ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р.Справа № 922/2581/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-Нафтогаз",
м. Харків до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-95", м. Харків,
2) Приватного підприємстсва "Компанія
технологічних інвестицій", м. Харків,
Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: - Ді-Тек Газ
Енерджі Лімітед (D-Тесh Gas Energy Limited),
Нікосія, Орфеос 4 В, Кіпр; - Енерджі
Дітек Лтд (Еnergу DiТек Ltd), Лондон, Джон
Прінс. про визнання недійсними:
рішення загальних зборів учасників
товариства та змін до статуту за
участю представників сторін:

позивача - Терезюк Т.М. довіреність б/н
від 25.06.14 р.;

1-го відповідача - Попова В.М. -
директора;

2-го відповідача - Горового Д.В.
директора;

третьої особи (Ді-Тек Газ Енерджі
Лімітед (D-Тесh Gas Energy Limited), Нікосія,
Орфеос 4 В, Кіпр) - не з'явився;

третьої особи (Енерджі Дітек Лтд (Еnergу
DiТек Ltd), Лондон, Джон Прінс) - Мурашової
С. довіреність від 07.11.13 р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-Нафтогаз"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідачів: 1) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Енергія-95";
2) Приватного підприємства "Компанія
технологічних інвестицій", в якій
позивач просить: стягнути з 1-го
відповідача заборгованість за
договором від 14.01.2014 р.; визнати
недійсним рішення загальних зборів
учасників ТОВ "Енергія - 95", яке
оформлено протоколом б/н від 14.03.12 р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14 липня 2014 року
заяву позивача задоволено, залучено до
участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів:
Ді-Тек Газ Енерджі Лімітед (D-Тесh Gas Energy
Limited), Нікосія, Орфеос 4 В, Кіпр; Енерджі
Дітек Лтд (Еnergу DiТек Ltd), Лондон, Джон
Прінс. Розгляд справи відкладено на "11"
серпня 2014 р. о 12:15

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заяву про
уточнення позовних вимог, яка надана
ним через канцелярію суду 25.07.14 р. за
вх.№25659, в якій позивач просить визнати
недійсними рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Енергія-95" () від 14.03.2012 р., оформлені
протоколом б/н від 14.03.2012 р., з моменту їх
прийняття; визнати недійсними зміни до
статуту (нової редакції статуту)
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Енергія-95", що стали
наслідком прийняття загальними
зборами учасників TOB „Енергія-95"
рішень, оформлених протоколом б/н від
14.03.2012 р., а саме: зміни до статуту (нової
редакції статуту) Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" зареєстровані згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 25.07.2012 р.
№7005824 та зміни до статуту (нової
редакції статуту) Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" зареєстровані згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 31.10.2012 р. №
9005824; визнати чинним статут
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Енергія-95" в
редакції, запис про державну
реєстрацію змін до установчих
документів якого проведено 17.08.2010 р. за
№ 905824; зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" привести установчі
документи у відповідність із прийнятим
судовим рішенням; судові витрати
покласти на відповідачів.

Враховуючи, що згідно ч.4 ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України, позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви, суд приймає заяву
позивача як таку, що не суперечить
інтересам сторін та діючому
законодавству та продовжує розгляд
справи з урахуванням цих змін.

Представник позивача підтримав
поданий позов з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог та просив суд
його задовольнити. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що рішення загальних
зборів учасників ТОВ "Енергія-95" від
14.03.2012, що були оформлені Протоколом б/н
від 14.03.2012 суперечать нормам чинного
законодавства, з огляду на те, що
положеннями законодавства (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, станом на 14.03.2012 р.) прямо
забороняється створення іноземного
підприємства в галузях, що мають
стратегічне значення для безпеки
держави. На думку позивача, оскільки
наслідком прийняття загальними
зборами учасників TOB „Енергія-95"
неправомірних рішень, оформлених
протоколом б/н від 14.03.2012 р., стали зміни
до статуту (нової редакції статуту) ТОВ
„Енергія-95" зареєстровані згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 25.07.2012 р.
№7005824 та зміни до статуту (нової
редакції статуту) ТОВ „Енергія-95"
зареєстровані згідно запису про
державну реєстрацію змін до установчих
документів від 31.10.2012 р. № 9005824,
зазначені зміни до статуту 1-го
відповідача мають бути визнані
недійсними, а способом відновлення
стану, що існував, до порушень чинного
законодавства, є визнання чинним
статуту ТОВ „Енергія-95" в редакції,
запис про державну реєстрацію змін до
установчих документів якого проведено
17.08.2010 р. за № 905824.

Представник 1-го відповідача у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі
посилаючись на відсутність
обґрунтованих правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Представник 2-го відповідача у судовому
засіданні визнав позов у повному
обсязі про що надав відповідну заяву
про визнання позову, та зазначив, що
станом на цей час змінено власника та
директора Приватного підприємства
"Компанія Технологічних Інвестицій",
місцезнаходження 2-го відповідача
зареєстровано за адресою: 61058, м. Харків,
вул. Сумська, 57.

Представники третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів Ді-Тек
Газ Енерджі Лімітед (D-Tech Gas Energy Limited) у
судове засідання не з"явилися, надали
письмові пояснення по справі та
просили розгляд справи здійснювати за
їх відсутності.

Представником третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів Енерджі
Дітек Лтд (Energy DiTek Ltd) надано письмові
пояснення по справі, вирішення справи
покладено на розгляд суду.

Враховуючи те, що норми ст. 38 ГПК
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, а
також вважає за можливе розгляд справи
за позовною заявою позивача за
наявними у справі матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши наявні у справі
матеріали на предмет їх юридичної
оцінки, дослідивши докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергія-95" (1-ий
відповідач), ідентифікаційний код
юридичної особи 24186185, дата та номер
запису в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб-підприємців
11.06.1996 р. № 0005824. місцезнаходження
юридичної особи: 61057, м. Харків, провулок
Театральний, будинок 4. Основний вид
діяльності 1-го відповідача згідно з
установчими документами та Довідкою з
ЄДРПОУ серії АА № 595172 від 08.06.2012 р. є
добування природного газу.

Згідно статуту ТОВ "Енергія-95" в
редакції станом на 14.03.2012 р. учасниками
товариства були ТОВ
"Інвестор-Нафтогаз", ,
частка у статутному капіталі складала
113 400,00 грн., що становило 63 % статутного
капіталу, та Приватне підприємство
"Компанія технологічних інвестицій",
, частка у статутному
капіталі складала 66 600,00 грн., що
становило 37 % статутного капіталу ТОВ
"Енергія-95".

14.03.2012 р. між позивачем та юридичною
особою, створеною за законодавством
Кіпру, Ді-Тек Газ Енерджі Лімітед (D-Tech Gas
Energy Limited) було укладено договір
купівлі-продажу частини частки у
статутному капіталі ТОВ "Енергія-95", у
розмірі 86 400,00 грн., що відповідає 48%
статутного капіталу Товариства.
Одночасно 14.03.2012 між позивачем та
компанією створеною відповідно до
законодавства Англії та Уельсу
Енерджі Дітек Лтд (Energy Ditek Ltd) було
укладено договір купівлі-продажу
частини частки в статутному капіталі
ТОВ "Енергія-95", у розмірі 27 000,00 грн., що
відповідає 15% статутного капіталу.
14.03.2012 р. між 2-им відповідачем та
компанією Енерджі Дітек Лтд (Energy Ditek Ltd),
було укладено договір купівлі-продажу
частки в статутному капіталі ТОВ
"Енергія-95", у розмірі 66 600,00 грн., що
відповідає 37% статутного капіталу.

14.03.2012 р. відбулися загальні збори
учасників 1-го відповідача з порядком
денним про продаж учасниками
Товариства часток в статутному
капіталі та внесення відповідних змін
до статуту Товариства. З питань порядку
денного були прийняті наступні
рішення: 1. Учасник Товариства Приватне
підприємство "Компанія Технологічних
Інвестицій" передає свою частку в
статутному капіталі Товариства в
розмірі 37% на користь Energy DiTek Ltd шляхом
її продажу за ціною, встановленою за
домовленістю сторін. 2. Учасник
Товариства Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-Нафтогаз"
передає частину своєї частки в
статутному капіталі Товариства в
розмірі 48 % на користь D-Tech Energy Ltd шляхом
її продажу за ціною, встановленою за
домовленістю сторін. 3. Учасник
Товариства Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-Нафтогаз"
передає частину своєї частки в
статутному капіталі Товариства в
розмірі 15 % на користь Energy DiTek Ltd шляхом
її продажу за ціною, встановленою за
домовленістю сторін. 4. Частки у
статутному капіталі Товариства
розподіляються таким чином: D-Tech Gas Energy
Limited - частка у розмірі 86 400,00 грн., що
складає 48 % статутного капіталу
товариства, Energy DiTek Ltd - частка у розмірі
93 600,00 грн., що складає 52 % статутного
капіталу товариства. 5. Внести зміни до
статуту Товариства шляхом його
викладення у новій редакції та
зареєструвати ці зміни у встановленому
законом порядку. Зазначені рішення
були оформлені протоколом б/н від 14.03.2012
р.

Судом встановлено, що на підставі
рішень загальних зборів учасників від
14.03.2012 р., затверджених Протоколом б/н
від 14.03.2012 р., в порядку, передбаченому
Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців" від 15.05.2003 р. №755-IV,
було зареєстровано зміни до статуту
(нової редакції статуту) ТОВ "Енергія-95",
згідно запису про державну реєстрацію
змін до установчих документів
юридичної особи ТОВ „Енергія-95" від
25.07.2012 р. №7005824. На підставі
зазначеної редакції статуту було також
було зареєстровано зміни до статуту
(нової редакції статуту) ТОВ "Енергія-95",
згідно запису про державну реєстрацію
змін до установчих документів
юридичної особи ТОВ „Енергія-95" від
31.10.2012 р. № 9005824, що є чинними на
момент розгляду справи судом.

Судом також встановлено, що станом на
14.03.2012 р. 1-ий відповідач був власником
спеціального дозволу на користування
надрами з метою геологічного вивчення,
у тому числі дослідно-промислової
розробки Денисівської площі від 24.03.2000
р. № 1419 (вид корисної копалини: газ
природний, нафта).

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши надані
сторонами докази та надаючи правову
кваліфікацію викладеним обставинам
справи з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог
учасників судового процесу,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Господарського
кодексу України підприємство, в
статутному капіталі якого іноземна
інвестиція становить сто відсотків,
вважається іноземним підприємством.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 117 Господарського
кодексу України, іноземним
підприємством є унітарне або
корпоративне підприємство, створене за
законодавством України, що діє
виключно на основі власності іноземців
або іноземних юридичних осіб, або діюче
підприємство, придбане повністю у
власність цих осіб. Умови і порядок
створення, вимоги до організації та
діяльності іноземних підприємств
визначаються цим Кодексом, законом про
режим іноземного інвестування, іншими
законами.

Частиною 5 ст. 63 Господарського кодексу
України передбачено, що корпоративне
підприємство утворюється, як правило,
двома або більше засновниками за їх
спільним рішенням (договором), діє на
основі об'єднання майна та/або
підприємницької чи трудової
діяльності засновників (учасників), їх
спільного управління справами, на
основі корпоративних прав, у тому числі
через органи, що ними створюються,
участі засновників (учасників) у
розподілі доходів та ризиків
підприємства. Корпоративними є
кооперативні підприємства,
підприємства, що створюються у формі
господарського товариства, а також
інші підприємства, в тому числі
засновані на приватній власності двох
або більше осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 19
березня 1996 року № 93/96-ВР "Про режим
іноземного інвестування" (в редакції
станом на 14.03.2012 р.) іноземні інвестиції
можуть здійснюватися, зокрема у формі
придбання у власність діючих
підприємств повністю. Згідно з ч. 2 ст. 4
Закону України від 18 вересня 1991 року №
1560-XII "Про інвестиційну діяльність" (в
редакції станом на 14.03.2012 р.)
забороняється інвестування в об'єкти,
створення і використання яких не
відповідає вимогам
санітарно-гігієнічних, радіаційних,
екологічних, архітектурних та інших
норм, встановлених законодавством
України, а також порушує права та
інтереси громадян, юридичних осіб і
держави, що охороняються законом.

Законодавче обмеження щодо створення
іноземних підприємств встановлено
положеннями ч. 2 ст. 117 Господарського
кодексу України, в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин (станом на 14.03.2012 р.) та
діючій на момент розгляду справи судом,
згідно якої іноземні підприємства не
можуть створюватися в галузях,
визначених законом, що мають
стратегічне значення для безпеки
держави.

Відповідно до ст. 7 Закону України від
19.06.2003 № 964-IV "Про основи національної
безпеки України" зазначено, що на
сучасному етапі основними реальними
та потенційними загрозами
національній безпеці України,
стабільності в суспільстві, зокрема, в
економічній сфері є небезпечне для
економічної незалежності України
зростання частки іноземного капіталу у
стратегічних галузях економіки.

Статтею 260 Господарського кодексу
України визначено, що сукупність усіх
виробничих одиниць, які здійснюють
переважно однакові або подібні види
виробничої діяльності, складає галузь.
Загальна класифікація галузей
економіки є складовою частиною єдиної
системи класифікації і кодування
техніко-економічної і статистичної
інформації, яка використовується
суб'єктами господарювання та іншими
учасниками господарських відносин, а
також органами державної влади та
органами місцевого самоврядування в
процесі управління господарською
діяльністю.

В судовому засіданні встановлено, що на
момент ухвалення рішень загальних
зборів учасників ТОВ "Енергія-95" від
14.03.2012 р., що були оформлені Протоколом
б/н від 14.03.2012 р., 1-ий відповідач був
власником спеціального дозволу на
користування надрами з метою
геологічного вивчення, у тому числі
дослідно-промислової розробки
Денисівської площі від 24.03.2000 р. № 1419
(вид корисної копалини: газ природний,
нафта), основним видом діяльності 1-го
відповідача відповідно до Статуту та
Довідки з ЄДРПОУ було визначено
добування природного газу. Зазначені
обставини також підтверджуються
наданим 1-им відповідачем відзивом на
позовну заяву, який міститься в
матеріалах справи, та поясненнями
представника 1-го відповідача,
присутнього у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12
липня 2001 року № 2665-III "Про нафту і газ",
користувач нафтогазоносними надрами -
юридична або фізична особа, що має
спеціальний дозвіл на користування
нафтогазоносними надрами з метою
пошуку та розвідки родовищ нафти і
газу, видобутку нафти і газу або їх
зберігання, повернення (захоронення)
супутніх і стічних вод, інших відходів,
що видобуваються в процесі розвідки і
розробки родовищ нафти і газу;
нафтогазова галузь - галузь економіки
України, яка разом з іншими галузями
забезпечує пошук, розвідку та розробку
родовищ нафти і газу, транспортування,
переробку, зберігання і реалізацію
нафти, газу та продуктів їх переробки.
При цьому, в преамбулі Закону України
"Про нафту і газ" чітко передбачено, що
ним визначаються основні правові,
економічні та організаційні засади
діяльності нафтогазової галузі
України та регулюються відносини,
пов'язані з особливостями користування
нафтогазоносними надрами, видобутком,
транспортуванням, зберіганням та
використанням нафти, газу та продуктів
їх переробки з метою забезпечення
енергетичної безпеки України, розвитку
конкурентних відносин у нафтогазовій
галузі, захисту прав усіх суб'єктів
відносин, що виникають у зв'язку з
геологічним вивченням
нафтогазоносності надр, розробкою
родовищ нафти і газу, переробкою нафти
і газу, зберіганням, транспортуванням
та реалізацією нафти, газу та продуктів
їх переробки, споживачів нафти і газу
та працівників галузі.

Крім того, відповідно до Розділу I
Загальнодержавної програми розвитку
мінерально-сировинної бази України на
період до 2030 року, яка затверджена
Законом України від 21 квітня 2011 року №
3268-VI, передбачено, що одним із вагомих
чинників подолання кризового
становища в економіці України є
належне забезпечення потреб економіки
в мінерально-сировинних ресурсах та
ефективне їх використання.
Мінерально-сировинна база - сукупність
розвіданих і попередньо оцінених
запасів корисних копалин і супутніх
компонентів, що може бути застосована в
галузях економіки за умови отримання
економічної вигоди на рівні,
достатньому для провадження
розширеного виробництва з метою
забезпечення економічної безпеки
держави. Метою зазначеної Програми
згідно з Розділом II є забезпечення
потреб національної економіки у
мінеральних ресурсах за рахунок
власного видобутку, зменшення
залежності України від імпорту
мінеральних ресурсів та збільшення
експортного потенціалу країни за
рахунок власного видобутку корисних
копалин, що мають великий попит на
світовому ринку.

Критерії віднесення об'єктів до таких,
що мають стратегічне значення для
безпеки держави, на нормативному рівні
визначені також постановою Кабінету
Міністрів України від 03 листопада 2010 р.
№ 999 "Про визначення критеріїв
віднесення об'єктів державної
власності до таких, що мають
стратегічне значення для економіки і
безпеки держави". Зокрема, серед таких
критеріїв п. 1 зазначеної постанови
передбачає видобування та переробку
суб'єктами господарювання корисних
копалин загальнодержавного значення.
При цьому, постановою Кабінету
Міністрів України від 12 грудня 1994 р. №
827 "Про затвердження переліків корисних
копалин загальнодержавного та
місцевого значення" передбачається, що
до корисних копалин
загальнодержавного значення
відносяться, зокрема, газ природний,
нафта.

З вищезазначених норм вбачається, що
підприємства нафтогазової галузі
економіки України, основним видом
діяльності яких є видобування та
переробка корисних копалин
загальнодержавного значення мають
стратегічне значення для економічної
безпеки держави. Таким чином, суд
доходить висновку, що рішення
загальних зборів учасників ТОВ
"Енергія-95" від 14.03.2012 р., оформлені
Протоколом б/н від 14.03.2012 р., не
відповідають положенням чинного
законодавства, а саме ч. 2 ст. 117
Господарського кодексу України згідно
якої, іноземні підприємства не можуть
створюватися в галузях, визначених
законом, що мають стратегічне значення
для безпеки держави.

Відповідно до п. 2.11. Рекомендацій
Президії Вищого господарського суду
України від 28.12.2007 № 04-5/14 "Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин", передбачено, що під час
вирішення спорів про визнання
недійсними рішень загальних зборів
недійсними суду слід з'ясовувати, чи
відповідає оспорюване рішення вимогам
чинного законодавства та/або
компетенції органу, що прийняв це
рішення, чи були загальні збори
правомочними, чи було дотримано
визначеного законом порядку скликання
і проведення загальних зборів.
Зокрема, підставою недійсності рішень
загальних зборів є невідповідність
рішення загальних зборів нормам
чинного законодавства.

Отже, враховуючи передбачені ч. 2 ст. 117
Господарського кодексу України
законодавчі обмеження щодо створення
іноземного підприємства, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача щодо визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Енергія-95" () від 14.03.2012 р., оформлених
протоколом б/н від 14.03.2012 р., з моменту їх
прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав, як учасника ТОВ "Енергія-95",
оскільки, як вважає позивач,
невідповідність законодавству
зазначених рішень загальних зборів
учасників 1-го відповідача від 14.03.2012 р.,
оформлених протоколом б/н від 14.03.2012 р.,
обумовлює нікчемність в силу закону,
договору купівлі-продажу частини
частки у розмірі 86 400,00 грн., що
відповідає 48% статутного капіталу ТОВ
"Енергія-95" укладеного 14.03.2012 р. між
позивачем та Ді-Тек Газ Енерджі Лімітед
(D-Tech Gas Energy Limited), договору
купівлі-продажу частини частки у
розмірі 27 000,00 грн., що відповідає 15%
статутного капіталу ТОВ "Енергія-95"
укладеного 14.03.2012 р. між позивачем та
Енерджі Дітек Лтд (Energy Ditek Ltd).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу
України, недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 228 Цивільного
кодексу України, правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Згідно з п. 18 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" зазначено, що
такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження
або незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу -
землею як основним національним
багатством, що перебуває під
особливою охороною держави, її
надрами, іншими природними ресурсами
(стаття 14 Конституції України);
правочини щодо відчуження викраденого
майна; правочини, що порушують
правовий режим вилучених з обігу або
обмежених в обігу об'єктів цивільного
права тощо. Усі інші правочини,
спрямовані на порушення інших об'єктів
права, передбачені іншими нормами
публічного права, не є такими, що
порушують публічний порядок. При
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо. Наслідки
вчинення правочину, що порушує
публічний порядок, визначаються
загальними правилами (стаття 216 ЦК).

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу
України, об'єктами цивільних прав є
речі, у тому числі гроші та цінні
папери, інше майно, майнові права,
результати робіт, послуги, результати
інтелектуальної, творчої діяльності,
інформація, а також інші матеріальні і
нематеріальні блага.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу
України, товариством з обмеженою
відповідальністю є засноване одним або
кількома особами товариство, статутний
капітал якого поділений на частки,
розмір яких встановлюється статутом.
Частиною 1 ст. 144 Цивільного кодексу
України передбачено, що статутний
капітал товариства з обмеженою
відповідальністю складається із
вкладів його учасників. Розмір
статутного капіталу дорівнює сумі
вартості таких вкладів. При цьому,
згідно ч. 2 ст. 115 Цивільного кодексу
України вкладом до статутного
(складеного) капіталу господарського
товариства можуть бути гроші, цінні
папери, інші речі або майнові чи інші
відчужувані права, що мають грошову
оцінку, якщо інше не встановлено
законом. Відповідно до ч. 1 ст. 147
Цивільного кодексу України, учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи
іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному
або кільком учасникам цього
товариства. Отже, відповідно до ст. 177
Цивільного кодексу України, частка у
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю, є об'єктом
цивільних прав.

Статтею 178 Цивільного кодексу України
передбачено, що об'єкти цивільних прав
можуть вільно відчужуватися або
переходити від однієї особи до іншої в
порядку правонаступництва чи
спадкування або іншим чином, якщо вони
не вилучені з цивільного обороту, або
не обмежені в обороті, або не є
невід'ємними від фізичної чи юридичної
особи. Види об'єктів цивільних прав,
перебування яких у цивільному обороті
не допускається (об'єкти, вилучені з
цивільного обороту), мають бути прямо
встановлені у законі. Види об'єктів
цивільних прав, які можуть належати
лише певним учасникам обороту або
перебування яких у цивільному обороті
допускається за спеціальним дозволом
(об'єкти, обмежено оборотоздатні),
встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 19
березня 1996 року № 93/96-ВР "Про режим
іноземного інвестування" (в редакції
станом на 14.03.2012 р.) іноземні інвестиції
можуть здійснюватися, зокрема у формі
придбання у власність діючих
підприємств повністю. В свою чергу, ч. 2
ст. 4 Закону України від 18 вересня 1991
року № 1560-XII "Про інвестиційну
діяльність" (в редакції станом на 14.03.2012
р.) забороняється інвестування в
об'єкти, створення і використання яких
не відповідає вимогам
санітарно-гігієнічних, радіаційних,
екологічних, архітектурних та інших
норм, встановлених законодавством
України, а також порушує права та
інтереси громадян, юридичних осіб і
держави, що охороняються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського
кодексу України, іноземні підприємства
не можуть створюватися в галузях,
визначених законом, що мають
стратегічне значення для безпеки
держави.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення загальних зборів учасників ТОВ
"Енергія-95" від 14.03.2012 р., оформлені
Протоколом б/н від 14.03.2012 р., які
спричинили створення іноземного
підприємства в галузі, що має
стратегічне значення для безпеки
держави, були ухвалені в результаті
укладення 14.03.2012 р. між позивачем та
юридичною особою, створеною за
законодавством Кіпру, Ді-Тек Газ
Енерджі Лімітед (D-Tech Gas Energy Limited)
договору купівлі-продажу частини
частки у статутному капіталі ТОВ
"Енергія-95", у розмірі 86 400,00 грн., що
відповідає 48% статутного капіталу 1-го
відповідача, та договору
купівлі-продажу частини частки у
розмірі 27 000,00 грн., що відповідає 15%
статутного капіталу у статутному
капіталі 1-го відповідача з компанією
створеною відповідно до законодавства
Англії та Уельсу Енерджі Дітек Лтд (Energy
Ditek Ltd), а також укладення 14.03.2012 р. між
2-им відповідачем та компанією
створеною відповідно до законодавства
Англії та Уельсу Енерджі Дітек Лтд (Energy
Ditek Ltd), договору купівлі-продажу частки
в статутному капіталі ТОВ "Енергія-95", у
розмірі 66 600,00 грн., що відповідає 37%
статутного капіталу.

Враховуючи законодавчо встановлені
обмеження оборотоздатності часток
підприємств, які здійснюють свою
діяльність в галузях, визначених
законом, що мають стратегічне значення
для безпеки держави, до яких
відноситься ТОВ "Енергія-95", суд
погоджується з твердженням позивача
про нікчемність зазначених правочинів,
а саме, договору купівлі-продажу
частини частки у статутному капіталі
ТОВ "Енергія-95", у розмірі 86 400,00 грн., що
відповідає 48% статутного капіталу,
укладеного 14.03.2012 р. між позивачем та
юридичною особою, створеною за
законодавством Кіпру, Ді-Тек Газ
Енерджі Лімітед (D-Tech Gas Energy Limited),
договору купівлі-продажу частини
частки у статутному капіталі ТОВ
"Енергія-95", у розмірі 27 000,00 грн., що
відповідає 15% статутного капіталу,
укладеного 14.03.2012 р. між позивачем та
компанією створеною відповідно до
законодавства Англії та Уельсу Енерджі
Дітек Лтд (Energy Ditek Ltd), договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ "Енергія-95", у розмірі у
розмірі 66 600,00 грн., що відповідає 37%
статутного капіталу, укладеного 14.03.2012
р. між 2-им відповідачем та компанією
створеною відповідно до законодавства
Англії та Уельсу Енерджі Дітек Лтд (Energy
Ditek Ltd). Оскільки наслідком укладення
14.03.2012 р. договорів купівлі-продажу
часток в статутному капіталі ТОВ
"Енергія-95" стало створення іноземного
підприємства в галузі, що має
стратегічне значення для безпеки
держави, зазначені договори
купівлі-продажу є нікчемними в силу
закону, як такі, що порушують публічний
порядок.

Згідно з п. 2.13 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", зазначено, що у разі якщо
позивач посилається на нікчемність
правочину для обґрунтування іншої
заявленої вимоги, господарський суд не
вправі посилатися на відсутність
судового рішення про встановлення
нікчемності правочину, а має дати
належну оцінку відповідним доводам
позивача. У разі задоволення позову
господарський суд у резолютивній
частині рішення зазначає про визнання
правочину недійсним (у тому числі й на
майбутнє) і одночасно може зазначити
про застосування передбачених законом
наслідків, вказавши, зокрема, розмір
сум, що підлягають стягненню, та/або
найменування майна, що підлягає
передачі, і місце його знаходження
(пункт 4 частини першої статті 84 ГПК), а
за необхідності й строк виконання
певних дій (абзац другий частини другої
цієї статті ГПК).

Судом також встановлено, що 25.07.2012 р. на
підставі неправомірних рішень
загальних зборів учасників ТОВ
"Енергія-95" від 14.03.2012 р., оформлених
протоколом б/н від 14.03.2012 р., було
проведено державну реєстрацію нової
редакції Статуту ТОВ "Енергія-95" за №
7005824.

Відповідно до ст.143 Цивільного кодексу
України, установчим документом
товариства з обмеженою
відповідальністю є статут. Установчі
документи повинні містити відомості
про вид товариства, предмет і цілі його
діяльності, склад засновників та
учасників, найменування та
місцезнаходження, розмір та порядок
утворення статутного (складеного)
капіталу, порядок розподілу прибутків
та збитків, склад та компетенцію
органів товариства та порядок
прийняття ними рішень, включаючи
перелік питань, по яких необхідна
кваліфікована більшість голосів,
порядок внесення змін до установчих
документів та порядок ліквідації і
реорганізації товариства. До
установчих документів можуть бути
включені інші умови, що не суперечать
законодавству України (ст. 4 Закону
України від 19.09.1991 № 1576-XII "Про
господарські товариства").

Статтями 41, 59 Закону України від 19.09.1991
№ 1576-XII "Про господарські товариства"
визначено компетенцію загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю, зокрема,
до виключної компетенції зборів
учасників, належить внесення змін до
статуту.

Оскільки вимога позивача про визнання
недійсною нової редакцій статуту ТОВ
„Енергія-95", зареєстрованої згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 25.07.2012 р.
№7005824 є похідною дією від
ухвалених неправомірних рішень,
прийнятих на загальних зборах
учасників 1-го відповідача від 14.03.2012 р.,
оформлених протоколом б/н від 14.03.2012 р.,
тому у суду наявні підстави для
визнання недійною вказаної редакції
статуту. Крім того, наслідком
незаконних рішень, прийнятих на
загальних зборах учасників 1-го
відповідача від 14.03.2012 р., стала також
державна реєстрація нової редакції
статуту ТОВ „Енергія-95", зареєстрована
згідно запису про державну реєстрацію
змін до установчих документів від
31.10.2012 р. № 9005824. Зазначені зміни до
статуту ТОВ „Енергія-95", вносилися на
підставі недійсної редакції статуту
(зареєстрованої згідно запису про
державну реєстрацію змін до установчих
документів юридичної особи ТОВ
„Енергія-95" від 25.07.2012 р. №7005824), а
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача про визнання
недійсною нової редакції статуту ТОВ
„Енергія-95", зареєстрованої згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 31.10.2012 р. №
9005824 також є обґрунтованими та
законними.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Цивільного
кодексу України судовий захист
цивільного права та інтересу належить
до загальних засад цивільного
законодавства. Згідно із ст.ст. 15, 16
Цивільного кодексу України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання; кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства; кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу; до
способів захисту суб'єктивного
цивільного права або законного
інтересу належить, зокрема,
відновлення становища, яке існувало до
порушення.

Таким чином, суд вважає, що способом
відновлення стану, що існував, до
порушень чинного законодавства, є
визнання чинним статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" в редакції, запис про
державну реєстрацію змін до установчих
документів якого проведено 17.08.2010 р. за
№ 905824.

Відповідно до статті 4 Закону України
від 15.05.2003 р. №755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців" державною
реєстрацією являється засвідчення
факту створення або припинення
юридичної особи, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.
Зміни до установчих документів
юридичної особи підлягають
обов'язковій державній реєстрації
шляхом внесення відповідних змін до
записів Єдиного державного реєстру в
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 31 Закону України від
15.05.2003 р. №755-IV "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців" передбачено, що у разі
постановлення судового рішення щодо
скасування рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу про
внесення змін до установчих документів
юридичної особи або про визнання
повністю або частково недійсними змін
до установчих документів юридичної
особи суд у день набрання законної сили
судовим рішенням надсилає його
юридичній особі - відповідачу для
вжиття заходів до приведення
установчих документів у відповідність
із прийнятим судовим рішенням, а також
державному реєстратору для внесення
запису про судове рішення щодо
скасування державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи.

Таким чином, державна реєстрація змін
до установчих документів юридичної
особи скасовується за наявності
судового рішення державним
реєстратором в порядку, визначеному
законом. При цьому, 1-ий відповідач
зобов'язаний привести установчі
документи у відповідність із прийнятим
судовим рішенням.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово. При цьому,
згідно ч.1 ст. 35 ГПК України, обставини,
які визнаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Частина 1 ст. 43 ГПК України, встановлює,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги заявлені позивачем є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 3, 15, 16, 115, 140, 143, 144, 177, 178, 215,
228 Цивільного кодексу України, ст.ст. 63,
117 Господарського кодексу України, ст. 1
Закону України від 12 липня 2001 року №
2665-III «Про нафту і газ», ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43,
44-49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсними рішення загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" () від 14.03.2012
р., оформлені протоколом б/н від 14.03.2012
р., з моменту їх прийняття.

3. Визнати недійсними зміни до статуту
(нової редакції статуту) Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" (), що стали
наслідком прийняття загальними
зборами учасників TOB „Енергія-95"
рішень, оформлених протоколом б/н від
14.03.2012 р., а саме: зміни до статуту (нової
редакції статуту) Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" зареєстровані згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 25.07.2012 р. №
7005824 та зміни до статуту (нової
редакції статуту) Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" зареєстровані згідно
запису про державну реєстрацію змін до
установчих документів від 31.10.2012 р. №
9005824.

4. Визнати чинним статут Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Енергія-95" () в
редакції, запис про державну
реєстрацію змін до установчих
документів ТОВ „Енергія-95" якого
проведено 17.08.2010 р. за № 905824.

5. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю „Енергія-95" () привести установчі
документи у відповідність із прийнятим
судовим рішенням.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестор - Нафтогаз"
(61057, м. Харків, пров. Театральний, буд. 4,
) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) 2436,00
грн. судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-95" (61057, м.
Харків, пров. Театральний, буд. 4, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інвестор -
Нафтогаз" (61057, м. Харків, пров.
Театральний, буд. 4, ) 1827,00
грн. судового збору.

8. Стягнути з Приватного підприємства
"Компанія технологічних інвестицій"
(61057, м. Харків, пров. Театральний, буд. 4,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Інвестор
- Нафтогаз" (61057, м. Харків, пров.
Театральний, буд. 4, ) 1827,00
грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.08.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний