Державним підприємством
«Дельта-лоцман» в особі філії
«Дельта-лоцман» Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (далі-позивач,
Підприємство) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Док-Шипінг» (далі- відповідач, Агент)
укладено Договір № 50/П-13 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору
Підприємство зобов'язується за
заявками Агента (відповідача) надавати
послуги з лінійного і портового
лоцманського проведення, послуги по
перешвартуванню, перетягуванню
(переміщенню) суден в акваторії порту,
надавати послуги СРРС у зонах дії
ЦРРС/ПРРС та надавати право
проходження по БДЛК, ХМК та ГСХ р.
Дунай-Чорне море, а також надавати
інформаційну послугу судну при
проходженні судном ГСХ, а Агент
зобов'язується прийняти і оплатити
надані послуги. При цьому споживачем
послуг Підприємства є Судновласник (в
розумінні ст. 20 КТМ України).

Згідно п. 2.1.1 Договору за заявками
Агента у встановленому даним Договором
порядку, відповідно до діючих правил
плавання, Обов'язкових постанов, Зводу
звичаїв порту тощо своєчасно і якісно
виконувати лінійні і портові
лоцманські проведення суден, надавати
послуги по перешвартуванню,
перетягування (переміщенню) суден в
акваторії порту, надавати послуги СРСР
у зонах дії ЦРРС/ПРРС та надавати право
проходження по БДЛК, ХМК та ГСХ, а також
надавати інформаційну послугу судну
при проходженні судном ГСХ.

На виконання п. 2.1.1 Договору, позивач, на
підставі заявок відповідача надав
послуги з лоцманського проведення та
послуги служби регулювання суден в
лютому 2014 року - судну «СОЛИДАТ»
(Російська Федерація) та в березні 2014
року - судну «Д4005М» (Російська
Федерація) і «Вымпел» (Україна), які
знаходились під агентуванням
відповідача.

Надання послуг підтверджується
лоцманськими квитанціями, квитанціями
ЦРРС «Керч» та заявками відповідача.

Для оплати наданих послуг відповідачу
було виставлено рахунки за послуги з
лоцманського проведення та послуги
СРРС КР-03002 від 27.02.2014 року на суму 313,05
дол. США та КР-05132 від 31.03.2014 року на
суму 476,07 дол. США, КР-04589 від
31.03.2014 року на суму 2055,35 грн. Всього на
суму 789,12 дол. США та 2055,35 грн.

Відправлення рахунків та їх отримання
підтверджується реєстром одержаних
рахунків № КР000000548 від 06.03.2014 року та №
КР000000823 від 03.04.2014 року з відміткою ТОВ
«Док-Шипінг» про отримання. Однак,
вказані рахунки відповідачем оплачені
не були.

Пунктом 4.2.2 Договору встановлено, що
остаточний розрахунок здійснюється
Агентом на протязі 10 банківських днів з
дати отримання від Підприємства
рахунку за реквізитами, зазначеними у
такому рахунку.

Відповідно до пункту 5.5 Договору Агент
несе повну матеріальну
відповідальність перед Підприємством
за повноту та своєчасність оплати
наданих послуг по розрахунках як у
національній валюті, так і в ВКВ.

18.12.2013 року між Державним підприємством
«Дельта-лоцман» в особі філії
«Дельта-лоцман» Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (Підприємство) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Док-Шипінг» (Агент)
укладено додаткову угоду № 1-13/50/1-13 до
Договору № 50/П-13 від 01.07.2013 року, згідно
якої сторони домовились, що строк дії
Договору закінчується 31.12.2015 року.

На адресу ТОВ «Док-Шипінг» направлено
претензії № 1911 від 14.04.2014 року та
№ 2569 від 16.05.2014 року, які залишені без
задоволення.

Пунктом 4.1. Договору № 50/П-13 від 01.07.2013
року визначено, що порядок стягнення і
розмір зборів та плати визначаються
відповідно до нормативно-правових
актів, якими затверджені відповідні
збори та плата. Сторони під час
розрахунків застосовують
вищезазначені нормативні акти з
урахуванням змін та (або) доповнень з
моменту набрання чинності такими
змінами та (або) доповненнями.

По зборам та платам, що не підлягають
державному регулюванню, розмір зборів
та плат визначаються згідно розцінок
Підприємства (позивача).

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу
торговельного мореплавства України, із
суден, що користуються послугами
служби регулювання руху суден,
справляється збір, порядок справляння
і розмір якого встановлюються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері транспорту, за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики
економічного розвитку.

Тарифи на послуги з регулювання руху
суден затверджені наказом
Міністерства інфраструктури України
від 03.12.2013 року № 966 та зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 18.12.2013
року за № 2139/24671.

Базові ставки збору за послуги з
регулювання руху суден наведені у
Додатку 2 до Тарифів на послуги з
регулювання руху суден (пункт 2.1) та
становлять для суден у закордонному
плаванні, які здійснюють плавання у
порту Керч 0,0205 доларів США за кубічний
метр.

Згідно примітки 4 до додатку 2 до
Тарифів на послуги з регулювання руху
суден, із суден, що прямують до морських
портів (терміналів, причалів), не
передбачених у цьому додатку та
розташованих у зоні дії СРРС Керч,
Маріуполь, Одеса, Іллічівськ, збір за
послуги з регулювання руху суден
справляється за ставками,
установленими відповідно для морських
портів Керч, Маріуполь, Одеса,
Іллічівськ.

Відповідно до п. 1.2. Тарифів на послуги з
регулювання руху суден, нарахування
збору за послуги з регулювання руху
суден здійснюється з умовного об'єму
судна, який обчислюється в кубічних
метрах і дорівнює добутку трьох
величин (довжина судна, ширина судна і
висота борту судна), зазначених в
обмірному свідоцтві (головні
розмірення) або документі, що його
замінює.

Відповідно до статті 106 Кодексу
торговельного мореплавства України із
суден, що користуються послугами
морських лоцманів, справляється
лоцманський збір, порядок справлення і
розмір якого встановлюються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері транспорту, за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики
економічного розвитку.

Тарифи на послуги із забезпечення
лоцманського проведення суден
затверджені наказом Міністерства
інфраструктури України від 03.12.2013 року
№ 965 та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 18.12.2013 року за № 2138/24670.

Відповідно до п. 1.3. вказаних Тарифів на
послуги із забезпечення лоцманського
проведення суден, нарахування
лоцманського збору здійснюється з
умовного об'єму судна, який
обчислюється в кубічних метрах і
дорівнює добутку трьох величин
(довжина судна, ширина судна і висота
борту судна), зазначених в обмірному
свідоцтві (головні розмірення) або
документі, що його замінює.

Базові ставки лоцманського збору
зазначені у Додатку 2 до Тарифів на
послуги із забезпечення лоцманського
проведення суден (пункт 2.1).

Згідно примітки 2 до додатку 2 до
Тарифів на послуги із забезпечення
лоцманського проведення суден, із
суден, що прямують у морські
порти/морські термінали міст Керч,
Маріуполь, Одеса, Іллічівськ, Ялта,
лоцманський збір сплачується за
ставками, установленими відповідно для
морських портів Керч, Маріуполь, Одеса,
Іллічівськ, Ялта.

Згідно з п.п. 4.8-4.11 Положення про
морських лоцманів, затвердженого
наказом Міністерства інфраструктури
України 08.05.2013 № 292 із суден, що
користуються послугами морських
лоцманів, справляється лоцманський
збір, порядок справляння і розмір якого
встановлюються відповідно до закону.

Лоцманські послуги надаються на
підставі двостороннього договору між
капітаном судна або морським агентом,
що виступає від імені судновласника
(фрахтувальника або оператора), з
однієї сторони, і лоцманським
підприємством, що надає ці послуги, з
іншої сторони.

Лоцманська квитанція заповнюється і
підписується капітаном судна та є
документом, що підтверджує факт
надання лоцманських послуг.

У квитанцію капітан судна вносить
відомості, які визначені у формі
лоцманської квитанції.

Зобов'язання судновласника
(фрахтувальника або оператора) і
капітана судна щодо сплати
лоцманського збору, окремої винагороди
і штрафів, установлених відповідно до
чинного законодавства, можуть
здійснюватись морським агентом.
Останній повинен перебувати в
договірних відносинах з лоцманським
підприємством, яке надало ці послуги.

Відповідно до 4.17 Положення про
морських лоцманів, лоцманський збір,
окремі винагороди і штрафи,
передбачені цим Положенням, стягуються
лоцманськими підприємствами і
включаються в їх дохід.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

За наслідками розгляду спору судом
встановлено наявність заборгованості
відповідача перед позивачем за
Договором в загальній сумі 789,12 дол. США
та 2055,35 грн. за послуги з лоцманського
проведення та послуги служби
регулювання суден, що відповідачем не
заперечено та не спростовано.

У зв'язку з простроченням відповідачем
виконання грошового зобов'язання з
оплати наданих послуг з лоцманського
проведення та послуги служби
регулювання суден, позивач просить
стягнути з відповідача пеню в сумі 12, 59
дол. США та 42,79 грн.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що в
разі порушення строків здійснення
остаточного розрахунку, передбачених
п. 4.2.2 і п. 4.3 цього Договору, Агент, за
вимогою Підприємства, несе перед
останнім відповідальність у вигляді
пені у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України від
несплаченої вартості послуг за кожний
день прострочення.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі,
що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Враховуючи, що позивачем нараховано
пеню у відповідності до Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, на суми фактичного прострочення за
періоди, що не перевищують шести
місяців, вимога про стягнення
заявленої в позові пені правомірна і
обґрунтована.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню пеня в загальній сумі 12, 59
дол. США та 42,79 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 19 інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№ 01-08/369 від 29.06.2010 року «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів України у 2009 році щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України»
господарський суд може прийняти
рішення про стягнення з відповідача
суми заборгованості саме в іноземній
валюті у спорах, пов'язаних із
здійсненням валютних операцій у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192,
частина третя статті 533 Цивільного
кодексу України, Декрет Кабінету
Міністрів України від 19 лютого 1993 року
№15-93 «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»). При
цьому законом прямо не передбачено
обов'язку господарського суду
зазначати в резолютивній частині
рішення про стягнення заборгованості в
іноземній валюті еквівалент такої суми
в гривнях. Якщо ж у відповідних
випадках позивач просить зазначити в
резолютивній частині судового рішення
зі спору, пов'язаного зі стягненням
суми заборгованості в іноземній
валюті, також і гривневий еквівалент
(за офіційним курсом Національного
банку України) або лише гривневий
еквівалент, то суд з урахуванням
конкретних обставин справи може
задовольнити будь-яке з таких
клопотань.

Як вбачається з прохальної частини
позовної заяви, позивач просить суд при
прийнятті рішення зазначити
заборгованість в іноземній валюті.

За наслідками розгляду спору судом
встановлено, що позовні вимоги
позивачем обґрунтовані та доведені,
відповідачем не заперечені та не
спростовані, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті
судового збору у відповідності до
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Док-Шипінг» (98320,
Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул.
Рибаків, 2/59, код 38607883) на користь
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі філії «Дельта-лоцман»
Ддержавного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» (54017, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27,
код 38728507) 789 дол. США (сімсот вісімдесят
дев'ять доларів) 12 центів та 2055 грн. (дві
тисячі п'ятдесят п'ять гривень) 35 коп.
боргу, 12 дол. США (дванадцять доларів) 59
центів та 42 грн. (сорок дві гривні) 79
коп. пені та 1827 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 11.08.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.