ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р.
Справа № 926/881/14

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

Головуючого - судді:
Данко Л.С.,

Суддів:
Давид Л.Л.,

Якімець Г.Г.

При секретарі судового засідання:
Кіт М.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи (Приватного
підприємця) ОСОБА_2 від 10.07.2014 р. (вх. №
01-05/3503/14 від 24.07.2014 р.),

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 11 липня 2014
року

у справі № 926/881/14 (суддя Швець Микола
Васильович),

порушеній за позовом

Позивача: Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ),

До відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи (Приватного підприємця) ОСОБА_2
(58009, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1),

Про стягнення заборгованості за
договором № б/н від 02.03.2011 р. в розмірі
23509,88 грн., в т.ч. 17000,00 грн. -
заборгованості за кредитом, 4175,17 грн. -
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 111,71 грн. - пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 1224,00 грн. - заборгованості
по комісії за користування кредитом та
стягнення судового збору.

За участю представників сторін:

Від апелянта/відповідача: не прибув,

Від позивача: не прибув.

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів» від 24.07.2014 р., дану справу
передано на розгляд судді - доповідачу:
Данко Л.С.

Розпорядженням Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
25.07.2014 р. у склад колегії для розгляду
справи № 926/881/14 введено суддів Гриців
В.М. та Давид Л.Л. (а.с. 91).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 р.
апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи (Приватного підприємця) ОСОБА_2
від 10.07.2014 р. (вх. № 01-05/3503/14 від 24.07.2014 р.)
прийнято до провадження та судовий
розгляд апеляційної скарги призначено
на 20.08.2014 року (а.с. 92), про що сторони
були належним чином, під розписку,
повідомлені: апелянт/відповідач: 12.08.2014
р. рекомендованою поштою № 791 (а.с.
94), позивач - 05.08.2014 р. - № 793 (а.с. 93).

Розпорядженням Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
18.08.2014 р. в склад колегії для розгляду
справи № 926/881/14 замість судді Гриців
В.М. (перебування у щорічній відпустці)
введено суддю Якімець Г.Г.

Апелянт/відповідач в судове засідання
участі повноважного представника не
забезпечив, був належним чином, під
розписку (а.с. 94), повідомлений про день,
час та місце розгляду даної справи;
через канцелярію Львівського
апеляційного господарського суду за
вх. № 01-04/4752/14 від 20.08.2014 р. подав лист з
клопотанням про розгляд справи без
участі СПД-ФО ОСОБА_2 В апеляційній
скарзі (а.с. 95-96) з підстав зазначених у
цій скарзі, просить рішення
господарського суду Чернівецької
області від 11.07.2014 р. у справі № 926/881/14
скасувати, ухвалити нове рішення
(постанову), якою у задоволенні позову
відмовити (а.с. 95-96).

Позивача в судове засідання участі
повноважного представника не
забезпечив, не зважаючи на те, що був
належним чином, під розписку (а.с. 93),
повідомлений про день, час та місце
розгляду даної справи; через
канцелярію Львівського апеляційного
господарського суду за вх. № 01-04/4753/14
від 20.08.2014 р. подав клопотання про
відкладення розгляду справи. 11.08.2014 р.
за вх. № 01-04/4547/14 подав (надіслав
по-пошті) заперечення на апеляційну
скаргу (а.с. 102-106), просить апеляційну
скаргу відхилити, рішення місцевого
суду - залишити без змін.

Враховуючи, що сторін не було
позбавлено конституційного права на
захист охоронюваних законом
інтересів, а також, що сторони
своєчасно та належним чином
повідомлені про день, час та місце
розгляду справи, зокрема,
апелянт/відповідач: 12.08.2014 р.
рекомендованою поштою № 791 (а.с.
94), позивач - 05.08.2014 р. рекомендованою
поштою № 793 (а.с. 93), і неприбуття у
судове засідання представників
апелянта/відповідача та позивача по
справі, не може слугувати підставою для
відкладення розгляду справи.

Разом з тим, через канцелярію
Львівського апеляційного
господарського суду за вхідним №
01-04/4752/14 від 20.08.2014 р.
апелянтом/відповідачем подано лист з
клопотанням про розгляд справи без
участі її участі, позивач надіслав
заперечення на апеляційну скаргу та
подав клопотання про відкладення
розгляду справи.

Статтею 75 ГПК України визначено, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Неприбуття у судове засідання
представників апелянта/відповідача та
позивача не перешкоджає розгляду
справи по суті.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 передбачено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки,
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні
(правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, в ухвалі суду від 28.07.2014 р.
участь повноважних представників
сторін судом обов'язковою не
визнавалася (а. с. 92).

З огляду на вищенаведене колегія
суддів не вбачає підстав для
відкладення розгляду апеляційної
скарги по справі № 926/881/14 та розглядати
дану справу за наявними матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Чернівецької області від 11 липня 2014 р.
по справі № 926/881/14 слід залишити без
змін, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 11 липня 2014 р.
по справі № 926/881/14 (суддя Швець Микола
Васильович) позов задоволено (п. 1
резолютивної частини рішення).
Стягнуто з активів Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (58009, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість у сумі 23 509, 88 грн.,
в т.ч. 17 000,00 грн. - заборгованості за
кредитом, 4 175,17 грн. - заборгованості по
процентах за користування кредитом, 1
11,71 грн. - пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, 1 224,00 грн. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, судовий збір в
сумі 1 827,00 грн. (п. 2 резолютивної частини
рішення)(а.с. 83, 84-86).

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 11.07.2014 р. у справі № 926/881/14,
апелянт/відповідач (СПД-ФО ОСОБА_2.)
звернувся до Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, просить рішення суду першої
інстанції від 11.07.2014 р. у справі № 926/881/14
скасувати, ухвалити нове рішення
(постанову), якою в задоволенні позову
відмовити.

Апелянт/відповідач апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що «В строки визначені
ст. 93 ГПК України ДПДГ «Комсомолець»
звертається до Апеляційного суду з
цією скаргою, оскільки вважає рішення є
необґрунтованим та незаконним,
прийнятим з неправильним
застосуванням норм матеріального та
порушенням норм процесуального права»
(абзац третій на сторінці 1-й (титульній)
описової частини апеляційної скарги).

Так, апелянт стверджує, що місцевий суд
безпідставно вважав доведеним факт
отримання відповідачем товару, згідно
видаткових накладних (абзац четвертий
на сторінці 1-й (титульній) описової
частини апеляційної скарги).

Скаржник посилається на те, що
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції вважав доведеним
наявність заборгованості відповідача
в загальній сумі 23509, 88 грн., в т.ч. 17000,00
грн. - заборгованості за кредитом, 4175,17
грн. - заборгованості по процентах за
користування кредитом, 111,71 грн. - пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 1224,00 грн. - заборгованості
по комісії за користування кредитом,
при цьому, як зазначає апелянт, Позивач
посилається на укладення кредитного
договору в формі заяви, а нарахування
відсотків за кредитом 23% річних,
штрафних відсотків в розмірі 38% річних,
пені та комісії наявністю «Умов та
правил надання банківських послуг»,
«Тарифів Банку», що нібито є
невід'ємною частиною договору, що
відповідно до ст. 1055 ЦК України,
кредитний договір укладається у
письмовій формі, а кредитний договір,
укладений з недодержанням письмової
форми, є нікчемним, тому, на думку
апелянта, «Умови надання банківських
послуг», «Тарифів Банку» не є додатками
до кредитного договору, оскільки не
містять підпису позичальника, його
реквізитів, відсутня дата їх складання
або підпису сторонами, а також жодної
ідентифікуючої ознаки на предмет їх
невід'ємності від заяви позичальника,
стверджує, що не був ознайомлений з
«Умовами надання банківських послуг»,
«Тарифів Банку», що в матеріалах справи
такі докази відсутні, що позовна заява
ґрунтується на припущеннях, а
правовідносини між сторонами з приводу
кредитування регулюються тільки
заявою позичальника, відповідно до
умов зазначених у ній, відтак, на думку
апелянта, «Умови надання банківських
послуг», «Тарифів Банку» є нікчемними в
силу положень ст. 1054, 1055 ЦК України.

За наслідками викладеного в
апеляційній скарзі, апелянт стверджує,
що «Таким чином, нараховані відсотки,
штрафні відсотки (підвищені відсотки у
разі порушення зобов'язань), пеня,
комісія є неправомірними і такими, що
не підлягають до задоволення».

Як вбачається з матеріалів даної
справи, Позивач: Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" є юридичною особою,
місцезнаходження юридичної особи: 49094,
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, йому присвоєно код ЄДРПОУ
№ 14360570, що підтверджується Довідкою АА
№ 241170 з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ), Свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи серії А01 №
054809, Банківською ліцензією № 22 від
05.10.2011 р., Статутом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" (нова редакція)(а.с. 12,
13, 13/зворот, 14- 30).

Відповідач: ОСОБА_2 є Суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою (Приватним підприємцем), що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серії НОМЕР_2 (а. 46), витягом з
паспорта серії НОМЕР_3 (а.с. 47), місце
проживання фізичної особи-підприємця:
58009, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

Місцевим господарським судом
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що 02 березня 2011 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 підписала
заяву про відкриття поточного рахунку
(далі - заява).

Підписавши згадану заяву, відповідач
погодився із Умовами та Правилами
надання банківських послуг, Тарифами
банку, які разом із цією заявою та
карткою зі зразками підписів, згідно
якої відповідач погодився з "Умовами та
правилами надання банківських послуг",
у тому числі з Умовами та правилами
обслуговування за розрахунковими
картками, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті www.privatbank.ua,
client-bank.privatbank.ua, тарифами банку, які
разом із цією заявою та карткою зі
зразками підписів і відбитком печатки
складають Договір банківського
обслуговування.

Цим підписом відповідач приєднався і
зобов'язався виконувати умови,
викладені в Умовах та правилах надання
банківських послуг, тарифах позивача -
договорі банківського обслуговування.

Згідно з розділом 1 Умов та Правил
надання банківських послуг, розміщених
на сайті банку http://privatbank.ua, Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк", що діє на підставі
Ліцензії Національного банку України
№ 22 від 29.07.2009 р. (а.с. 13/зворот),
керуючись законодавством України,
публічно пропонує широкому та
необмеженому колу осіб можливість
отримання банківських послуг, для чого
публікує Умови та правила надання
банківських послуг.

Документи, розміщені на сайті банку - це
публічна оферта, що містить умови та
правила надання послуг банком, до якої
приєднується клієнт, підписуючи заяву
у відділенні банку.

Відповідно до статті 6 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627
Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.

У ст. 633 Цивільного кодексу України
передбачено, що публічним є договір, в
якому одна сторона - підприємець взяла
на себе обов'язок здійснювати продаж
товарів, виконання робіт або надання
послуг кожному, хто до неї звернеться
(роздрібна торгівля, перевезення
транспортом загального користування,
послуги зв'язку, медичне, готельне,
банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу
України договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами.

За таких умов за своєю правовою
природою договір, укладений між ПАТ КБ
"Приватбанк" та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, є змішаним
договором банківського рахунку та
кредитного договору.

Дана правова позиція суду узгоджується
з висновками ВГСУ викладеними у
постанові ВГСУ від 20.08.2013р. у справі №
15/5007/1293/12, постанові ВГСУ від 04.02.2014р. у
справі № 922/2798/13, постанові ЛАГС від
24.04.2014 р. у справі № 914/4368/13.

Відповідно до умов зазначеного
договору відповідачу було встановлено
кредитний ліміт № картки НОМЕР_4 на
поточний рахунок 1793, в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт
банк, Інтернет клієнт банк, sms
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг" (а.с. 31, 32-39,
40, 41-42).

Згідно з п. 3.18.1.16 Умов при укладанні
договорів та угод, або вчинення інших
дій, що свідчать про приєднання Клієнта
до "Умов та правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Статтею 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
встановлено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки). Електронний підпис
не може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму.

Відповідно до п. 3.18.1.1 Умов та Правил
надання банківських послуг (далі -
Умови), кредитний ліміт на поточний
рахунок надається на поповнення
обігових коштів та здійснення поточних
платежів Клієнта в межах кредитного
ліміту. Про розмір ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банка та
Клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3 Умов).

Згідно п. 3.18.1.8 Умов, проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком з моменту
підписання угоди про приєднання
Клієнта до Умов (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі).

Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (п. 3.18.1.6 Умов).

Пунктом 3.18.6.1 Умов визначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт - банк, або
у формі обміну паперовою або
електронною інформацією, або у
будь-якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитного ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Матеріали справи свідчать про
виконання банком взятих на себе
зобов'язань за договором банківського
обслуговування щодо встановлення
кредитного ліміту в розмірі 3100,00 грн. - з
02.03.2011 р., 1000,00 грн. - з 23.03.2011 р., 7700,00 грн. -
з 31.03.2011 р., 17500,00 грн. - з 26.07.2012 р., 17700,00
грн. - з 17.08.2012 р., 26000,00 грн. - з 05.11.2012 р.,
17000,00 грн. - з 25.07.2013 р. (а.с. 43-44, 45, 53-54).

Як вбачається з матеріалів справи,
Банком було проведено наступні платежі
Відповідача за рахунок кредиту: 26.07.2013
р. - 17094,76 грн.; 29.07.2013 р. - 49,23 грн.; 27.08.2013 р. -
222,76 грн.; 28.08.2013 р. - 11,01 грн.; 29.08.2013 р. - 11,03
грн.; 02.09.2013 р. - 392,11 грн.; 03.09.2013 р. - 11,30
грн., 04.09.2013р. - 11,30 грн.; 05.09.2013 р. - 11,32 грн.;
06.09.2013 р. - 11,32 грн.; 09.09.2013 р. - 6,82 грн.;
17.12.2013 р. - 6,35 грн.

Таким чином СПД-ФО ОСОБА_2 надано кредит
в сумі 17 000,00 грн., що підтверджується
випискою із рахунку (знаходиться в
матеріалах справи) та розрахунком -
четверта колонка «Сальдо прострочки»
за 22.04.2014 р. становить 17 000,00 грн.

Пункт 3.18.4.1 Умов передбачає, що за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1
Умов).

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню (п. 3.18.4.1.2 Умов).

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості (п. 3.18.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4
Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається (п. 3.18.4.1.4
Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається (п. 3.18.4.9 Умов).

У відповідності до п. 3.18.4.4 Умов, Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання Ліміту відповідно до п.
3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в
розмірі 0,9% від суми максимального
сальдо кредиту, що існував на кінець
банківського дня за попередній місяць,
в порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні строки, вони вважаються
простроченими (п. 3.18.4.10 Умов).

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов - Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованості: 17000,00 грн. -
заборгованості за кредитом, 4 175,17 грн.
- заборгованості по відсотках за
користування кредитом та 1 224 грн. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом.

14.04.2014 позивачем було направлено
відповідачу претензію Вих. № 10221 CVF0S04B
від 07.04.2014 з вимогою про погашення
заборгованості за договором
банківського обслуговування від 02.03.2011
р. (а.с. 48), яка залишена останнім без
реагування.

Відповідач отримані кредитні кошти не
повернув, а тому місцевий
господарський суд прийшов до
правомірного висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача 17000
грн. заборгованості за кредитом. Також
з відповідача стягується 4175,17 грн.
відсотків за користування кредитом за
період з 09.09.2013 року по 22.04.2014 року та 1224
грн. заборгованості по комісії.

Належить зазначити, що
апелянтом/відповідачем в апеляційній
скарзі отримання коштів в Банку - не
заперечується, та з описової частини
апеляційної скарги не випливає, що в
частині стягнення основного боргу,
рішення господарського суду
оспорюється, відповідач не
погоджується лише з нарахуванням та
стягненням з нього на користь позивача
відсотків, штрафних відсотків, пені,
комісії (описова частина апеляційної
скарги), однак в прохальній частині
апеляційної скарги, скаржник просить
рішення господарського суду
Чернівецької області від 11.07.2014 р. у
справі № 926/881/14 скасувати, ухвалити
нове рішення (постанову), якою в позові
відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу
України - учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 3.18.5.1 Умов - При
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених п.
3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченої п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4. 3.18.4.5, 3.18.4.6
Клієнт сплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3, від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні. Нарахування неустойки за
кожний випадок порушення зобов'язання
передбачених умовами здійснюється
протягом 3 років з дня, коли відповідне
зобов'язання повинно було бути
виконано клієнтом (п. 3.18.5.4). На цій
підставі позивач правомірно заявив
вимогу про стягнення з відповідача
пені за несвоєчасну сплату кредиту за
період 21.12.2011 року по 22.04.2014 року в сумі
1110,71 грн.

Станом на день розгляду справи у суді
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 23 509,88 грн., у т.ч.:
заборгованості за кредитом - 17 000,00 грн.,
заборгованості за процентами - 4 175,17
грн., пені - 1 110,71 грн. та заборгованості
по комісії - 1 224,00 грн., що
підтверджується випискою по
картковому рахунку, анкетою-заявою на
випуск корпоративної карти,
обґрунтованим розрахунком позовних
вимог та іншими матеріалами справи.

Щодо доводів апелянта/відповідача про
відсутність факту видачі кредитних
коштів, згідно кредитного договору, то
вони спростовуються наявністю
банківських виписок по рахунках
відповідача, які свідчать, про надання
банком кредитних коштів, які належним
чином оцінені судом та знаходяться в
матеріалах даної справи.

За приписами ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинним
документом вважається документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку
операцій банку відповідно до підпункту
2.1.1 Положення про організацію
бухгалтерського обліку та звітності в
банках України, затвердженого
Постановою правління Національного
банку України № 566 від 30.12.1998р. (зі
змінами та доповненнями), є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення цих операцій. У разі
складання їх у вигляді електронних
записів при потребі повинно бути
забезпечене отримання інформації на
паперовому носії.

Положенням про організацію
операційної діяльності в банках
України, затвердженим постановою
Правління Національного банку України
від 18 червня 2003р. N 254, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 8 липня 2003
р. за № 559/7880, визначено перелік
первинних документів, які складаються
банками залежно від виду операції, та
їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні
документи банку (паперові та
електронні) поділяють на касові, які
підтверджують здійснення операцій з
готівкою, та меморіальні, що
використовуються для здійснення
безготівкових розрахунків із банками,
клієнтами, списання коштів з рахунків
та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів,
які підтверджують надання банком
послуг з розрахунково-касового
обслуговування, належать меморіальні
ордери, платіжні доручення, платіжні
вимоги-доручення, платіжні вимоги,
розрахункові чеки та інші платіжні
інструменти, що визначаються
нормативно-правовими актами
Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про
організацію операційної діяльності в
банках України, визначено, що
інформація, яка міститься в первинних
документах, систематизується в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку. Запис у регістрах
аналітичного обліку здійснюється лише
на підставі відповідного
санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів,
що є регістрами аналітичного обліку,
вміщують записи про операції,
здійснені протягом операційного дня,
та є підтвердженням виконаних за день
операцій і призначаються для видачі
або відсилання клієнту.

З огляду на наведене, банківські
виписки з рахунків відповідача є
належними доказами в розумінні ст.ст.
33-34 ГПК України, тому приймаються до
уваги судом, що підтверджують факт
здійснення господарських операцій між
банком та відповідачем у цій справі,
виконання Банком у повному обсязі
своїх зобов'язань за договором, надання
відповідачу кредитного ліміту у
відповідному розмірі та не виконання
відповідачем зобов'язань за договором.

Дана правова позиція суду узгоджується
з висновками Донецького апеляційного
господарського суду викладеними у
постанові від 01.07.2014 р. у справі № 908/111/14,
Київського апеляційного
господарського суду викладеними у
постанові від 30.01.2014 р. у справі №
910/14730/13.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, відповідач не надав
доказів зменшення та/або погашення
заборгованості.

Колегією суддів не беруться до уваги
твердження апелянта про те, що з
апеляційною скаргою до Апеляційного
суду звертається ДПДГ»Комсомолець»,
оскільки вказане підприємство не є
стороною у даній справі, в розумінні ст.
21 ГПК України, місцевим господарським
судом ДПДГ «Комсомолець» до участі у
справі не залучено ні як відповідач-2,
ні як третя особа, в розумінні ст. 27 ГПК
України, ДПДГ «Комсомолець» з заявою
про залучення до участі у справі
третьою особою з самостійними вимогами
(ст. 26 ГПК України) - не зверталося, в
матеріалах справи такі докази -
відсутні, апеляційна скарга, як
вбачається із вступної її частини
подана ПП ОСОБА_2 та, відповідно,
підписана ОСОБА_2 (а.с. 95-96).

Є безпідставними твердження
апелянта/відповідача на те, що суд
першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, вважав «доведеним факт
отримання відповідачем товару, згідно
видаткових накладних», оскільки у
рішенні господарського суду
Чернівецької області від 11 липня 2014 р.
по справі № 926/881/14, яке оспорюється,
жодного факту отримання відповідачем
товару у позивача за видатковими
накладними не встановлювалося,
видаткові накладні сторонами, в т.ч.
апелянтом/відповідачем суду не
подавалися, в матеріалах справи
видаткові накладні відсутні, отримання
товару (найменування товару, кількість,
якість, ціна, строк поставки, тощо)
судом не встановлювалися та не
досліджувалися, оскільки отримання
товару не було предметом спору у даній
справі, в мотивувальній частині
рішення від 11.07.2014 р. по справі № 926/881/14
відсутнє посилання на дослідження,
оцінку видаткових накладних та
отримання відповідачем у позивача
товару.

Інші твердження апелянта/відповідача,
які викладені в апеляційній скарзі, до
уваги не приймаються, оскільки вони не
доведені належними та допустимими
доказами та спростовуються
матеріалами даної справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, належними та
допустимими доказами (ст. 34 ГПК
України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, апеляційну скаргу
апелянта/відповідача залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Чернівецької області від 11.07.2014 р.
у справі № 926/881/14 - без змін.

Судовий збір за перегляд судового
рішення в апеляційному порядку
покласти на апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Чернівецької області від 11.07.2014 року у
справі № 926/881/14 - залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору
за перегляд судового рішення в
апеляційному порядку покласти на
апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути
господарському суду Чернівецької
області.

Головуючий суддя
Данко Л.С.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Якімець Г.Г.

20.08.2014 року проголошено вступну і
резолютивну частини постанови. Повний
текст постанови складено та підписано
22.08.2014 р.