номер провадження справи 20/63/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014
Справа № 908/2211/14

За позовом Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району (юридична адреса: 69091, м.
Запоріжжя, бул.
Гвардійський, буд. 137; фактична адреса:
69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала
Нахімова, буд. 4)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екссон ЛТД" (юридична
адреса: 69096, м. Запоріжжя, вул. Маршала
Чуйкова, буд. 14-А, кв. 78; фактична адреса:
69035, м. Запоріжжя, вул. Миру, 20)

про стягнення суми 7703,27 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Білозерська К.О. (дов. №
9133/27 від 30.12.2013 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача суми 7702,78 грн., із яких: 7345,58
грн. сума основного боргу відповідно до
договору про постачання та
використання теплової енергії № 2401 від
25.12.2002 р., 127,98 грн. - пені, 229,22 грн. - 3 %
річних.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 26.06.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/2211/14,
справі присвоєно номер провадження
20/63/14, справу призначено до розгляду на
10.07.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
23.07.2014 р., потім на 04.08.2014 р.

Справу розглянуто 04.08.2014 р., оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

23.07.2014 р. через канцелярію суду від
представника позивача надійшла
письмова заява, що фактично є заявою
про збільшення розміру позовних вимог.
В заяві зазначено про допущення
технічної помилки при розрахунку суми 3
% річних, а саме: невірно зазначена
кількість днів у році, просить
збільшити розмір 3 % річних з 229,22 грн. на
229,71 грн. та стягнути з відповідача суму
7345,58 грн. - основного боргу, 127,98 грн. -
пені, 229,71 грн. -3 % річних за період з
26.03.2012 р. по 30.05.2014 р.

Заява прийнята судом до розгляду на
підставі ст. 22 ГПК України.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог, та на підставі
ст.ст. 11, 15, 16, 258, 526, 530, 625, 629 ЦК України,
ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, умов
договору про постачання та
використання теплової енергії № 2401 від
25.12.2002 р., Закону України "Про
теплопостачання", Правил користування
тепловою енергією, Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
просить позов задовольнити, стягнути з
відповідача суму 7345,58 грн. грн.
основного боргу, суму 229,71 грн. - 3% річних
за період з 26.03.2012 р. по 30.05.2014 р., суму 127,98
грн. пені за період з 26.05.2013 р. по 30.05.2014 р.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, причини неявки суду не
повідомив, витребувані документи та
письмовий відзив не надав. Про час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином: ухвали суду
направлялися на адреси, вказані в
позовній заяві: 69096, м. Запоріжжя, вул.
Маршала Чуйкова, буд. 14-А, кв. 78; 69035, м.
Запоріжжя, вул. Миру, 20. Отримання
відповідачем ухвал підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с. 69, 75).

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст. 75 ГПК України у
відсутність відповідача за наявними в
ній матеріалами, оригінали яких
оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2002 р. між Концерном "Міські теплові
мережі" в особі Філії Концерну «Міські
теплові мережі» Орджонікідзевського
району (Енергопостачальна організація,
позивач у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Екссон
ЛТД" (Споживач, відповідач у справі)
укладений договір № 2401 про постачання
та використання теплової енергії,
відповідно до умов якого позивач
зобов`язався постачати теплову енергію
споживачу, а відповідач (споживач) -
оплатити одержану теплову енергію за
встановленими цінами (тарифами) в
терміни, передбаченими договором
(розділ 1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договір набирає
сили з моменту його підписання. Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п. 10.2 договору).

Згідно з п. 3.2.2 договору відповідач
зобов'язався виконувати умови і
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено
порядок здійснення розрахунків за
теплову енергію. Відповідно до п. 6.4
договору розрахунковим періодом є
календарний місяць. Споживачі, що не
мають приладів обліку, розраховуються
за кількість фактично спожитої
теплової енергії згідно з договірними
навантаженнями розрахунковим методом.
Термін оплати визначений у п.п. 6.5, 6.6
цього договору (п. 6.7). Згідно з п. 6.5
споживач за 3 дні до початку
розрахункового періоду сплачує
Концерну вартість зазначеної в
договорі планової кількості теплової
енергії, передбаченої на розрахунковий
період, з урахуванням залишкової суми
(сальдо) розрахунків на початок місяця.
За п. 6.6 споживач розраховується за
показаннями приладів обліку: при
перевищенні фактичного використання
теплової енергії понад планове та
сплачене до початку розрахункового
періоду, це перевищення оплачується
споживачем не пізніше 25-го числа
місяця.

Як слідує з усних пояснень
представника позивача, договір № 2401
сторонами припинений/розірваний не
був, вважається пролонгованим та діє до
теперішнього часу.

Із матеріалів справи слідує, що позивач
у період лютого по квітень 2012 р., з
листопада 2012 р. по квітень 2013 р., з
жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. включно
постачав відповідачу теплову енергію,
виписував акти приймання-передачі
теплової енергії та рахунки для оплати
спожитої теплової енергії на загальну
суму 7345,58 грн. Відповідно до листа
відповідача (а.с. 54) акти та рахунки за
зазначені періоди направлялися
відповідачу поштою за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Миру, 20, що
підтверджується відповідними
реєстрами. На актах приймання-передачі
теплової енергії маються примітки: у
разі неповернення оформленого акту або
ненадання письмових заперечень про
підписання акту в установлені
договором терміни, акт вважається
погодженим. Акти з боку відповідача
підписані не були, на адресу позивача
не повернуті, будь-яких зауважень з
приводу значень, зазначених в актах, в
т.ч. кількості постачаємої енергії,
відповідачем не висувалося.

18.02.2014 р. позивач направив відповідачу
претензію № 211/05-юр з вимогою сплатити
заборгованість. Листом від 23.05.2014 р. №
547/09 позивач повторно направив
відповідачу акти приймання-передачі
теплової енергії та рахунки, просив
сплатити заборгованість в сумі 7345,58
грн.

Враховуючи існуючу заборгованість,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.
193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач своїм правом щодо надання
заперечень на позов не скористався,
письмовий відзив суду не направив,
доказів погашення заборгованості не
представив.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми 7345,58 грн. заборгованості
за договором № 2401 від 25.12.2002 р. основані
на договорі, законі та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Крім того, заявлено позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача за період з 26.03.2012 р. по 30.05.2014 р.
3% річних у сумі 229,71 грн. та пені в сумі
127,98 грн. за період з 26.05.2013 р. по 30.05.2014 р.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України
встановлено, що платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з вимогами Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 7.3.3 договору сторонами
встановлено, що споживач несе
відповідальність за несвоєчасне
виконання розрахунків за теплову
енергію - пеня в розмірі 1% від належної
суми за кожен день прострочення, але не
більше 100% загальної суми боргу.

Згідно з п. 6.6 договору, оплата за
відпущену теплову енергію
здійснюється споживачем у термін не
пізніше 25 числа поточного місяця.

Факт невиконання відповідачем
грошових зобов'язань, передбачених
договором, є доведеним.

Однак, розглянувши здійснений
позивачем розрахунок пені, судом
встановлено, що позивачем допущено
арифметичні помилки: зазначено 36 днів
прострочки за період з 26.04.2014 р. по 30.05.2014
р., тоді як в даному періоді 35 днів; за
період з 26.05.2014 р. по 30.05.2014 р. зазначено 6
днів прострочки, замість 5. Здійснивши
перерахунок, судом стягується пеня в
сумі 127,65 грн. за заявлений позивачем
період.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 229,71 грн. 3% річних згідно з
розрахунком за період з 26.03.2012 р. по
30.05.2014 р.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом
встановлено, що позивачем допущено
арифметичні помилки при вирахуванні
суми 3% річних. Так, за період з 26.12.2012 р.
по 30.05.2014 р. позивачем нараховано 3%
річних в сумі 25,78 грн. (нарахування
проводилось на суму 596,93 грн. - поставка
енергії в листопаді 2012 р.), тоді як за
зазначений період 3% річних становить
25,56 грн. За період з 26.01.2013 р. по 30.05.2014 р.
(нарахування проводилось на суму 371,09
грн. - поставка в грудні 2012 р.) позивачем
нараховано 3% річних - 14,90 грн., тоді як за
даний період 3% річних становить 14,95 грн.
Разом з тим, враховуючи межі позовних
вимог, за даний період стягується 3%
річних в сумі 14,90 грн. Таким чином, з
урахуванням здійсненого судом
перерахунку, враховуючи приписи ст. 83
ГПК України, судом стягується сума 229,49
грн. 3% річних за заявлений позивачем
період.

На підставі викладеного, позов
задовольняється частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються повністю на
відповідача, оскільки спір виник
внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екссон ЛТД" (69096, м.
Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, буд. 14А,
кв. 78; фактична адреса: 69035, м. Запоріжжя,
вул. Миру, 20, ) на користь
Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137,
фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул.
Адмірала Нахімова, 4, п/р зі спеціальним
режимом використання № 1951 в Філії
- Запорізьке обласне управління ПАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
313957, ) суму 7345 (сім тисяч
триста сорок п'ять) грн. 58 коп. основного
боргу, суму 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 49 коп. - 3% річних, суму 127 (сто
двадцять сім) грн. 65 коп. пені, суму 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову
відмовити.

Повне рішення складено 8 серпня 2014 р.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дати його
повного складення (дня підписання).