ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" серпня 2014 р.Справа № 916/2180/14

За позовом: Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси";

До відповідача: Одеського приватного
навчально-виховного комплексу
"Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття"

про стягнення 63880,36 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: Зуб О.Ю. довіреність №
01/11-726 від 18.12.2013р.

Від відповідача: Слободянюк О.Д. -
довіреність від 14.07.14р.;

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом до
Одеського приватного
навчально-виховного комплексу
"Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття" про
стягнення 63880,36 грн., заборгованості за
спожиту теплову енергію у сумі 58
632,98грн., 3% річних у сумі 437,94грн.,
інфляційних втрат у сумі 2520,86грн., пені
2288,58грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 06.06.2014р. порушено
провадження у справі № 916/2180/14.

Представник відповідача у судові
засідання з'явився, відзив на позовну
заяву та витребувані судом документи
не надав, відповідач свого права на
захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надіслання ухвал
суду на юридичну адресу, у зв'язку з чим
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

У судовому засіданні 06.08.2014р. після
виходу судді з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Комунальне підприємство
"Теплопостачання міста Одеси" створене
на підставі рішення Одеської міської
ради від 27.06.2006 року за № 101-V шляхом
злиття КП "Одестеплокомуненерго" та КП
"Одесатеплоенерго".

Згідно п. 2.1.1. статуту КП
"Теплопостачання міста Одеси", основною
метою його діяльності є здійснення
виробничо-технічної діяльності,
спрямованої на надійне та безперебійне
забезпечення споживачів тепловою та
електричною енергією.

01 жовтня 2011р. між КП "Теплопостачання
міста Одеси" (Теплопостачальна
організація) та Одеським приватним
навчально-виховним комплексом
"Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття"
(Споживач) був укладений Договір № 3147
на постачання теплової енергії, згідно
якого Теплопостачальна організація
бере на себе зобов'язання постачати
Споживачу теплову енергію на опалення
обєкту за адресою: м.Одеса, вул. Ак.
Філатова,84-А, а Споживач зобов'язується
оплачувати фактично одержану теплову
енергію за встановленими тарифами в
терміни, передбачені цим Договором.

Договір набуває чинності з 01.10.2011р. та
діє до 31.12.2012р. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлене однією із сторін.
Згідно п.10.3 Договору припинення
Договору не звільняє Споживача від
обов'язку повної сплати спожитої
теплової енергії.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору № 3147 від
01.10.2011р. споживач зобов'язується
виконувати умови та порядок оплати
споживчої теплової енергії в обсягах і
в терміни, що передбачені цим
договором.

Умовами п. 4.2.1 Договору № 3147 від 01.10.2011р.
визначено обов'язок Теплопостачальної
організації забезпечувати постачання
теплової енергії Споживачу в обсягах
згідно з додатком 1.

Згідно п.п. 6.2, 6.3, 6.4 договору № 3147 від
01.10.2011р., розрахунковим періодом є
календарний місяць. Споживач за три дні
до початку розрахункового періоду
сплачує Теплопостачальній організації
вартість заявленої та зазначеної в
договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період.
Кінцевим терміном розрахунку за
спожиту теплову енергію є 20 число
місяця наступного за розрахунковим.

Позивач вказує, що розрахунки за
теплову енергію здійснюються згідно
тарифів, встановлення яких, відповідно
до ст. 28 Закону України „Про місцеве
самоврядування", є компетенцією
виконавчого комітету Одеської міської
ради, а з 01.01.2011р. тариф затверджено
постановою Національної комісії
регулювання ринку електроенергетики
України від 14.12.2010р. №1776 „Про
затвердження тарифів на теплову
енергію КП „Теплопостачання міста
Одеси".

Так, як зазначає позивач, на виконання
договірних зобов'язань, підприємство
відпускало теплову енергію споживачу,
проте, в порушення своїх обов'язків,
визначених у п. 3.2.2., 6.3., 6.4., 6.6 Договору,
відповідач спожиту теплову енергію не
сплачував в повному обсязі, внаслідок
чого, у нього виникла заборгованість за
період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. в
розмірі 58 632,98 грн.

П.7.2.3 Договору № 3147 від 01.10.2011р.
передбачено, що в разі несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання
Споживач зобов'язаний сплатити
Теплопостачальній організації
заборгованість з урахуванням норм
ст..625 Цивільного кодексу України , та
крім цього йому нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу.
Пеня нараховується не більш ніж як за
один рік з моменту коли грошове
зобов'язання мало бути виконане.

На підставі зазначеного пункту
Договору та ст. 625 Цивільного кодексу
України позивач нарахував відповідачу
3% річних у сумі 437,94грн., інфляційних
втрат у сумі 2520,86грн., пені 2288,58грн.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором № 3147 від
01.10.2011р., позивач звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, згідно якої просить
стягнути з Одеського приватного
навчально-виховного комплексу
"Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття"
заборгованість у розмірі 63880,36 грн., яка
складається з заборгованості за
спожиту теплову енергію у сумі 58
632,98грн., 3% річних у сумі 437,94грн.,
інфляційних втрат у сумі 2520,86грн., пені
2288,58грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію: передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо, або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Частиною 2 зазначеної статті
встановлено, що зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

У відповідності до ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами.

Вищевказане цілком кореспондується з
положеннями ст. 275 Господарського
кодексу України, згідно якої за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
При цьому ч.2 ст. 275 цього кодексу
встановлено, що відпуск енергії без
оформлення договору енергопостачання
не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 277 ГК України
абоненти користуються енергією з
додержанням правил користування
енергією відповідного виду, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно до п. 40 „Правил користування
тепловою енергією" затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№1198 від 03.10.2007р., споживач теплової
енергії зобов'язаний, зокрема, вчасно
проводити розрахунки за спожиту
теплову енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
цих Правил.

Частиною 2. ст. 714 ЦК України
передбачено, що до договору постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 2 ст. 901 Цивільного Кодексу
України положення глави 63 цього
Кодексу "Послуги" можуть
застосовуватись до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення з Одеського приватного
навчально-виховного комплексу
"Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття"
заборгованості за спожиту теплову
енергію в сумі 63880,36 грн., є
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не звільняє винну
сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 6.7 договору у разі
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання Споживач зобов'язаний
сплатити Теплопостачальній
організації заборгованість з
урахуванням норм ст. 625 ЦК України та
крім цього йому нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення платежу.

За результатами розгляду справи судом
встановлено, що відповідач порушив
виконання своїх зобов'язань за
договором №3147 від 01.10.2011р., а саме щодо
своєчасного розрахунку за отриману
теплову енергію, що зумовило
нарахування останнім пені в сумі
2288,58грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
-грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у рази порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений ст.1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Проте, перевіривши надані позивачем
розрахунок пені, судом встановлено що
наданий розрахунок не відповідає
вимогам чинного законодавства щодо
періоду пені, в зв'язку з чим судом
самостійно здійснено перерахунок пені.

Так, здійснивши перерахунок пені суд
доходить висновку що загальний розмір
пені який підлягає задоволенню складає
2288,58грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем було нараховано три відсотки
річних на суму простроченого грошового
зобов'язання в розмірі 437,94грн. та
інфляційні витрати в сумі 2520,86грн.
Розглянувши надані позивачем
розрахуни трьох відсотків річних за
прострочення виконання відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
та інфляційних витрат, суд доходить
висновку, що вказані розрахунки було
здійснено позивачем обґрунтовано, з
урахуванням приписів чинного
законодавства, у зв'язку з чим позовні
вимоги в частині стягнення з Одеського
приватного навчально-виховного
комплексу "Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття" трьох
відсотків річних в сумі 437,94грн. та
інфляційні витрати в сумі 2520,86грн.
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
як обґрунтовані, підтверджені
належними доказами та наявними
матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Одеського приватного
навчально-виховного комплексу
"Дошкільний навчальний
заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів "ГАРМОНІЯ-ХХІ століття" (65074, м.
Одеса, вул. Ак. Філатова, 84-А, , рах. №3300 Банк АКІБ
„УкрСиббанк", МФО 351005) на користь
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" (65110, м.
Одеса, вул. Балківська, 1-Б, , поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання 5763 в ПАТ
"Державний ощадний банк України" філія
Одеське міське відділення №7860, МФО 388078)
- заборгованість у розмірі 63880,36 грн.,
яка складається з заборгованості за
спожиту теплову енергію у сумі 58
632,98грн., 3% річних у сумі 437,94грн.,
інфляційних втрат у сумі 2520,86грн., пені
2288,58грн.; 1827грн. сума судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 08.08.2014р.

Суддя
Оборотова О.Ю.