ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.08.14 № 910/17923/14. Суддя Лиськов М.О.,
розглянувши позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю "ФОРА
ПЛЮС" про стягнення 230169,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява від 25.08.2014 Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ФОРА
ПЛЮС» про стягнення 230169,86 грн. і додані
до неї документи, повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Подана позовна заява не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно п. 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суд
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову,
оскільки отримання позовної заяви і
доданих до неї документів усіма
учасниками процесу є обов'язковою
передумовою розгляду справи судом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

Таким чином належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Судом встановлено, що позовна заява від
25.08.2014 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФОРА ПЛЮС» про
стягнення 230169,86 грн., датована 25.08.2014,
натомість згідно квитанції від 22.08.2014
та відмітки відділу поштового зв'язку
на описі вкладення в цінний лист від
22.08.2014, позовні матеріали були
направлені відповідачу 22.08.2014. З огляду
на викладене, суд не може встановити,
яка саме позовна заява з доданими до
неї документами була направлена на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФОРА ПЛЮС».

За таких обставин, суд не може дійти
беззаперечного висновку щодо того, що
на адресу відповідача 22.08.2014 була
надіслана копія позовної заяви від
25.08.2014 позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю "ФОРА
ПЛЮС» про стягнення 230169,86 грн. з
доданими до неї документами.

Також судом встановлено, що 22.08.2014 на
адресу відповідача позивачем було
направлено лише позовну заяву на
одному аркуші та розрахунок суми
заборгованості на одному аркуші, в той
час як до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява від 25.08.2014
з наступними додатками:

1. Розрахунок суми боргу на одному
аркуші;

2. Оригінал платіжного доручення про
сплату судового збору на одному аркуші;

3. Оригінал квитанції про відправлення
позовної заяви відповідачу з описом
вкладення на двох аркушах;

4. Копія свідоцтва ФОП на одному аркуші;

5. Зведена таблиця індексів інфляції на
одному аркуші;

6. Копія Договору №01/08 на одному аркуші;

7. Копія квитанції №ОК4126293 на одному
аркуші;

8. Копія претензії №1 на одному аркуші;

9. Оригінал квитанції відділу поштового
зв'язку про відправлення претензії на
двох аркушах.

Приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач
має направити відповідачеві як копію
позовної заяви так і копії документів
доданих до неї. При чому, жодних
винятків щодо можливості не
направлення відповідачеві частини з
доданих до позовної заяви документів
ст. 56 ГПК України не встановлює.

Відтак, позивачем не надано доказів
направлення відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів в супереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України. Дана обставина є суттєвою,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що позивачем не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на те, що позивачем не
дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд приходить до висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Крім того суд звертає увагу на
необхідність подання в доданих до
позовної заяви документах витягу з
реєстру про включення позивача та
відповідача до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців на дату подання
позовної заяви.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом.

Суддя
М.О. Лиськов