ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" липня 2014 р.Справа № 924/659/14

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Граве
Україна", м. Львів

до комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія", м.
Кам'янець-Подільський Хмельницької
області

про стягнення 50141,1 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу

Суддя Смаровоз М.В.

Представники:

позивача: не з'явився;

відповідача: Семенов С.В. - за
довіреністю від 24.12.2013р.

У судовому засіданні 30.07.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
у справі.

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача 50141,1 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач,
зокрема, зазначив, що вимоги, які
виникли до відповідача, є однорідними,
виникли з аналогічних підстав, а саме:
внаслідок виконання позивачем
договору № АА/0561340 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а саме виплатою
страхового відшкодування третім
особам, на користь яких укладено
договір, та у зв'язку з невиконанням
відповідачем цього договору, а саме
неподанням повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду без
поважних причин. Також позивачем
відзначено, що ПАТ "Страхова компанія
"Граве Україна" уклало з КП
„Міськтепловоденергія" договір №
АА/0561340 про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
водіїв транспортного засобу ЗІЛ,
реєстр. номер НОМЕР_1 впродовж терміну з
05.01.2011 р. по 04.01.2012р. 08.07.2011р. на 297 км
автодороги Н-03 відбулась ДТП за участю
гр. ОСОБА_2, який керував застрахованим
транспортним засобом, гр. ОСОБА_3, який
керував автомобілем КІА, реєстр. номер
НОМЕР_2. Внаслідок ДТП було пошкоджено
автомобілі, а також отримали тілесні
ушкодження двоє пасажирів автомобіля
КІА. Відповідно до постанови
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду ДТП вчинене внаслідок порушення
Правил дорожнього руху працівником КП
„Міськтепловоденергія". Однак, як
вказує позивач, про зазначене ДТП гр.
ОСОБА_2 чи КП „Міськтепловоденергія" не
повідомили ПАТ "Страхова компанія
"Граве Україна". 11.08.2011р. гр. ОСОБА_3
звернувся до ПАТ "Страхова компанія
"Граве Україна" з заявою про виплату
страхового відшкодування. На підставі
договору ПАТ "Страхова компанія "Граве
Україна" 15.09.2011р. виплатило страхове
відшкодування на користь гр. ОСОБА_3 в
розмірі 49000 грн. 23.09.2011р. гр. ОСОБА_4
звернулась до ПАТ "Страхова компанія
"Граве Україна" з заявою про виплату
страхового відшкодування. На підставі
договору ПАТ "Страхова компанія "Граве
Україна" 29.09.2011р. виплатило страхове
відшкодування на користь гр. ОСОБА_4 в
розмірі 1141,10 гр.

Крім того, відзначено, що відповідно до
підп. 38.1.1«ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України №
1961 „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон України №1961)
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до
підп. 33.1.4 п. 33.1 ст 33 Закону України № 1961,
у разі настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також;
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків. Отже, в зв'язку з
невиконанням КП
„Міськтепловоденергія" та його
працівником положень Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", як зазначив позивач, він має
право регресної вимоги до відповідача
у розмірі двох вимог в сумі 50141,1 грн.

Позивачем також подано пояснення від
28.07.2014р. щодо заперечень відповідача на
позов, в яких зазначено, що у своєму
відзиві на позовну заяву відповідач
наголошує, що звернувся на мобільний
номер оператора страховика НОМЕР_8.
Однак, крім письмових пояснень своїх
працівників, жодним іншим чином не
підтверджено надану відповідачем
інформацію. Стосовно факту подання
позову саме до відповідача позивач
звертає увагу на те, що право
страховика на подання позову
передбачено п. 38.1.1. ст. 38 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", чинної на дату ДТП, де
зазначено, що після виплати страхового
відшкодування страховик має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строк і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1. ст. 33
цього Закону. Також позивач відзначив,
що правова позиція Вищого
господарського суду України, викладена
ним у постановах від 23.04.2014р. у справі №
910/13258/13 та № 910/14378/13, стосується нової
редакції Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", яка зобов'язує саме водія
забезпеченого транспортного засобі
повідомити страховика про ДТП.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить суд задовольнити позов в
повному обсязі та проводити судове
засідання 30.07.2014р. за відсутності
представника приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Граве
Україна".

Крім того, позивач у своєму клопотанні
від 28.07.2014р., вказуючи на необхідність
перевірки твердження відповідача про
те, що його працівники на дату скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
телефонували на мобільний номер
страховика, просить суд витребувати у
працівників відповідача довідку від
мобільного оператора, що підтверджує
даний факт.

Відповідач проти позову заперечує,
відзначаючи, зокрема, що в день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди (08.07.2011
р.), водієм транспортного засобу „ZIL MMZ
55491 H" ОСОБА_5 повідомлено страховика про
настання страхового випадку за
допомогою телефонного дзвінка на
мобільний номер оператора страховика,
зазначеному в страховому полісі
останнього. Також, як вказує
відповідач, повідомлення вчинено і
заступником директора по загальних
питаннях ОСОБА_6 аварійному комісару на
номер, вказаний у страховому полісі, та
повідомлено всю необхідну інформацію
про настання ДТП за участю
забезпеченого транспортного засобу, а
також надані всі наявні на
підприємстві документи, що
безпосередньо стосувались ДТП. Як
вважає відповідач, дані обставини
переконливо свідчать про те, що
відповідач вчасно повідомив позивача
про настання ДТП, а його дії щодо
повідомлення страховика про ДТП за
допомогою телефонного зв'язку
відповідали вимогам чинного на той час
законодавства, оскільки, правова норма
підпункту 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" в редакції закону, чинній
станом на 08.07.2011 р., не передбачала
виключно письмову форму повідомлення
страхувальником страховика про
настання страхового випадку -
дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідач звертає увагу на те, що
зазначену правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України від 19.11.2009р. у справі № 25/71, від
01.04.2014р. у справі № 910/15487/13. Крім того, як
вказав відповідач, за положенням ст. 1172
ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.
Однак, положення цієї норми не змінюють
прав та обов'язків із регресних
зобов'язань. Тому, право зворотної
вимоги (регресу) до відповідача, який у
даних правовідносинах не є винною
особою, за приписами ст. 1191 ЦК України,
не виникає, вважає відповідач.

Крім того, відповідач у своїх письмових
поясненнях від 30.07.2014р. відзначив, що
обставини, викладені у відзиві,
підтверджуються самими матеріалами
справи. Так, відповідно до страхового
акту № ОСЦВ/АА.0561340/2 від 27.09.2011р.,
підписаного уповноваженими особами
позивача та скріпленого печаткою ПАТ
СК „Граве Україна", зазначено, що дата
отримання повідомлення - 11.07.2011р. Беручи
до уваги, що ДТП за участю працівника
відповідача сталось 08.07.2011р., а дата
отримання повідомлення згідно зі
страховим актом відбулась 11.07.2011р.,
вбачається безпідставність вимог
позивача, вважає відповідач. При цьому,
згідно із правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною при розгляді подібної
справи № 909/1473/13, для всебічного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, встановлення всіх фактичних
обставин справи судам необхідно
звертати увагу на відомості, зазначені
в страховому акті.

Враховуючи вищевикладене, беручи також
до уваги, що в день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди водієм
транспортного засобу за допомогою
телефонного дзвінка на мобільний номер
оператора страховика було повідомлено
про страховий випадок, а в подальшому
11.07.2011р. відповідачем були надані
позивачу документи та написано
заяву-повідомлення, відповідач вважає,
що у позові слід відмовити.

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено таке.

Згідно з полісом № АА/0561340
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів,
цивільно-правова відповідальність
комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія" застрахована у
приватному акціонерному товаристві
"Страхова компанія "Граве Україна".
Зазначено, що застрахованим
транспортним засобом є автомобіль
„ЗИЛ”, д.н.з. НОМЕР_1. Строк дії полісу -
з 05.01.2011р. по 04.01.2012р.; ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, на одного потерпілого
складає 100000 грн., за шкоду, заподіяну
майну, на одного потерпілого складає
50000 грн.

01.08.2011р. Кам'янець-Подільським
міськрайонним судом Хмельницької
області винесено постанову по справі №
3-2603/11 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_5, працюючого водієм КП
„Міськтепловоденергія", за ст. 124
Кодексу про адміністративні
правопорушення. Цією постановою суд
постановив визнати винним ОСОБА_5 у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накласти на нього
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340
грн. Зокрема, Кам'янець-Подільським
міськрайонним судом було встановлено,
що ОСОБА_5 08 липня 2011 року о 09 год. 30 хв.
на 297 кілометрі +939 метрів автодороги
„Житомир-Чернівці", керуючи
транспортним засобом - автомобілем
марки „ZIL MMZ 55491 H”, д.н.з. НОМЕР_1 та
здійснюючи поворот ліворуч на
другорядну дорогу в напрямку с. Руда
Кам'янець-Подільського району
Хмельницької області, не дав дорогу
транспортному засобу - автомобілю
марки „KIA Magentis”, д.н.з. НОМЕР_2, що
рухався по рівнозначній дорозі в
зустрічному напрямку прямо, внаслідок
чого останній виїхав на смугу
зустрічного руху, де допустив
зіткнення з транспортним засобом -
автомобілем марки „ГАЗ-5327” д.н.з.
НОМЕР_7, що рухався в напрямку м.
Чернівці. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі марки „KIA Magentis”, д.н.з.
НОМЕР_2 та ГАЗ-5327", д.н.з. НОМЕР_7 отримали
механічні пошкодження, а пасажири
автомобіля марки „KIA Magentis”, д.н.з.
НОМЕР_2, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8
отримали легкі тілесні ушкодження.
Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 16.13.
Правил дорожнього руху, чим скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9
12.07.2011р. складено звіт про оцінку
вартості матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу № 87/07/11,
замовником є ПАТ "Страхова компанія
"Граве Україна", об'єкт оцінки
автомобіль KIA MAGENTIS, реєстраційний
номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер VIN
KNEGE14. Згідно з висновком звіту, на
підставі наданих документів,
маркетингу ринків збуту об'єктів
порівняння, використання нормативних і
законодавчих документів по оцінці,
методології розрахунків, яка
використовується у вітчизняній і
зарубіжній практиці визначення
вартості, з урахуванням обмежень, що
передбачені метою оцінки, при
проведенні розрахунків станом на дату
оцінки, оцінювач отримав наступне
значення оціночної вартості
матеріального збитку, спричиненого
власнику колісного транспортного
засобу KIA MAGENTIS, реєстраційний номер
НОМЕР_2, що дорівнює 76733,23 грн.

Як вбачається із калькуляції № 87 від
12.07.2011р., вартість ремонту складає 76733,23
грн.

Відповідно до підписаного
уповноваженою особою ПАТ „СК „Граве
Україна" страхового акту №
ОСЦВ/АА.0561340/1 від 13.09.2011р., розмір
страхового відшкодування у зв'язку із
страховим випадком (ДТП), що стався
08.07.2011р. о 09 год. 30 хв. на автодорозі
Житомир-Чернівці 297 км, складає 49000 грн.

Крім того, відповідно до підписаного
уповноваженою особою ПАТ „СК „Граве
Україна" страхового акту №
ОСЦВ/АА.0561340/2 від 27.09.2011р., розмір
страхового відшкодування у зв'язку із
страховим випадком (ДТП), що стався
08.07.2011р. о 09 год. 30 хв. на автодорозі
Житомир-Чернівці 297 км, складає 1141,1 грн.

При цьому, і в страховому акті №
ОСЦВ/АА.0561340/1 від 13.09.2011р., і в страховому
акті № ОСЦВ/АА.0561340/2 від 27.09.2011р., які
підписано уповноваженою особою ПАТ
„СК „Граве Україна", зазначено, що
датою написання заяви-повідомлення про
страховий випадок
(дорожньо-транспортну пригоду, що
сталася 08.07.2011р. за участю водія
комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія" ОСОБА_5.), є
11.07.2011р.

У своїх письмових поясненнях від
03.06.2014р. працівники відповідача ОСОБА_5
та ОСОБА_6, зокрема, відзначили, що після
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
08.07.2011р. вони невідкладно
зателефонували на мобільний номер
оператора страховика та повідомили про
настання страхового випадку.

В матеріалах справи також наявні копії:
довідки про обставини ДТП № 8838211 від
20.07.2011р., заяв про виплату страхового
відшкодування від 11.08.2011р. та від
23.09.2011р., платіжних доручень від 15.09.2011р.
та від 29.09.2011р., довідки № 214505, акту
огляду транспортного засобу від
11.07.2007р., довідки № 54-4-17/0176 від 04.02.2014р.,
товарного чеку № 16 від 26.07.2011р. тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
таке.

Як встановлено судом, позивач у своєму
клопотанні від 28.07.2014р., вказуючи на
необхідність перевірки твердження
відповідача про те, що його працівники
на дату скоєння дорожньо-транспортної
пригоди телефонували на мобільний
номер страховика, просить суд
витребувати у працівників відповідача
довідку від мобільного оператора, що
підтверджує даний факт.

При розгляді даного клопотання судом
враховується, що відповідно до ст.38 ГПК
України сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати
докази вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: 1) який доказ витребовується;
2) обставини, що перешкоджають його
наданню; 3) підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; 4) обставини, які може
підтвердити цей доказ. У разі
задоволення клопотання суд своєю
ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд вважає, що, зважаючи на зміст
позовних вимог та наявних матеріалів
справи (з-поміж іншого, страхових актів
№ ОСЦВ/АА.0561340/1 від 13.09.2011р. та №
ОСЦВ/АА.0561340/2 від 27.09.2011р., у яких
зазначено дату написання
заяви-повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду), беручи
до уваги невідповідність
вищевказаного клопотання положенням
ст.38 ГПК України, клопотання позивача
про витребування доказів не підлягає
задоволенню.

При вирішенні спору по суті судом
береться до уваги таке.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України „Про
страхування" договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Страховим випадком відповідно до ст. 6
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Зазначеним вище законом визначені
обов'язки учасників
дорожньо-транспортної пригоди (стаття
33), а також підстави для звернення
страховика з регресним позовом до
страхувальника (стаття 38).

Зокрема, відповідно до абзацу "ґ "
підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України
передбачено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Як стверджує позивач, у зв'язку з
невиконанням комунальним
підприємством "Міськтепловодоенергія"
та його працівником положень підпункту
33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (щодо письмового повідомлення
у триденний строк про
дорожньо-транспортну пригоду, що
сталася 08.07.2011р.), як зазначив позивач,
він має право вимагати стягнути з
відповідача 50141,1 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу.

Судом відзначається, що згідно з
підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (у редакції,
чинній станом на час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди - 08.07.2011
р.) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди учасник
такої пригоди зобов'язаний вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди.

Відтак, суд вважає безпідставним
твердження позивача про необхідність
повідомлення страхувальником
страховика про настання страхового
випадку (дорожньо-транспортної
пригоди) саме в письмовій формі,
оскільки чинна станом на час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
редакція вищезазначеного закону не
визначала форми відповідного
повідомлення.

Разом з тим, судом встановлено, що у
своїх письмових поясненнях від 03.06.2014р.
працівники відповідача ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 відзначили, що після скоєння
дорожньо-транспортної пригоди 08.07.2011р.
вони невідкладно зателефонували на
мобільний номер оператора страховика
та повідомили про настання страхового
випадку. При цьому судом звертається
увага на те, що і в страховому акті №
ОСЦВ/АА.0561340/1 від 13.09.2011р., і в страховому
акті № ОСЦВ/АА.0561340/2 від 27.09.2011р., які
підписано уповноваженою особою ПАТ
„СК „Граве Україна", зазначено, що
датою написання заяви-повідомлення про
страховий випадок
(дорожньо-транспортну пригоду, що
сталася 08.07.2011р. за участю водія
комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія" ОСОБА_5.), є
11.07.2011р. Крім того, у страховому акті №
ОСЦВ/АА.0561340/1 відзначено, що тоді ж,
11.07.2011р. також відбувся огляд
пошкоджень транспортного засобу (про
що складено відповідний акт, наявний у
матеріалах справи).

Таким чином, посилання позивача на
невиконання комунальним підприємством
"Міськтепловодоенергія" та його
працівником положень підпункту 33.1.2.
пункту 33.1 статті 33 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (щодо повідомлення у триденний
строк про дорожньо-транспортну
пригоду, що сталася 08.07.2011р.) є
безпідставним.

При вирішенні спору судом також
враховано правові позиції, наведені в
постанові Вищого господарського суду
України від 02.07.2014р. у справі № 909/1473/13.

За таких обставин, суд вважає, що позов
про стягнення з відповідача 50141,1 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу є необгрунтованим та таким, що
не підлягає задоволенню. Тому у позові
слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 04.08.2014р.

Суддя
М.В. Смаровоз

Віддрук. 2 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу
(79044, Львівська обл., м. Львів, вул.
Метрологічна, буд. 2).