ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа № 925/1362/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Черкаської філії ПАТ
«Укртелеком», м. Черкаси, вул. Б.
Вишневецького, 34

до інспекції з питань захисту прав
споживачів у Черкаській області, м.
Черкаси, вул. Крупської, буд. 56

про стягнення 4 411,44 грн.
заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Суденко С.П. - за
довіреністю;

від відповідача: Коновал В.І. - за
довіреністю, Квач Н.В. - головний
бухгалтер - за посадою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Черкаської філії
ПАТ «Укртелеком» звернулось в
господарський суд Черкаської області з
позовом до інспекції з питань захисту
прав споживачів у Черкаській області
про стягнення 4 411,44 грн., в тому числі:

- 3 976,23 грн. основного боргу,

- 52,95 грн. - 3 % річних,

- 59,94 грн. пені,

- 322,32 грн. інфляційних за надані
телекомунікаційні послуги та послуги
доступу до мережі Інтернет за
технологією ADSL згідно договорів:

від 05.07.2012р. №16352 про надання
телекомунікаційних послуг та

від 25.12.2012р. №17632 про надання послуги
доступу до мережі Інтернет за
технологією ADSL,

- відшкодування судових витрат.

До початку судового засідання
представник відповідача подав до суду
відзив від 19.08.2014р. №04-02/1366 з додатками,
в якому вимоги визнає та просить
реструктуризувати заборгованість
шляхом зміни терміну виконання
зобов'язання стосовно сплати пені та
основного боргу, оскільки інспекція не
мала і не має будь-яких інших джерел
фінансування, крім державного бюджету,
достатніх для погашення
заборгованості перед позивачем.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представники
відповідача позовні вимоги визнали та
пояснили, що інспекція не мала
можливості оплатити заборгованість
перед позивачем у зв'язку з майновим
станом, що викликаний заходами щодо
економного та раціонального
використання державних коштів,
передбачених для утримання органів
державної влади та інших державних
органів, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України «Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету» від 01.03.2014р.
№65.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлені такі
взаємовідносини сторін.

05.07.2012р. між публічним акціонерним
товариством «Укртелеком»
(Укртелекомом - Позивач по справі), в
особі в.о. начальника ЦТП Черкаської
філії ПАТ «Укртелеком» Різник
Валентини Вікторівни, що діє на
підставі довіреності від 30.12.2011р. №2687,
та інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Черкаській області
(Абонентом - Відповідач по справі), в
особі Шинкаренко, було укладено
договір про надання
телекомунікаційних послуг №16352 (Далі -
Договір), за умовами якого Укртелеком
зобов'язується відповідно до умов
цього договору надавати Абоненту
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги згідно з
переліком та в обсягах зазначених у
додатку №1 до цього договору,
замовлених Абонентом, а Абонент
зобов'язується своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього договору.

Відповідно до п. 4.15 Договору рахунок на
отримані послуги оплачуються
Абонентом не пізніше 20 числа місяця, що
настає після повного розрахункового
періоду (при кредитному порядку
оплати), та до 20 числа поточного місяця
у разі застосування попередньої
(авансової) оплати.

25.12.2012р. між Укртелекомом та Абонентом
укладений ще один договір №17632 про
надання послуги доступу до мережі
Інтернет за технологією ADSL (Далі -
Договір І), за умовами ПАТ «Укртелеком»
зобов'язалось надавати Абоненту на
платній основі послугу доступу до
мережі Інтернет шляхом підключення до
порту вузла Укртелекому по
абонентській лінії за допомогою
обладнання ADSL, динамічної або
постійної ІР-адреси, а також за
домовленістю інші додаткові послуги
Інтернет, які Абонент може самостійно
замовити через систему
самообслуговування, а Абонент
зобов'язується своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього договору. Перелік та опис послуг,
спеціальні умови організації, порядок
розрахунків та порядок надання послуг
Абоненту визначаються цим договором.

Відповідно до п. 5.5 Договору І Абонент
проводить оплату за надані послуги
щомісяця до 20 числа поточного місяця на
підставі рахунків Укртелекому,
виставлених до 10 числа поточного
місяця, що настає за звітним.

Свої зобов'язання за обома договорами
Укртелеком виконував належним чином.
Послуга прийнята та спожита в повному
об'ємі і без зауважень.

Абонент тривалий час не оплачував
надані послуги і за період з вересня 2013
року по липень 2014 року утворилась
заборгованість в розмірі 3 976,23 грн.

Для оплати наданих послуг Абоненту
виставлялися єдині рахунки (п. 74 Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №295 від 11.04.2012).

Замовник порушив взяті на себе
договірні зобов'язання щодо
встановлених строків та порядку оплати
за надані телекомунікаційні послуги та
послуги доступу до мережі Інтернет за
технологією ADSL, що суперечить п. 4.15
Договору, п. 5.5 Договору І та положенням
ЦК України.

Невиконання Абонентом взятих на себе
зобов'язань за Договором та Договором І
стало підставою для звернення
Укртелекому до суду для захисту
порушеного права та примусового
стягнення боргу.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають до
задоволення з огляду на таке.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має грунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Позивач і відповідач є юридичними
особами.

Між сторонами виникли договірні
відносини надання і споживання послуг,
що регламентовані гл. 63 ЦК України.
Договори: від 05.07.2012р. №16352 про надання
телекомунікаційних послуг та від
25.12.2012р. №17632 про надання послуги
доступу до мережі Інтернет за
технологією ADSL не заперечені
сторонами, не визнані в установленому
порядку недійсними. Суд вважає, що
сторонами досягнуто згоди по всіх
істотних умовах договорів.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України
зобов'язання, що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Правові основи діяльності у сфері
телекомунікацій визначаються Законом
України «Про телекомунікації» від
18.11.2003р. №1280-IV (далі -ЗУ «Про
телекомунікації»), який визначає права,
обов'язки та засади відповідальності
фізичних і юридичних осіб, які беруть
участь у даній діяльності або
користуються телекомунікаційними
послугами.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про
телекомунікації» дія цього Закону
поширюється на відносини суб'єктів
ринку телекомунікацій щодо надання та
отримання телекомунікаційних послуг і
використання телекомунікаційних мереж
загального користування.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про
телекомунікації» споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані
дотримуватися Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
що затверджуються Кабінетом Міністрів
України, зокрема виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про
телекомунікації» розрахунки за
телекомунікаційні послуги
здійснюються на умовах договору про
надання телекомунікаційних послуг між
оператором, провайдером
телекомунікацій та споживачем.

Як встановлено судом та
підтверджується поданими Позивачем
доказами, між сторонами дійсно виникли
господарські відносини, які за своєю
правовою природою підпадають під
визначення договору про надання послуг
(в даному випадку - телекомунікаційні
послуги та послуги доступу до мережі
Інтернет за технологією ADSL).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
розрахунків за надані Позивачем
послуги, які визначені в п. 4.15 Договору,
п. 5.5 Договору І.

В порушення зазначених норм Закону та
умов договору Відповідач, як споживач
телекомунікаційних послуг та послуги
доступу до мережі Інтернет за
технологією ADSL, свій обов'язок щодо
своєчасної оплати отриманих послуг
виконував неналежним чином, внаслідок
чого за період з вересня 2013 року по
липень 2014 року утворилася
заборгованість у розмірі 3 976,23 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
та ст. 33 Закону України «Про
телекомунікації», зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, якщо
інше не передбачено договором або
законом.

Вказані обставини підтверджуються
наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, пеня, штраф),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання, або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2 Договору та п. 6.12
Договору І за порушення строків сплати,
передбачених Договорами, Абонент
сплачує пеню в розмірі облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, за кожний день прострочення
оплати.

На підставі п. 4.2 Договору та п. 4.2
Договору І Позивачем нараховано
Відповідачу пеню в розмірі 59,94 грн. за
період з 21.10.2013р. по 20.04.2014р., що підлягає
до стягнення. Підстава, період
нарахування та обмеження розміру пені
перевірені судом з застосуванням
калькулятора санкцій апаратного
комплексу «Еліт:Ліга закон».

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі
порушення зобов'язання боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних у сумі
52,95 грн. та 322,32 грн. інфляційних за весь
час прострочення, що підлягають до
стягнення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Обов'язок доказування
слід розуміти як закріплену в
процесуальному та матеріальному
законодавстві міру належної поведінки
особи, що бере участь у судовому
процесі, із збирання та надання доказів
для підтвердження свого суб'єктивного
права.

Представник відповідача просить суд
розстрочити виконання рішення суду,
оскільки Інспекція фінансується
тільки з державного бюджету, не є
господарюючим суб'єктом і на даний час
не має достатніх асигнувань для
погашення заборгованості.

Представник позивача проти клопотання
заперечує з мотивів тривалого
невиконання зобов'язання відповідачем.

Суд, враховуючи економічну ситуацію,
вважає даний випадок виключним та
вважає за можливе задовольнити
клопотання відповідача про
розстрочення стягнення боргу на три
частини:

- до 30.09.2014р. - 1 470,48 грн.;

- до 30.10.2014р. - 1 470,48 грн.;

- до 30.11.2014р. - 1 470,48 грн. з урахуванням
положень п. 6 ст. 83 ГПК України про право
суду, вживаючи всіх заходів для
погашення боргу. Позивач не
позбавлений права реалізувати
виконавчий документ через ВДВС при
неотриманні оплати від відповідача в
обумовлений період.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на Відповідача
повністю та стягнути на користь
Позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, п. 6 ст. 83 ГПК
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з інспекції з питань захисту
прав споживачів у Черкаській області,
м. Черкаси, вул. Крупської, буд. 56, , номер рахунку в банку
невідомий

на користь публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Черкаської філії ПАТ «Укртелеком», м.
Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 34, , р/р 4 в АТ Райффайзен
банк «Аваль», МФО 380805

3 976,23 грн. основного боргу, 52,95 грн. - 3 %
річних, 59,94 грн. пені, 322,32 грн.
інфляційних та 1 827,00 грн. судового
збору.

Розстрочити стягнення боргу:

- до 30.09.2014р. - 1 470,48 грн.;

- до 30.10.2014р. - 1 470,48 грн.;

- до 30.11.2014р. - 1 470,48 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 22.08.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба