ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року Справа № Б-50/126-09

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Головуючого -
Ткаченко Н.Г.

Суддів -
Катеринчук Л.Й.

Куровського С.В.

За участю : представника ПАТ
"Фідобанк"- Запорожцева В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Фідобанк"

на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014 по справі № Б-50/126-09 за заявою
Публічного акціонерного товариства
"СЕБ Банк" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Номадс-групп" про
визнання банкрутом, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 10.08.2009
порушено провадження по справі №
Б-50/126-09 про банкрутство ТОВ
"Номадс-групп", введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою попереднього засідання
Господарського суду Харківської
області від 02.11.2009 по справі № Б-50/126-09
затверджено реєстр вимог кредиторів
ТОВ "Номадс-групп".

Постановою Господарського суду
Харківської області від 06.11.2009 по
справі № Б-50/126-09 визнано боржника - ТОВ
"Номадс-групп" банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
боржника призначено арбітражного
керуючого Тищенко О.І.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 19.03.2014 /суддя
Кононова О.В. / затверджено звіт
ліквідатора боржника Тищенко О.І. та
ліквідаційний баланс ТОВ
"Номадс-групп", провадження по справі
№ Б-50/126-09 припинено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 по
справі № Б-50/126-09 /судді : Крестьянінов
О.О., Плахов О.В., Хачатрян
В.С. / ухвалу Господарського суду
Харківської області від 19.03.2014
залишено без змін.

В касаційній скарзі ПАТ "Фідобанк"
просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014
посилаючись на те, що постанова
апеляційної інстанції постановлена
судом з порушенням норм матеріального
та процесуального права, та прийняти
нове рішення по справі, яким
зобов"язати ліквідатора боржника
повторно провести дії щодо виявлення
майна та активів боржника, поновити
провадження по справі та повернути
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г., пояснення представника ПАТ
"Фідобанк", який підтримав касаційну
скаргу, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Провадження по даній справі про
банкрутство здійснюється за Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній до 19 січня 2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, до
Господарського суду Харківської
області подано 10.10.2012 звіт ліквідатора
боржника та ліквідаційний баланс ТОВ
"Номадс-групп", який було уточнено
станом на 19.03.2014, із якого вбачається, що
ліквідатором боржника проведена
інвентаризація майна, загальна
вартість якого станом на 22.02.2010
становить 3 730 391,30 грн. і вказані кошти
були спрямовані, згідно ст.31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" на погашення
кредиторської заборгованості боржника
та на витрати, пов"язані із проведенням
ліквідаційної процедури. На зборах
кредиторів 08.10.2012 затверджено звіт
ліквідатора боржника Тищенко О.І. та
ліквідаційний баланс ТОВ
"Номадс-групп", а також, звіт
ліквідатора про оплату його послуг в
сумі 48202,09 грн і відшкодування витрат в
сумі 3043,59 грн.

Ухвала господарського суду першої
інстанції від 19.03.2014, якою затверджено
звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс
та припинено провадження по справі,
мотивована тим, що у ТОВ "Номадс-групп"
станом на 09.10.2012 відсутнє рухоме та
нерухоме майно, дебіторська
заборгованість та грошові кошти,
тобто, будь-які активи, за рахунок яких
можна було б задовольнити вимоги всіх
кредиторів, пасив боржника складає 9169
тис грн, матеріали справи свідчать про
те, що ліквідатор боржника вчинив всіх
необхідних заходів, передбачених
ст.ст.25-34 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Харківський апеляційний
господарський суд погодився з
висновками суду першої інстанції та
залишив ухвалу Господарського суду
Харківської області від 19.03.2014 без
змін.

Але з такими висновками суду як першої
так і апеляційної інстанції погодитись
не можна.

Згідно із ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої
інстанції та постанова суду
апеляційної інстанції зазначеним вище
вимогам не відповідають.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно із п.1 ст.32 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
після завершення усіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: показники виявленої
ліквідаційної маси (дані її
інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси
з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти приймання -
передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів.

Як вбачається із матеріалів справи,
звертаючись 19.03.2014 до суду із заявою про
затвердження звіту ліквідатора
боржника та ліквідаційного балансу ТОВ
"Номадс-групп" ліквідатором Тищенко О.І.
реєстр вимог кредиторів із відомостями
про розмір погашених вимог кредиторів
та документи, які підтверджують
погашення вимог кредиторів не
надавались (а.с.2-9 т.13).

Статтею 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
припиняються повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його майном
та припиняються повноваження
власника (власників) майна банкрута.

Згідно із ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор з дня свого призначення
приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
ліквідатор з підстав, передбачених ч.10
ст.17 цього Закону, подає до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника та вживає
заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 31Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Як вбачається із звіту ліквідатора
боржника, під час інвентаризації майна
боржника було виявлено дебіторську
заборгованість на суму 3
693 874,03 грн, яка була списана актом від
29.03.2010 у зв'язку з ліквідацією
підприємства ТОВ "Автохаргантранс".
Оригінал акту від 29.03.2010 був поданий до
суду ліквідатором боржника, через три
роки, лише 12.04.2013 і до нього не був
доданий витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 29.03.2010, на який
посилається ліквідатор у даному акті,
зазначаючи, що підприємство
ліквідовано, у зв'язку із визнанням
банкрутом (а.с.167 т.11). Тобто, із даного
акту неможливо встановити, чи було ТОВ
"Автохаргантранс" лише визнано
банкрутом і відкрито ліквідаційну
процедуру чи триває провадження по
даній справі та на який стадії, чи ТОВ
"Автохаргантранс" було ліквідовано,
внаслідок затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Слід зазначити, що норми Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не
передбачають можливості списання
дебіторської заборгованості боржника
у процедурі банкрутства. Така
заборгованість відповідно до ст. 26
Закону підлягає включенню до складу
ліквідаційної маси та, у випадку
неможливості її повернення в межах
ліквідаційної процедури, повинна бути
реалізована ліквідатором у порядку ст.
30 Закону.

Відповідно до п.1, 4, 5 ст.26 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
усі види майнових активів (майно та
майнові права) банкрута, які належать
йому на праві власності або повного
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів житлового фонду, в тому числі
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку,
встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку. За наявності у складі майна
банкрута майна, виключеного з обороту,
ліквідатор зобов'язаний передати його
іншим особам в установленому порядку.
Ліквідатор, виявивши частку, яка
належить банкруту в спільному майні, з
метою задоволення вимог кредиторів в
установленому порядку порушує питання
про виділення цієї частки.

Отже, перевірка наявності у боржника
майнових прав, набутих внаслідок
заснування господарського товариства
чи участі у його статутному капіталі, є
обов'язковим заходом для проведення
аналізу його активів, що є необхідним
при складанні, за результатами
проведення процедури ліквідації,
ліквідаційного балансу боржника та є
обов'язковим додатком до звіту
ліквідатора, що повинен бути предметом
дослідження у судовому засіданні при
затвердженні звіту ліквідатора та має
затверджуватися судом.

В звіті ліквідатора боржника Тищенко
О.І. відсутня інформація стосовно того,
являється чи ні ТОВ "Номадс-групп"
засновником або учасником інших
господарських товариств.

Крім того, звертаючись до суду із
заявою про затвердження звіту
ліквідатора боржника ТОВ "Номадс-групп"
та ліквідаційного балансу,
арбітражний керуючий Тищенко О.І.
просила затвердити звіт ліквідатора
про відшкодування витрат в сумі 48202,09
грн та оплату послуг ліквідатора в сумі
3043,59 грн (а.с.7, т.13).

Затверджуючи звіт ліквідатора
боржника Тищенко О.І., ліквідаційний
баланс ТОВ "Номадс-групп" та
припиняючи провадження по справі,
судом першої інстанції, питання щодо
затвердження звіту ліквідатора про
відшкодування витрат та оплату послуг
не приймалось.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
підставою для припинення провадження у
справі є затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
в порядку, передбаченому ст. 32 даного
Закону.

Частиною 2 ст.32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, якщо за результатами
ліквідаційного балансу, після
задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута.

Затвердження звіту ліквідатора
боржника, ліквідаційного балансу і
припинення провадження по справі може
бути лише після розгляду всіх
кредиторських вимог, всіх скарг на дії
учасників ліквідаційної процедури,
тощо, оскільки зазначена стадія по
справі є заключною, і вона відбувається
у окремому судовому засіданні із
заслуховуванням думки всіх учасників
по справі.

Затверджуючи звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс та припиняючи
провадження по справі, суд першої
інстанції, в порушення вищевказаних
вимог Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", не розглянув
належним чином, в окремому судовому
засіданні, скаргу Курилівської
сільської ради на дії ліквідатора
боржника, щодо здійснення ним своїх
обов'язків під час ліквідаційної
процедури, не перевірив належним чином
доводи сторін, обставини, пов"язані із
вчиненням ліквідатором боржника
Тищенко О.І. всіх необхідних дій по
розшуку майна боржника та заходів при
здійсненні ліквідаційної процедури, а
відтак ухвала суду першої інстанції
про затвердження звіту ліквідатора,
ліквідаційного балансу ТОВ
"Номадс-групп" і припинення
провадження по справі є передчасною.

Відповідно до вимог ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

В супереч вимог Закону, переглядаючи
справу в апеляційному порядку та
залишаючи без змін ухвалу
Господарського суду Харківської
області від 19.03.2014, господарський суд
апеляційної інстанції на
вищезазначені обставини та порушення
вимог закону уваги не звернув та не
дав їм належної оцінки.

Відповідно до ст.1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 та
ухвалу Господарського суду
Харківської області від 19.03.2014 про
затвердження звіту ліквідатора,
ліквідаційного балансу і припинення
провадження по справі про банкрутство
ТОВ "Номадс-групп" не можна визнати як
такі, що відповідають фактичним
обставинам справи і вимогам закону і
вони підлягають скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції
на стадію ліквідаційної процедури.

При повторному розгляді справи суду
слід врахувати вище викладене, більш
повно та всебічно перевірити дійсні
обставини справи, дати належну оцінку
зібраним по справі доказам, доводам та
запереченням сторін і в залежності від
встановленого та вимог закону
постановити законне та обґрунтоване
рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1115, 1117 - 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк"
задовольнити частково.

Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014 та ухвалу Господарського суду
Харківської області від 19.03.2014 по
справі № Б-50/126-09 скасувати.

Справу № Б-50/126-09 направити на
новий розгляд до Господарського суду
Харківської області, на стадію
ліквідаційної процедури.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді -
Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.