м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
КП"Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
до ТОВ"ВАТАН"
про стягнення 3 746,46 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Вербовецька Я. І. (дов. № 03 від 08.01.14)
Від відповідача не
В судовому засіданні 21.08.2014, відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв`язку з неналежним
виконанням умов договору оренди
нерухомого майна № 721 від 01.08.2010 в
розмірі 3 746, 46 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.07.2014 порушено провадження у
розгляду на 16.07.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 16.07.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 16.07.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 розгляд справи
відкладено на 21.08.2014.
В судове засідання призначене на 21.08.2014
з'явився представник позивача та надав
документи на виконання вимог ухвали
про порушення провадження у справі, які
суд долучив до вказаної справі.
В судове засідання, призначене на
21.08.2014, представник відповідача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням сьомої сесії V
скликання Дарницької районної в м.
Києві Ради № 6 від 19 вересня 2007 року
«Про удосконалення структури
Управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» було
створено комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування нежитлового фонду»
Дарницького району м. Києва.

Відповідно до розпоряджень Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації № 105 від 11.02.2008 та № 274 від
17.03.2008 всі будівлі, споруди, вбудовані
та прибудовані приміщення нежитлового
фонду Дарницького району м. Києва
передано з балансу комунальних
підприємств «Управління житлового
господарства» та «Господар» на баланс
новоствореного підприємства, якому
також було делеговано функції
орендодавця.

01.08.2010 між Позивачем та Відповідачем
укладено Договір оренди нерухомого
майна (будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної
громади Дарницького району м. Києва №
721 (далі за текстом - Договір) (належним
чином засвідчена копія договору
міститься в матеріалах справи, надалі -
Договір).

За умовами п. 1.1 Договору орендодавець
передає, а орендар приймає в оренду
нерухоме майно, що належить до
комунальної власності територіальної
громади Дарницького у місті Києві
району за адресою вул. Вербицького 28-г.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що
договір діє з 01.08.2010 до 01.11.2015.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

За цим Договором (п.п. 3.1, 3.6) орендар
зобов'язаний щомісячно не пізніше 15
числа поточного місяця незалежно від
наслідків господарської діяльності
сплачувати на рахунок орендодавця
орендну плату, розрахунок якої
здійснюється на підставі Методики
розрахунку орендної плати за
користування майном територіальної
громади Дарницького р-ну м. Києва,
затвердженої рішенням Дарницької
райради № 13 від 19.12.2007. На день
підписання договору орендна плата
становила 357 грн. 50 коп. на місяць
(Додаток 1 Договору).

Згідно з п. 3.5 Договору орендна плата
сплачується орендарем, починаючи з
дати підписання акта
приймання-передачі. Останнім днем
сплати орендної плати є дата
підписання сторонами акта
приймання-передачі при поверненні
об'єкта оренди орендодавцеві.

Порушуючи умови Договору, за період з
жовтня 2013 року по червень 2014 року
включно у орендаря ТОВ «ВАТАН» перед КП
«ДОНФ Дарницького району міста Києва»
виникла заборгованість за оренду вище
зазначеного нежитлового приміщення в
розмірі 2 903 грн. 27 коп.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Однак, як свідчать матеріали справи,
свого обов'язку щодо своєчасного та в
повному обсязі внесенню орендної плати
відповідачем не виконано, внаслідок
чого в останнього перед позивачем
утворилась заборгованість у розмірі 2
903 грн. 27 коп.

Відповідач в порушення умов договору
не сплачував орендні платежі своєчасно
(тобто щомісячно, як передбачено
договором) та має заборгованість перед
позивачем.

КП «ДОНФ Дарницького району міста
Києва» зверталось до орендаря з
претензіями вих. № 615 від 30.05.2014, вих. №
448 від 29.04.2014, щодо сплати боргу.
Відповіді не отримано, заборгованість
не погашено.

Листом від 20.06.2014 № 690 було направлено
Акт звірки взаємних розрахунків, проте
відповіді та підписаний актів
орендарем направлено не було.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи, суд вважає заборгованість
відповідача з орендної плати у розмірі
2 903 грн. 27 коп. доведеною.

Факт наявності заборгованості
відповідачем не спростовано, доказів
сплати вказаних платежів відповідачем
суду не надано.

Крім того, п. 3.6. Договору оренди № 721 від
01.08.2010, передбачено, що крім орендної
плати орендар відшкодовує орендодавцю
плату за землю, яка припадає
пропорційно орендованій площі.

Відповідно до ч. 1 ст. 796 Цивільного
кодексу України встановлено, що
одночасно з правом найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на
якій вона знаходиться, а також право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму.

Статтею 797 Цивільного кодексу України
передбачено, плата що справляється з
наймача будівлі або іншої капітальної
споруди (її окремої частини),
складається з плати за користування
нею і плати за користування земельною
ділянкою.

Таким чином орендар ТОВ «ВАТАН» має
заборгованість перед КП «ДОНФ
Дарницького району міста Києва» по
відшкодуванню витрат по сплаті
земельного податку в розмірі 565 грн. 86
коп.

Позивачем також заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 110 грн. 87 коп.
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочки,
що встановлено п.6.2 Договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
ст. 231 Господарського кодексу України.
Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
110 грн. 87 коп.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
інфляційних втрат в розмірі 146 грн. 82
коп. та 3 % річних в сумі 19 грн. 66 коп.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції та 3 % річних за весь
час прострочення.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача інфляційних
втрат ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення інфляційних втрат та 3 %
річних, нарахованої на суму боргу
підлягають задоволенню відповідно до
наведеного в позовній заяві
розрахунку. При здійсненні перевірки
розрахунку інфляційних втрат
нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАТАН" (01103, м. Київ,
Печерський район, вул. Кіквідзе, б. 18-А,
ідентифікаційний код 22971773) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем в процесі виконання
рішення, на користь Комунального
підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" (02121, м.
Київ, вулиця Вербицького, будинок 32,
ідентифікаційний код 35660296)
заборгованість в сумі 2 903 грн. (дві
тисячі дев'ятсот три) грн. 27 коп. -
орендна плата, 565 (п'ятсот шістдесят
п'ять) грн. 86 коп. - відшкодування витрат
по сплаті земельного податку, 110 (сто
десять) грн. 87 коп. - пені, 19
(дев'ятнадцять) грн. 66 коп. - 3% річних, 146
(сто сорок шість) грн.. 82 коп. -
інфляційні втрати та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору за подання позовної
заяви.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 28.08.2014

Суддя
Л.Д. Головатюк