ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.08.14р. Справа № 904/3992/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробонус", смт.
Ворзель м. Ірпінь Київської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроцентр
"Раївський", м. Дніпропетровськ

про стягнення 147 389 грн. 01 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Сердюк Н.О., дов. № б/н від
10.04.14р.;

від відповідача: Селюк М.Я., дов. № 33 від
11.07.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агробонус"
звернулось до господарського суду з
позовом, в якому просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроцентр
"Раївський" заборгованість у розмірі 147
389 грн. 01 коп., з яких: 108 570 грн. 00 коп. -
сума попередньої оплати за
непоставлений відповідачем товар
відповідно до умов договору №АЦ-120214-001
від 12.02.14р. та 38 819 грн. 01 коп. - збитки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач порушив свої договірні
зобов'язання в частині поставки товару
в обумовлений Договором строк, не
повідомивши позивача належним чином
про готовність оплаченого позивачем
товару до відвантаження, у зв'язку із
чим придбання товару втратило сенс для
позивача, він відмовився від виконання
відповідачем зобов'язання по поставці
товару та вимагав повернути сплачені
кошти. Неналежним виконанням
договірних зобов'язань відповідач
спричинив позивачу збитки у заявленій
сумі, пов'язані із необхідністю
купувати товар у інших постачальників
зі значною курсовою різницею в ціні
товару.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у
відзиві на позов зазначив, що на
виконання умов Договору відповідач
підготував оплачений позивачем товар
для передачі в обумовлений строк на
своєму складі за адресою:
Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Веселе, вул..
Токова, 2а, але позивач 01.03.14р. за товаром
на склад продавця не з'явився. Лише
27.03.14р. позивач направив відповідачу
документи на отримання товару (лист №
27/03/1 про отримання товару із
зазначенням інформації для
товарно-транспорної накладної та
карантинного сертифікату; дані про
транспортний засіб під погрузку та
водія; довіреність на отримання
товару), але й 27.03.14р. за товаром не
з'явився. Вважає, що умовами спірного
Договору не передбачений обов'язок
продавця повідомляти покупця про
готовність передати товар, крім того
основним видом діяльності
підприємства відповідача є
вирощування зернових культур, тому
оплачений позивачем товар знаходився
на складі відповідача з осені 2013 року і
був готовий до передачі в строк до
01.03.14р., про що позивач був повідомлений
в телефонному режимі. Вказує, що саме
позивачем порушені договірні
зобов'язання в частині отримання
оплаченого та підготовленого для
відвантаження товару, у зв'язку із чим у
позивача відсутнє право вимагати
відшкодування збитків за рахунок
відповідача. Просив в задоволенні
позовних вимог відмовити за їх
необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у
судовому засіданні оголошувалися
перерви з 15.07.2014р. по 29.07.2014р., з 29.07.2014р.
по 19.08.2014р.

В порядку ст.85 ГПК України, в судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

12.02.2014р. між позивачем (покупець) та
відповідачем (продавець) укладений
договір № АЦ-120214-001 (надалі - Договір),
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується в строк, вказаний в п. 3.2
Договору, передати у власність покупця
насіння сільськогосподарських
культур, а саме: насіння кукурудзи
Дніпровський 257 СВ F1 (надалі - товар), у
кількості 329 посівних одиниць, вартістю
108 570 грн. 00 коп., а покупець - прийняти
та оплатити товар (п. п. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно розділу 3 Договору Порядок і
умови передачі товару, базис
постачання - Франко-склад продавця, що
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Веселе, вул..
Токова, 2а (п. 3.1 Договору).

Продавець зобов'язується передати
покупцеві товар у строк до 01.03.14р., за
умови стовідсоткової передплати
товару у порядку, визначеному даним
Договором (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору оплата за
цим Договором здійснюється покупцем
на умовах 100% попередньої оплати в строк
до 14.02.14р.

Оплата здійснюється в безготівковому
порядку, шляхом перерахування грошових
коштів платіжним дорученням на
поточний рахунок продавця (п. 4.2
Договору).

За умовами п. 8.1 Договору він набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до фактичного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

На виконання умов Договору позивач
здійснив перерахування грошових
коштів в сумі 108 570 грн. 00 коп. на
рахунок відповідача, що
підтверджується банківською випискою
за 13.02.14р. із призначення платежу оплата
за насіння кукурудзи Дніпровський 257 СВ
F1 згідно рахунку № АЦ-120214-001 від 12.02.14р.

В порушення взятих на себе зобов'язань,
відповідач визначений Договором товар
в обумовлені Договором строки не
поставив, про готовність оплаченого
позивачем товару до відвантаження зі
свого складу належним чином не
повідомив.

Як зазначає позивач, листами від 03.04.14р.
№ 0303, від 08.04.14р. № 08-04/14, від 22.04.14р. №
2204/2, в порядку ст. 612 ЦК України, ТОВ
«Агронобус» вимагало повернути
сплачені грошові кошти, не забезпечені
поставкою, у зв'язку із втратою
інтересу покупця до виконання
продавцем простроченого зобов'язання.

Оскільки, під час листування між
сторонами не було досягнуто
домовленості, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Одночасно, позивач просить стягнути з
відповідача збитки в сумі 38 819 грн. 01
коп., які складають розмір курсової
різниці між вартістю оплаченого
позивачем товару у лютому 2014р., коли
курс продажу долару США до української
гривні дорівнював 8,81, та вартістю
товару у травні 2014р., коли курс
дорівнював 11,96.

Позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача збитків обґрунтовує тим,
що позивач для забезпечення посівним
матеріалом фермерських господарств
укладає договори з виробниками та
дистриб'юторами на поставку насіння,
при цьому всі постачальники визначають
еквівалент ціни товару в доларах США
або євро, у зв'язку із чим оплата товару
здійснюється з урахуванням курсової
різниці. Оскільки відповідачем
порушені договірні зобов'язання в
частині поставки товару, оплаченого
позивачем у лютому 2014р., останній був
змушений придбавати товар у квітні 2014р.
у інших постачальників за підвищеною
вартістю, у зв'язку із зміною курсу
продажу долару США до української
гривні в бік збільшення. Заявлені до
стягнення з відповідача збитки позивач
вважає неодержаним прибутком (упущеною
вигодою), оскільки у разі придбання
товару у випадку своєчасного
повернення коштів відповідачем,
позивач міг би придбати товар за
колишнім курсом та здійснити поставку
фермерським господарствам, не зазнавши
збитків.

На час розгляду справи, доказів
погашення заборгованості відповідача
перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по
справі на підставі договору
купівлі-продажу товару, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до цих
відносин мають застосовуватися
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з частиною першою статті 693 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Оскільки попередню оплату поставки
товару здійснено, а товар не
поставлено, відповідно до частини
другої статті 693 ЦК України у покупця
виникає право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати від продавця, який
одержав суму попередньої оплати товару
і не поставив його у встановлений
строк, тому позовні вимоги ТОВ
„Агронобус" в частині стягнення з
відповідач суми попередньої оплати є
обгрунтованими і законними.

Згідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 Господарського
кодексу України, цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

В силу положень ст.ст. 9, 16, 549-551, 611, 625
Цивільного кодексу України та ст.ст. 20,
216-220 та 230-232 Господарського кодексу
України, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку передбачених Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими законами і
договором, а держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі, стягнення збитків
та застосування штрафних санкцій.

За встановлених обставин, відповідач
неналежним чином виконав свої,
визначені договором, господарські
зобов'язання перед позивачем щодо
своєчасної поставки оплаченого
позивачем товару, чим порушив умови
укладеного із позивачем Договору та
вищевказані приписи діючого
законодавства, тому позовні вимоги
позивача про примусове стягнення з
відповідача суми передплати в розмірі
108 570 грн. 00 коп. - є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо позовних
вимог в цій частині судом відхиляються
як необґрунтовані.

Зокрема, доводи відповідача, що умовами
спірного Договору не передбачений
обов'язок продавця повідомляти покупця
про готовність передати товар,
спростовуються наступним.

Як узгоджено сторонами в п. 3.1 Договору
умовами передачі товару є базис
постачання - франко-склад продавця, що
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Веселе, вул..
Токова, 2а.

За приписами ч. 3 ст. 664 ЦК України товар
вважається наданим у розпорядження
покупця, якщо у строк, встановлений
договором, він готовий до передання
покупцеві у належному місці і покупець
поінформований про це. Готовий до
передання товар повинен бути
відповідним чином ідентифікований для
цілей цього договору, зокрема шляхом
маркування.

Таким чином, з урахуванням визначення
сторонами умов передачі товару,
обов'язок продавця повідомляти покупця
про готовність передати товар
передбачений безпосередньо умовами
поставки франко-склад та нормами ст. 664
ЦК України.

Одночасно, господарський суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
щодо стягнення з відповідача збитків у
вигляді неодержаного позивачем
прибутку (упущеної вигоди) в сумі 38 819
грн. 01 коп., з наступних підстав.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Частина перша статті 225 Господарського
кодексу України передбачає, що до
складу збитків, які підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

Враховуючи положення ст. 224 ГК України,
підставою для застосування
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків є повний склад
господарського правопорушення, як-то:
неправомірна (протиправна) діяльність
(бездіяльність) учасника господарських
відносин, збитки, як результат такої
діяльності, причинний зв'язок між
неправомірною (протиправною)
діяльністю (бездіяльністю) учасника
господарських відносин та збитками,
вина учасника господарських відносин.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, яка
визначає загальні способи
відшкодування майнової шкоди, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20
ГК України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження понесення збитків
позивачем до справи долучені договори
поставки та купівлі-продажу засобів
захисту рослин, насіння
сільськогосподарських культур та
добрив, укладені позивачем із
постачальниками у період з 16.12.13р. по
08.04.14р., при чому договори на поставку
насіння датовані 16.12.13р. та 26.02.14р., тобто
до граничного строку поставки насіння
кукурудзи відповідачем.

За умовами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Як встановлено судом, матеріали справи
не місять доказів на підтвердження
придбання позивачем аналогічного
товару у квітні чи травні 2014р. у інших
постачальників за підвищеною вартістю,
що спричинило останньому збитки у
розмірі курсової різниці; доказів на
підтвердження курсу долару США до
гривні у травні 2014р. тощо.

Таким чином, позивачем не доведено
протиправної поведінки відповідача,
його вини, шкідливого результату такої
поведінки та причинного зв'язку між
протиправною поведінкою та завданими
збитками.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача збитків в сумі 38 819 грн. 01
коп. необґрунтовані, не підтверджені
належними доказами та задоволенню не
підлягають.

Відповідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроцентр
"Раївський" (49051, м. Дніпропетровськ,
вул. Калинова, б. 3, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробонус" (08296,
Київська область, м. Ірпінь, смт.
Ворзель, вул. Крупської, б. 18, ) 108 570 грн. 00 коп. (сто вісім тисяч
п'ятсот сімдесят грн. 00 коп.) передплати,
2 171 грн. 40 коп. (дві тисячі сто сімдесят
одну грн. 40 коп.) витрат по сплаті
судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дати
його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складене - 26.08.14р.