ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.Справа № 916/2164/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Мацюри П.Ф., Ліпчанської Н.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням в.о. голови суду № 1871
від 08.08.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Білошкура Г.В., за
довіреністю № 543 від 12.03.2014р.;

від відповідача - Власенко О.М., за
довіреністю № б/н від 09.09.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"

на рішення господарського суду
Одеської області від 18.07.2014р.

по справі № 916/2164/14

за позовом Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"

до Державного підприємства "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ"

про стягнення 139 537,39 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами.

Встановила:

У червні 2014 року Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Южненської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою про стягнення з Державного
підприємства "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ"
заборгованості у розмірі 139 537,39грн., а
саме: основного боргу у розмірі 129
599,97грн., 3% річних у розмірі 1 619,11грн. та
індексу інфляції у розмірі 8 318,31грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач без достатніх правових
підстав набув та зберіг грошові кошти,
що належать замовнику, та у
відповідності до ст.ст. 1212, 1213 ЦК
України повинен повернути Державному
підприємству "Адміністрація морських
портів України" в особі Южненської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" безпідставно отримані грошові
кошти за договором підряду
№СД/ВКБ-124/11-446 від 29.03.2013р.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 18.07.2014р. (суддя Гут С.Ф.) у
задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що позивачем обрано не
вірний спосіб захисту своїх порушених
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
в повному обсязі та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі та покласти на відповідача
судові витрати посилаючись на
порушення судом першої інстанції норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично
збігаються з доводами позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач просить залишити рішення
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет їх
юридичної оцінки господарським судом
Одеської області, проаналізувавши
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів
справи, 29.03.2013р. між Державним
підприємством "Морський торговельний
порт «Южний» (Замовник) та Державним
підприємством "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ"
(Підрядник), було укладено договір №
СД/ВКБ-124/11-446 (підряд на виконання
робіт), за умовами якого підрядник
зобов'язався на власний ризик виконати
за плату, відповідно о умов цього
договору, згідно з Технічним завданням
Замовника(Додаток №1), що є невід'ємною
частиною цього договору, роботи з
розробки робочого проекту
«Реконструкція суднохідної частини
акваторії порту в районі причалу № 9 ДП
"Морський торговельний порт «Южний»" зі
збільшенням глибини до 17,0м», а замовник
зобов'язався прийняти ці роботи та
оплатити їх на умовах, викладених у
цьому Договорі.

13.06.2013р. до вищезазначеного Договору
була укладена Додаткова угода №1,
згідно якої сторону договору - Державне
підприємство "Морський торговельний
порт «Южний» було замінено на її
правонаступника - Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Южненської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України".

Пунктом 7.3 технічного завдання на
розробку робочого проекту, що є
невід'ємною частиною Договору,
передбачено: для забезпечення
складування грунтів днопоглиблення з
розширення суднохідної частини
акваторії порту в районі причалу №9
розробити розділ морський відвал
грунтів.

Листом від 14.11.2013р. №ГИП2-17-1/1478/1 ДП
"ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ" звернулось до ДП
"Адміністрація морських портів
України" з проханням розглянути
можливість використання діючого
морського відвалу ґрунтів
капітального та експлуатаційного
днопоглиблення МТП «Южний», на що, в
свою чергу, адміністрація морського
порту «Южний» надала згоду, що
підтверджується листом від 05.12.2013р.
№2856/02-13р. надісланим на адресу ДП
"ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ".

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що
загальна ціна робіт може бути
переглянута у зв'язку з наступними
обставинами: зміна обсягів а складу
робіт; прийняття нових
нормативно-правових актів, які
впливають на вартість окремих видів
робіт.

Згідно п.4.4 Договору, перегляд ціни
робіт за цим договором обґрунтовується
розрахунками та оформляється
сторонами шляхом складання додаткових
угод до договору.

Відповідно до п.4.5 Договору, у разі, якщо
нова вартість окремих видів робіт
та(або) нова загальна ціна робіт не буде
задовольняти Замовника, цей договір
може бути розірваний Замовником у
односторонньому порядку, з
повідомленням про це Підрядника за 10
календарних днів до моменту розірвання
договору, без відшкодування Замовником
Підряднику збитків або неустойки чи
штрафних санкцій внаслідок такого
розірвання договору. При цьому
Замовник здійснює оплату за фактично
виконані Підрядником роботи.

Пунктом 12.1 Договору визначено, що зміни
та доповнення до Договору можуть бути
внесені тільки за домовленістю сторін,
що оформляється додатковими угодами до
цього Договору, які є його невід'ємною
частиною.

Так позивачем за договором №
СД/ВКБ-124/11-446 були сплачені на рахунок
відповідача наступні грошові кошти:

- сплачений замовником аванс у розмірі
212 180,71грн.. що перерахований підряднику
23.04.2013р.;

- фактично виконані роботи на суму 206
454,23грн., що підтверджується актом
здачі-приймання №1 від 26.12.2013р. за
Договором, за які Адміністрацією
перераховано 123873,49грн.;

Отже, загальна перерахована сума за
Договором складає 336 054,20грн., а розмір
переплати за Договором становить 129
599,97грн. (336 054,20грн. - 206 454,23грн.).

Листом від 05.12.2013р. філією було
надіслано завдання на коригування
робочого проекту Реконструкція
суднохідної частини акваторії порту в
районі причалу № 9 МТП «Южний» зі
збільшенням глибини до - 17,0 м задля
виключення п. 7.3 Додатку № 1 до Договору
та зауважено про необхідність
переглянути ціну за Договором.

Зазначений лист залишений без
відповіді.

Позивач зазначає, що відповідач без
достатніх правових підстав набув та
зберіг грошові кошти, що належать
замовнику, та у відповідності до ст.ст.
1212, 1213 ЦК України повинен повернути
Державному підприємству
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" безпідставно отримані грошові
кошти у розмірі 129 599,97грн.

Зазначений договір за своєю правовою
природою є договором підряду, який
повинен відповідати нормам глави 61 ЦК
України та глави 33 ГК України.

Статтею 837 ЦК України
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Відповідно до ст.173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так, предметом позову є вимога
позивача до відповідача про стягнення
безпідставно перерахованих коштів за
договором підряду від 29.03.2013р.
№СД/ВКБ-124/11-446 у розмірі 129 599,97грн.

З цього приводу апеляційний
господарський суд вважає за доцільне
зазначити наступне.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України
визначає, що особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Стаття 1213 Цивільного кодексу України
передбачає, що набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Оскільки між сторонами у справі, був
укладений договір, а кошти які позивач
просить стягнути з відповідача,
отримано останнім, як плату за виконані
підрядні роботи за договором, то такі
кошти набуто за наявності правової
підстави (договору), а тому не можуть
бути стягнуті з відповідача відповідно
до положень ст.1212 Цивільного Кодексу
України як безпідставно набуті.

Отже, судова колегія повністю
погоджується з висновком першої
інстанції, що сторони не укладали
додаткових угод до договору підряду
від 29.03.2013р. №СД/ВКБ-124/11-446 про
виключення виконаних робіт з Робочого
проекту «Морський відвал грунтів...» із
Договору, їх вартості із ціни Договору
та їх несплату за цим Договором, а тому
грошові кошти перераховані позивачем
на виконання договору № СД/ВКБ-124/11-446
від 29.03.2013р.

За таких обставин, апеляційна
інстанція вважає, що обставини, на які
посилається позивач не є підставою для
стягнення з відповідача сум
безпідставно отриманих грошових
коштів, оскільки це суперечить умовам
договору укладеного між сторонами.

Між тим, колегія суддів зазначає, що
позивачем обрано не вірний спосіб
захисту своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів, у
зв'язку з чим суд першої інстанції
правомірно відмовив позивачу у
задоволенні позову

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Оскільки доводи, викладені в
апеляційній скарзі та матеріали справи
не спростовують висновки суду першої
інстанції, апеляційний господарський
суд вважає, що рішення прийнято з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, відповідає
фактичним обставинам і матеріалам
справи, а тому відсутні підстави для
скасування чи зміни рішення.

Таким чином, оскаржуване
рішення місцевого господарського суду
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.1, 105 ГПК
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Южненської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Одеської області від 18.07.2014р. по справі
№ 916/2164/14 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
27.08.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
Н.В. Ліпчанська