ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р.
Справа № 922/485/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О.,
суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників сторін:

позивача - Щупаченко І.І. (директор) -
особисто, Головкова О.М. (довіреність
б/н від 19.06.2014р.

відповідача - Шаєнко О.Ю (довіреність
№57 від 01.08.2014р.), Соколая В.А.
(довіреність №69 від 12.11.2013р.),

третьої особи - ОСОБА_5 - особисто.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №1391
Х/2-7) на рішення господарського суду
Харківської області від 29.04.14р. у справі
№ 922/485/14

за позовом Виробничого кооперативу
"Житлово-експлуатаційний кооператив
"Новобуд-Комфорт", м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: ОСОБА_5, м.Харків,

до Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Харків,

про визнання незаконним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 29.04.2014р. (суддя
Інте Т.В.) відмовлено в позові про
визнання незаконним та скасування
Рішення Адміністративної колегії
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
14.01.2014р. №1-р/к, прийняте по справі
№1/02-158-13.

Позивач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що за
твердженням відповідача позивач
розробив економічно необґрунтовані
завищені тарифи на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій. При цьому, відповідачем в
своєму рішенні не наведено в якій саме
частині дані тарифи є
необґрунтованими. Дані тарифи
встановив Виконавчий комітет
Харківської міської ради. Ці тарифи
встановлені з метою приведення їх у
відповідність з економічно
обґрунтованими затратами, згідно з
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 року «Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги».

Крім того, як зазначає позивач,
стосовно невідповідності розмірів
окладів працівників позивача
коефіцієнтам, встановленим Галузевою
угодою між Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України, Всеукраїнським об'єднанням
обласних організацій роботодавців
підприємств житлово-комунальної
галузі «Федерація роботодавців ЖКГ
України» та Центральним комітетом
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на
2010-2012 роки, Галузевою угодою
встановлено наступне: норми і
положення цієї угоди є мінімальними
гарантіями. Угода не обмежує прав
підприємств установлювати в
колективних договорах за рахунок
власних коштів додаткові трудові та
соціально-побутові гарантії і пільги.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу (вх. №4892 від 20.06.2014р.) та його
представники у судовому засіданні
проти апеляційної скарги заперечували
та просили апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а рішення місцевого
господарського суду без змін.

Третя особа- ОСОБА_5 у судовому
засіданні проти вимог апеляційної
скарги заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, дослідивши
наявні докази по справі, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила.

В лютому 2014р. Виробничий кооператив
"Житлово-експлуатаційний кооператив
"Новобуд-комфорт" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом про визнання
незаконним та скасування Рішення
Адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
14.01.14 р. № 1-р/к, прийняте по справі №
1/02-158-13.

Позов обґрунтовано тим, що прийняте
відповідачем рішення, яким визнано, що
позивач займає монопольне (домінуюче)
становище та порушив законодавство про
захист економічної конкуренції, не
відповідає діючому законодавству. Так,
відповідачем при визначенні
монопольного (домінуючого) становища в
рішенні невірно визначені
територіальні межі ринку, не
визначений перелік основних учасників
ринку, потенційних конкурентів
позивача, не визначені бар'єри вступу
на ринок, в чому позивач вбачає
порушення Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002 №49-р. Тому, на думку позивача, він
не є суб'єктом правопорушення,
передбаченого частиною першою статті 13
та пунктом 2 статті 50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції".

Крім того, тарифи на послуги з
утримання будинків та прибудинкової
території погоджувалися з органами
місцевого самоврядування, їх
обґрунтованість перевірялась
виконавчим комітетом Харківської
міської ради, яким і прийнято рішення
про встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій від 26.02.2013 №77.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
(вх. №6865 від 27.02.2014р.) проти задоволення
позову заперечував, посилаючись на те,
що Харківським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення з повним з'ясуванням
обставин, які мали значення для справи
та доведено зайняття позивачем
монопольного положення на вказаному
ринку. Щодо посилання позивача на те, що
Виконавчим комітетом Харківської
міської ради проведено перевірку
обґрунтованості тарифів позивача на
послуги з утримання будинків і споруд
та при будинкових територій, то Законом
не визначені повноваження органів
місцевого самоврядування здійснювати
перевірку обґрунтованості витрат на
виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг. В той же
час, в ході проведення розслідування у
справі відповідач в межах своїх
повноважень здійснював повне та
об'єктивне дослідження всіх наданих
позивачем матеріалів, які були
проаналізовані та результати їх
аналізу викладені в тексті рішення.

12.03.2014р. до суду звернувся ОСОБА_5 з
заявою (вх. №8176) про вступ у справу
№922/485/14 в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12.03.2014р.,
зокрема, клопотання ОСОБА_5 про вступ до
участі у справі задоволено. Залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача,
ОСОБА_5

29.04.2014р. господарським судом
Харківської області прийнято
оскаржуване рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено. Рішення
суду мотивовано тим, що викладені в
Рішенні висновки про те, що позивач,
розробивши економічно необґрунтовані
завищені тарифи на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, у спосіб, що унеможливлює
зменшення в повному обсязі розміру
плати (перерахунку) споживачам за
ненадані або неякісні послуги, та не
довівши при встановленні цих тарифів
до відома споживачів в повному обсязі
інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності з метою
врахування відповідної позиції
споживачів, вчинив порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбачене частиною
першою статті 13 та пунктом 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що призвело
до ущемлення інтересів споживачів, які
були б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про відмову у
задоволенні апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи,
Виробничий кооператив
"Житлово-експлуатаційний кооператив
"Новобуд-Комфорт" є юридичною особою,
має самостійний баланс, зареєстрований
за місцезнаходженням: 61184, м.Харків, вул.
Дружби Народів, 202, кв.85. Одним з
предметів діяльності кооперативу,
відповідно до Статуту, є: управління
нерухомим майном за винагороду або на
основі контракту. Включає діяльність
агентств зі стягнення орендної плати,
комплексне обслуговування об'єктів,
зокрема, діяльність ЖЕКів, діяльність
консьєржів, управління житлом та іншим
нерухомим майном у співвласності.

Виробничий кооператив
"Житлово-експлуатаційний кооператив
"Новобуд-Комфорт" уклав наступні
договори про надання послуг з
управління будинком, спорудою,
житловим комплексом або комплексом
будинків і споруд:

- №2/10/12 від 01.10.2012 з товариством з
обмеженою відповідальністю "Моноліт
"Будівельний альянс" щодо будинку та
об'єктів благоустрою, що розташовані на
прибудинковій території за адресою:
м.Харків, вул.Ак.Барабашова, буд.36-А;

- №1-М/10/12 від 01.10.2012 з товариством з
обмеженою відповідальністю "Моноліт
"Будівельний альянс" щодо будинку та
об'єктів благоустрою, що розташовані на
прибудинковій території за адресою:
м.Харків, вул.Г. Праці, буд.32-Г;

- від 01.10.2012 з акціонерним товариством
"Агросервіс-Україна" щодо будинку та
об'єктів благоустрою, що розташовані на
прибудинковій території за адресою:
АДРЕСА_1;

- від 01.10.2012 з акціонерним товариством
"Агросервіс-Україна" щодо будинку та
об'єктів благоустрою, що розташовані на
прибудинковій території за адресою:
м.Харків, вул.Заліська, буд. 3-а;

- від 01.10.2012 з акціонерним товариством
"Агросервіс-Україна" щодо будинку та
об'єктів благоустрою, що розташовані на
прибудинковій території за адресою:
м.Харків, вул.Заліська, буд. 5;

- від 01.10.2012 з товариством з обмеженою
відповідальністю "Технобудсистема"
щодо будинку та об'єктів благоустрою,
що розташовані на прибудинковій
території за адресою: м.Харків, вул. Ак.
Павлова, буд. 160-Д.

Відповідно до Закону України «Про
захист економічної конкуренції» ВК
«Житлово-експлуатаційний кооператив
«Новобуд-Комфорт» є суб'єктом
господарювання.

Умовами зазначених вище договорів
позивач визначений виконавцем
житлово-комунальних послуг по вказаним
будинкам.

Відповідно до п.3.9. Правил управління
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, що затверджені наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 02.02.2009 №13 особа, що здійснює
управління будинком, здійснює
організацію забезпечення мешканців
об'єкта послугами згідно з укладеними
договорами: з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
комунальними, з ремонту приміщень,
будинків, споруд.

Кооператив укладає з мешканцями
вищезазначених будинків типові
договори про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, предметом
яких є забезпечення кооперативом
надання послуг з утримання будинків і
споруд та при будинкових територій та
забезпечення здійснення споживачами
своєчасної оплати таких послуг за
встановленим тарифом. Тобто,
споживачами послуг є мешканці
будинків, що розташовані в м.Харкові за
адресами: вул.Барабашова, буд.36 «А»,
АДРЕСА_1, вул.Ак.Павлова, буд.160-д,
вул.Заліська, буд.5, вул.Г.Праці, буд.32-г.

Починаючи з жовтня 2012 року до березня
2013 року позивач мешканцям вказаних
будинків надавав послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій за тарифами, встановленими
рішеннями виконавчого комітету
Харківської міської ради від 03.06.2009
№242, від 22.07.2009 №292, від 02.06.2010 №180 та від
06.03.2012 №136.

Кооперативом розроблені та 26.11.2012
подані для встановлення до Харківської
міської ради тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по
вищенаведеним будинкам.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 26.02.2013 №77
"Об установлении тарифов на услуги по
содержанию домов, сооружений и
придомовых территорий, которые
оказывают жилищный,
жилищно-строительный,
производственный кооперативы"
встановлені тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, які надає
кооператив. Рішення з тарифами
опубліковане в газеті "Харьковские
Известия" 05.03.2013р. та почато
застосування позивачем в розрахунках
зі споживачами в березні 2013 року.

Як свідчать матеріали справи, 20.03.2013р.
до відповідача звернулись з
колективною заявою 10 мешканців будинку
за адресою: м.Харків, вул.Ак. Барабашова,
36-А, які повідомили, що 15.03.2013р. в ліфті і
на вхідних дверях з'явилася об'ява про
те, що 26.02.2013 виконавчим комітетом
Харківської міської ради встановлено
новий тариф по цьому будинку, хоча
ніякої інформації про підняття тарифу,
його обґрунтування мешканцям будинку
не доводилось, у зв'язку з чим заявники
просили перевірити обґрунтованість
підвищення тарифу.

В ході розгляду вказаної заяви
розпорядженням адміністративної
колегії відповідача від 02.07.2013 №181-рк
було розпочато розгляд справи №1/02-158-13
за ознаками порушення законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 2 статті 50 та
частиною першою статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" в діях позивача.

Під час розгляду справи №1/02-158-13 до
відповідача звернувся з заявою
мешканець будинку за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_5, який поскаржився на
необґрунтоване підвищення тарифу за
обслуговування житла.

За результатами розгляду справи
№1/02-158-13 адміністративною колегією
відповідача прийнято рішення від 14.01.2014
№1-р/к "Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу", яким:

1. визнано, що ВК
«Житлово-експлуатаційний кооператив
«Новобуд-Комфорт» за результатами
діяльності в жовтні 2012 року - вересні 2013
року та станом на листопад 2013 року
займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій в
межах житла, що обслуговується в м.
Харкові із часткою 100%.

2. визнано, що ВК
«Житлово-експлуатаційний кооператив
«Новобуд-Комфорт» розробивши
економічно необґрунтовані завищені
тарифи на послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій, у
спосіб, що унеможливлює зменшення в
повному обсязі розміру плати
(перерахунку) споживачам за ненадані
або неякісні послуги, та не довівши при
встановленні цих тарифів до відома
споживачів в повному обсязі інформації
про перелік житлово-комунальних
послуг, структуру цін/тарифів, зміну
цін/тарифів з обґрунтуванням її
необхідності з метою врахування
відповідної позиції споживачів, вчинив
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, передбачене
частиною першою статті 13 та пунктом 2
статті 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій, що
призвело до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

3. згідно з абзацом другим частини
другої та частиною шостою статті 52
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" накладено на ВК
«Житлово-експлуатаційний кооператив
«Новобуд-Комфорт» за вказане порушення
штраф у розмірі 68000 грн.

4. зобов'язано ВК
«Житлово-експлуатаційний кооператив
«Новобуд-Комфорт» припинити вказане
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції шляхом
розроблення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій на економічно
обґрунтованому рівні, у спосіб, що
дозволить зменшення (перерахунку)
плати споживачам за ненадані або
неякісні послуги, надання їх до
Державної інспекції України з контролю
за цінами для отримання висновку щодо
розрахунку економічно обґрунтованих
планованих витрат на ці послуги в
2-місячний строк з дня отримання
рішення у справі та доведення до відома
споживачів, в 1-місячний строк з дня
отримання відповідних висновків
інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності
відповідно до діючого законодавства,
про що письмово повідомити
територіальне відділення в 7-денний
строк з дня припинення порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Відповідно до статей 12 та 14 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України" адміністративна колегія
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
приймає рішення від імені
територіального відділення
Антимонопольного комітету України;
адміністративна колегія
територіального відділення
Антимонопольного комітету України має,
зокрема, повноваження проводити
дослідження ринку, визначати межі
товарного ринку, а також становище, в
тому числі монопольне (домінуюче),
суб'єктів господарювання на цьому
ринку та приймати відповідні рішення
(розпорядження).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, якщо: на цьому ринку у
нього немає жодного конкурента; не
зазнає значної конкуренції внаслідок
обмеженості можливостей доступу інших
суб'єктів господарювання щодо
закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів, наявності бар'єрів для
доступу на ринок інших суб'єктів
господарювання, наявності пільг чи
інших обставин.

Пунктом 1.2. Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002 №49-р передбачено, що Методика
встановлює порядок визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку і
призначена для аналізу діяльності
суб'єктів господарювання, груп
суб'єктів господарювання та споживачів
з виробництва, реалізації, придбання
товарів, надання послуг, виконання
робіт на загальнодержавних та
регіональних ринках.

Відповідно до абз.7 п.1.3. Методики термін
монопольне (домінуюче) становище
суб'єкта господарювання має наступне
значення - становище суб'єкта
господарювання на ринку, яке дозволяє
йому самостійно або разом з іншими
суб'єктами господарювання визначати
умови обороту товарів на ринку завдяки
тому, що суб'єкт господарювання не має
на ринку товару жодного конкурента або
не зазнає значної конкуренції
внаслідок обмеженості можливостей
доступу інших суб'єктів господарювання
щодо закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів, наявності бар'єрів
доступу на ринок інших суб'єктів
господарювання, наявності пільг чи
інших обставин.

Відповідно до абз.19 п.1.3. Методики
територіальні (географічні) межі ринку
це територія зі сферою взаємовідносин
купівлі-продажу товару (групи товарів),
в межах якої за звичайних умов споживач
може легко задовольнити свій попит на
певний товар і яка може бути, як
правило, територією держави, області,
району, міста тощо або їхніми
частинами.

Відповідно до п.6.1. Методики
територіальні (географічні) межі ринку
певного товару (товарної групи)
визначаються шляхом установлення
мінімальної території, за межами якої з
точки зору споживача придбання товарів
(товарної групи), що належать до групи
взаємозамінних товарів товарної групи,
є неможливим або недоцільним.

Як вже зазначалось, договорами
управління, укладеними позивачем з
будівельними компаніями (товариством з
обмеженою відповідальністю "Моноліт
"Будівельний альянс", акціонерним
товариством "Агросервіс-Україна",
товариством з обмеженою
відповідальністю "Технобудсистема"),
позивача визначено виконавцем
житлово-комунальних послуг в будинках
за адресами в м.Харкові: вул.
Барабашова, буд. 36 "А"; АДРЕСА_1; вул. Ак.
Павлова, буд. 160-д; вул. Заліська, буд. 3-а;
вул. Заліська, буд. 5; вул. Г. Праці, буд.
32-г. Протягом жовтня 2012 року - вересня 2013
року у вказаних будинках лише позивач
надавав послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків" об'єднання
може бути створене в будинку будь-якої
форми власності з числа тих, хто
приватизував або придбав квартиру, а
також власника будинку, власників
нежилих приміщень. Для створення
об'єднання скликаються установчі
збори. Скликання установчих зборів
здійснюється власником будинку або
ініціативною групою, яка складається
не менш як з трьох власників квартир
або нежилих приміщень. У голосуванні
беруть участь власники (їх
уповноважені особи), які присутні на
установчих зборах. Рішення приймається
шляхом поіменного голосування. Рішення
оформлюється особистим підписом
кожного, хто проголосував, у протоколі
із зазначенням результату голосування
("за" чи "проти"). Рішення вважається
прийнятим, якщо за нього проголосувало
не менше двох третин присутніх осіб,
які мають право голосу. Установчі збори
правомочні, якщо на них присутні більше
п'ятдесяти відсотків власників.

Тобто, окремі власники квартир не
можуть самостійно створити об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку, прийняти на баланс будинок та
здійснювати його обслуговування, а
лише шляхом проведення легітимних
установчих зборів по створенню ОСББ та
прийняття відповідного рішення не менш
ніж двома третинами присутніх.

За таких обставин, висновок
відповідача щодо територіальних
(географічних) меж ринку в межах житла,
що обслуговується позивачем в місті
Харкові за наступними адресами: вул.
Барабашова, буд. 36 "А"; АДРЕСА_1; вул. Ак.
Павлова, буд. 160-д; вул. Заліська, буд. 3-а;
вул. Заліська, буд. 5; вул. Г. Праці, буд.
32-г є обґрунтованим.

Також, як вже зазначалось, за
договорами з будівельними компаніями
позивач визначається виконавцем
житлово-комунальних послуг по вказаним
будинкам, і споживачі, згідно з пунктом
1 частини третьої статті 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", зобов'язані укласти з
позивачем договір на надання
житлово-комунальних послуг, що
свідчить про займання позивачем
монопольного (домінуючого) становища,
оскільки власникам і іншим
користувачам квартир у вказаних
будинках недоцільно, а інколи і
неможливо отримувати послуги з
утримування будинків і споруд та
прибудинкових територій за межами
відповідних будинків, бо така
можливість реалізується шляхом
придбання чи набуття іншим шляхом у
користування іншого житла.

Відповідно до абз.3 п.1.3. Методики
бар'єри вступу на ринок це обставини, що
перешкоджають новим суб'єктам
господарювання почати конкурувати на
рівних із суб'єктами господарювання, що
вже діють на певному товарному ринку.
Вказаний термін використовується у
пунктах 9.2 та 9.3 Методики для
визначення, чи може вважатись певний
суб'єкт господарювання потенційним
конкурентом.

Наведені в спірному Рішенні бар'єри
вступу на ринок містять економічні та
організаційні обмеження, передбачені
абзацом четвертим пункту 9.2 Методики,
отже, є бар'єрами вступу на ринок послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, на якому
здійснює діяльність позивач.

Крім цього, пунктом 2.2 Методики
передбачено, що етапи визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання, їх
кількість та послідовність проведення,
передбачені пунктом 2.1 Методики,
можуть змінюватися залежно від
фактичних обставин, зокрема
особливостей товару, структури ринку,
обсягів наявної інформації щодо ринку
тощо.

За таких обставин, висновок
відповідача щодо того, що позивач за
результатами діяльності в жовтні 2012
року - вересні 2013 року та станом на
листопад 2013 року займав монопольне
(домінуюче) становище на ринку
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в межах житла,
що обслуговується в м. Харкові із
часткою 100 відсотків є обгрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку, що призвели або можуть
призвести до недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції, або ущемлення
інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Позивачем були розраховані тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій щодо
вищенаведених будинків.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем, під час розгляду справи
№1/02-158-13, надано вимогу від 05.06.2013 №02-
26/1-2584 до позивача з питанням, яким чином
та на підставі яких нормативно
правових документів визначені
коефіцієнти відповідностей, які
враховані у розрахунку до штатного
розкладу позивача на 2013 рік. На цю
вимогу листом від 14.06.2013 №148 позивач
повідомив, що коефіцієнти взяті із
Галузевої угоди між Міністерством ЖКГ
України, Всеукраїнським об'єднанням
обласних організацій роботодавців
підприємств ЖКГ "Федерація
роботодавців ЖКГ України" та
Центральним комітетом профспілки
працівників ЖКГ, місцевої
промисловості, побутового
обслуговування населення України.

Внаслідок цього, відповідачем зроблено
висновок, що під час підготовки (про що
свідчать копії протоколів загальних
зборів мешканців будинків, переважна
частина яких датована вереснем 2012 року)
та подання позивачем на встановлення
до виконавчого комітету Харківської
міської ради листа з обґрунтуванням
тарифів (26.11.2012) Виробничим
кооперативом "Житлово-експлуатаційний
кооператив "Новобуд-комфорт" було
використано діючу на той час Галузеву
угоду між Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України, Всеукраїнським об'єднанням
обласних організацій роботодавців
підприємств ЖКГ "Федерація
роботодавців ЖКГ України" та
Центральним комітетом профспілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України на 2010-2012 роки, оскільки
виконавчий комітет Харківської
міської ради мав змогу прийняти
рішення про затвердження таких тарифів
ще в 2012 році.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, твердження позивача
про неправомірне застосування
відповідачем до правовідносин у 2013
році Галузевої угоди між Міністерством
ЖКГ України, Всеукраїнським
об'єднанням обласних організацій
роботодавців підприємств
житлово-комунальної галузі "Федерація
роботодавців ЖКГ України" та
Центральним комітетом профспілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України на 2010-2012 роки, суперечать
матеріалам справи та правомірно не
прийняті місцевим господарським судом.

Позивачем не наведено обґрунтованих
підстав врахування окремих
коефіцієнтів співвідношень,
передбачених вищенаведеною Галузевою
угодою. Так, коефіцієнт 1,25 застосований
позивачем до працівників, робота яких
не внесена до додатку №2 вказаної
Галузевої угоди. Крім того, діюча
протягом 2013 року Галузева угода між
Міністерством ЖКГ України,
Всеукраїнським об'єднанням обласних
організацій роботодавців підприємств
ЖКГ "Федерація роботодавців ЖКГ
України" та Центральним комітетом
профспілки працівників ЖКГ, місцевої
промисловості, побутового
обслуговування населення України
стосовно визначення вказаного
коефіцієнту має лише невеликі
відмінності, які також не спростовують
вказаного висновку. Вказане свідчить
про те, що тарифи, розроблені позивачем
стосовно вказаних будинків є
економічно необґрунтованими та
завищеними.

Щодо посилань позивача на використання
тарифів, які були встановлені
Виконавчим комітетом Харківської
міської ради, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг, зокрема,
належить встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Відповідно до п.2 ст.31 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів.

Відповідно до п.3 ст.31 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" органи
місцевого самоврядування встановлюють
тарифи на житлово-комунальні послуги в
розмірі не нижче економічно
обґрунтованих витрат на їх виробництво
(надання).

Виходячи з вищенаведених норм, Законом
не визначені повноваження органів
місцевого самоврядування здійснювати
перевірку обґрунтованості витрат на
виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг, а
кооперативом не наведено жодного
доказу в підтвердження своїх
аргументів щодо перевірки виконавчим
комітетом Харківської міської ради
обґрунтованості тарифів Виробничого
кооперативу "Житлово-експлуатаційний
кооператив "Новобуд-комфорт" на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій.

Крім того, позивачем не надано доказів,
які б свідчили, що мешканцям всіх
наведених будинків при підвищенні
тарифів доведено повну інформацію,
передбачену Порядком доведення до
споживачів інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад, що затверджений
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 30.07.2012 №390 стосовно розміру
розрахованого тарифу, розмірів витрат,
розмір яких підвищується, відсотку
підвищення.

Відповідно до п.2.4. Порядку суб'єктами
господарювання, що надають послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, до відома
споживачів доводиться така інформація:

- загальний розмір тарифу (з
податком на додану вартість) для
кожного конкретного будинку;

- перелік послуг, що входять до
складу послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, що
надаватимуться в кожному конкретному
будинку, та їх вартість;

- періодичність та строки надання
послуг;

- обґрунтування причин зміни
тарифу (зазначення розміру діючого
тарифу та відсотка відшкодування
затвердженим тарифом собівартості,
планового економічно обґрунтованого
тарифу, дати, коли тариф востаннє
переглядався, причин перегляду тарифу,
визначення відсотка зростання
основних складових тарифу (заробітної
плати, електроенергії, матеріалів),
визначення відсотка підвищення тарифу
тощо);

- інша додаткова інформація,
визначена суб'єктом господарювання
та/або органом місцевого
самоврядування.

Зазначена інформація доводиться до
відома споживачів шляхом
розміщення на офіційному веб-сайті
органу місцевого самоврядування в
мережі Інтернет (за наявності), і
друкованому засобі масової інформації
місцевої сфери розповсюдження
(перевага надається друкованим засобам
масової інформації органу місцевого
самоврядування), веб-сайті суб'єкта
господарювання (за наявності) та в
кожному конкретному будинку (на
прибудинковій території), зокрема, на
інформаційних стендах у під'їздах
будинків та біля них.

Згідно з пунктами 2.8. та 2.9. Порядку у
процесі доведення до відома споживачів
інформації усі зауваження і пропозиції
фізичних та юридичних осіб, їх
об'єднань підлягають реєстрації та
обов'язковому розгляду суб'єктом
господарювання.

Суб'єкт господарювання в установленому
законодавством порядку повідомляє
споживача, який надав свої пропозиції
та зауваження, про їх урахування або
відхилення. При цьому, у разі
відхилення пропозицій і зауважень
суб'єктом господарювання надаються
споживачеві обґрунтовані пояснення.

Відповідно до пояснень позивача,
підприємство при намірі здійснити
зміну тарифів розмістило інформаційні
листи на стендах житлового будинку.
Однак, зазначений інформаційний лист
не містить ні розміру розрахованого
тарифу, ні розмірів витрат, розмір яких
підвищується, ні відсоток підвищення,
що свідчить про неналежне виконання
позивачем пункту 2.4. Порядку.

Крім того, копії протоколів загальних
зборів власників квартир у
вищенаведених будинках, надані
позивачем, не можуть свідчити про
виконання позивачем пункту 2.4.
вказаного Порядку, оскільки не
свідчать про те, яка саме інформація
(крім змісту протоколу) доводилась на
загальних зборах мешканців. Також,
протокол по будинку за адресою:
м.Харків, вул. Ак. Барабашова, 36-А,
складений після встановлення нових
тарифів, 14 березня 2013 року. Наслідком
такого недоведення до споживачів
повної інформації є неврахування
відповідної позиції споживачів, та, як
наслідок, ущемлення їх інтересів, що
підтверджується заявами споживачів до
відповідача.

В ході аналізу порядків формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, які розроблені
кооперативом, встановлено, що при
здійсненні розрахунків цих тарифів не
були дотримані окремі вимоги Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 № 869, та
який визначає механізм формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій.

Так, відповідно до пункту 13 зазначеного
Порядку витрати з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем гарячого і холодного
водопостачання, водовідведення,
централізованого опалення і зливової
каналізації та з ліквідації аварій у
внутрішньоквартирних мережах
визначаються за кожною інженерною
системою окремо. Загальна вартість
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових інженерних
систем визначається як сума вартості
технічного обслуговування наявних у
житловому будинку (гуртожитку)
внутрішньобудинкових систем.

В свою чергу, кооперативом здійснений
загальний розрахунок вартості
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем гарячого
водопостачання, холодного
водопостачання, водовідведення,
централізованого опалення без
визначення цих витрат за кожною
інженерною системою окремо.

При цьому, відповідно до статті 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач має право на
зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством.

Тобто, підприємство, не визначивши
витрати на технічне обслуговування
внутрішньобудинкових систем за кожною
інженерною системою окремо,
унеможливило тим самим зменшення у
відповідному обсязі розміру плати
(перерахунку) споживачам за ненадані
або неякісні послуги з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем гарячого і холодного
водопостачання, водовідведення,
централізованого опалення, що в свою
чергу призводить до ущемлення їх
інтересів.

За таких обставин, вказані дії позивача
призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку, оскільки тоді споживачі мали б
вибір і могли обрати іншого суб'єкта
господарювання, який би розрахував
тарифи на послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій на
економічно обґрунтованому рівні, з
дотриманням галузевих угод, з
виділенням витрат окремо по кожній
інженерній системі та з повідомленням
повної інформації, передбаченої
Порядком, для врахування можливих
зауважень споживачів.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що оспорюване рішення
адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
14.01.2014 №1-р/к відповідає вимогам щодо
прийняття відповідних рішень та повним
з'ясуванням обставин, які мають
значення для справи, тому позовні
вимоги є необґрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції обґрунтовано
відмовлено позивачеві у задоволенні
його позовних вимог, як таких, що не
підтверджені належними доказами, які б
об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію, а
відтак, апеляційна скарга є
необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виробничого
кооперативу "Житлово-експлуатаційний
кооператив "Новобуд-Комфорт" залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 29.04.14р. у справі
№ 922/485/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
18.08.2014р.

Головуючий суддя
Пуль О.А.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Хачатрян В.С.