ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 р.
Справа №917/382/14

За позовом Приватного підприємства
"Компанія "Надежда", поштова адреса:
вул. Автобазівська, 1,
м.Полтава, 36008; юридична адреса: вул.
Леніна, 130, смт.Машівка, Полтавська
область, 39400,

до Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка", поштова
адреса: вул. Нафтовиків, 1, м.Миргород,
Полтавська область, 37600

про стягнення 31 955,29 грн.,

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Тереховський Д.О., дов. №
2245 від 15.11.12 р.,

від відповідача: не з'явились.

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
постачання нафтопродуктів по
обліковим картам через мережу АЗС № 16
від 03.01.12 року в сумі 31955,29 грн.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

Позивач через канцелярію суду надав
пояснення до позовної заяви з
додатками (вх.№ 4816 від 11.04.2014 р.).

Відповідач двічі був належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судових засідань, проте
вимог ухвал суду не виконав, відзив на
позов не надав, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач значиться
в реєстрі за адресою, що вказана
позивачем у позові.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

03.01.2012 року між Приватним підприємством
"Компанія "Надежда" (далі - позивач,
продавець) та Дочірнім підприємством
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" (далі -
відповідач, покупець) було укладено
договір постачання нафтопродуктів по
обліковим карткам через мережу АЗС №16 (
далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1,1.2
договору, продавець зобов'язався через
мережу АЗС, на підставі відпускних
облікових карт, передати у власність
нафтопродукти (товар), а покупець
зобов'язався провести оплату та
прийняти нафтопродукти, по ціні
визначеній в рахунку, на умовах цього
договору. Асортимент, кількість
нафтопродуктів, визначаються
сторонами додатково та фіксуються в
рахунку на оплату.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 договору,
нафтопродукти реалізуються через
мережу АЗС на підставі відпускної
облікової картки. Відпускні облікові
картки видаються покупцю відповідно до
виставлених рахунків та за умови
пред'явлення довіреності на отримання
відповідного товару.

Відповідно до розділу 3 договору,
покупець здійснює оплату за
нафтопродукти на протязі 10 банківських
днів з моменту отримання видаткових
накладних та рахунку шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця.
Загальна сума договору складається з
сум підписаних сторонами видаткових
накладних про отримання товару.

Як зазначає позивач, на виконання
умов договору ним було передано у
власність відповідача товар, що
підтверджується видатковими
накладними до договору № 37383
від 06.12.2012 р. на суму 33 470,00грн., № 795 від
16.01.2013 р. на суму 3027,00 грн. (довіреність №
479 від 01.01.2013 р.); № 2118 від 06.02.2013 р. на суму
824,00 грн. (довіреність № 482 від 01.02.2013 р.),
№ 3727 від 13.02.2013 р. на суму 824,00 грн.
(довіреність № 482 від 01.02.2013 р.), № 3728 від
15.02.2013 р. на суму 3090,00 грн. (довіреність №
482 від 01.02.2013 р.), № 7724 від 02.03.2013 р. на суму
11 466,50 грн. (довіреність №500 від
01.03.2013 р.), № 9760 від 01.04.2013 р. на суму 574,50
грн. (довіреність № 507 від 01.04.2013 р.), № 9761
від 01.04.2013 р. на суму 12605,00 грн.
(довіреність № 507 від 01.04.2013 р.).

Згідно пояснень позивача, свої
зобов'язання за договором відповідач
виконав частково. Так, 06.12.2012 р. ПП
"Компанія "Надежда" відпустило товар
відповідачу на суму 33470,00 грн. Покупець
частинами здійснював оплату за
отриманий товар. Одна з оплат, яка
частково була зарахована (171.29 грн.) у
вартість відвантаженого товару 06.12.2012
р., була здійснена 22.04.2013 р. у розмірі 550
грн. (що підтверджується банківською
випискою від 22.04.2013 р.). Інша частина у
розмірі 378,71 грн. була зарахована у
рахунок відпущеного товару за
накладною № 795 від 16.01.2013 р. Остання
оплата на рахунок позивача з боку ДП
НАК "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" відбулась
25.04.2013 р. у розмірі 50 грн. (що
підтверджується банківською випискою
від 25.04.2013 р.), яка була зарахована в у
рахунок оплати за товар відпущений
16.01.2013 р. (накладна № 795).

Таким чином, як стверджує позивач,
свої зобов'язання за договором
відповідач виконав частково, і станом
на день подачі позову сума
заборгованості відповідача перед ПП
"Компанія "Надежда" складає 31 955,29 грн.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати: з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
сплати за поставлений товар
відповідно до умов договору не надано,
таким чином, вимоги позивача про
стягнення заборгованості у розмірі 31
955,29 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" ( 37600,
Полтавська область, м. Миргород,
вул. Нафтовиків, 1, р/р 4216 в АТ
"Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805,
, св-во плат. ПДВ 23581213, ІПН
53) на користь Приватного
підприємства "Компанія "Надежда"
(юридична адреса: 39400, Полтавська
область, смт. Машівка, вул. Леніна, 130;
адреса для листування: 36008, м. Полтава,
вул. Автобазівська, 1, р/р 8731, банк
ПАТ "ПУМБ" м. Донецьк, МФО 334851, , св-во платника ПДВ 100332715, ІПН
93) суму основного боргу в розмірі
31 955,29 грн. та 1827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено
_____________

Суддя
О. А. Киричук