ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року Справа № 910/19766/13
Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого, Жаботиної
Г.В., Палія В.В.,розглянувши матеріали
касаційної

скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю "Богдан-Лізинг"

напостанову Київського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014у
справігосподарського суду міста Києва
№ 910/19766/13за позовомЛуцького
підприємства
електротранспортудоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Богдан-Лізинг"провизнання недійсними
додаткових договорів до договору
фінансового лізингу № 045/07-АВТ від
25.12.2007за зустрічним позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Богдан-Лізинг"доЛуцького підприємства
електротранспортупростягнення 4 367 558,01
грн,за участі представників сторін:

від позивача - Івчик М.О.;

від відповідача - Любчик У.В.

У С Т А Н О В И В:

23.09.2013 Луцьке підприємство
електротранспорту звернулися до
господарського суду міста Києва з
позовом до ТОВ "Богдан-Лізинг" про
визнання недійсними додаткових
Договорів від 06.01.2010, від 13.01.2012 та від
04.03.2013 до Договору фінансового лізингу
№ 045/07-АВТ від 25.12.2007 р., умови яких
суперечили вимогам ст.6 ЗУ "Про
фінансовий лізинг" та ст. 34, 40 ЗУ "Про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти"

05.11.2013 ТОВ "Богдан-Лізинг" звернулися до
господарського суду міста Києва із
зустрічною позовною заявою про
стягнення з Луцького підприємства
електротранспорту 366 478,39 грн. боргу по
лізингових платежах, 1 173 600,00 грн.
штрафу, 2 408 992,00 грн. збитків понесених
внаслідок оплати банку додаткових
відсотків, 11 455,95 грн. збитків понесених
внаслідок оплати банку штрафних
санкцій, 287 326,00 грн. збитків понесених
внаслідок оплати додаткових витрат на
страхування майна, 119 705,67 грн. збитків,
які будуть понесені внаслідок оплати
банку у майбутньому додаткових
відсотків.

05.12.2013 рішенням господарського суду
міста Києва (суддя: Сівакова В.В.)
первісні позовні вимоги задоволено
повністю, визнано недійсними
Додаткові договори від 06.01.2010, 13.01.2012,
04.03.2013 до Договору фінансового лізингу
№045/07-АВТ від 25.12.2007. Зустрічні позовні
вимоги задоволено частково, присуджено
до стягнення з Луцького підприємства
електротранспорту на користь ТОВ
"Богдан-Лізинг" 366 478,39 грн. боргу по
сплаті лізингових платежів, 1 173 600,00 грн.
штрафу, 2 408 992,00 грн. збитків понесених
внаслідок оплати банку додаткових
відсотків, 11 455,95 грн.. збитків понесених
внаслідок оплати банку штрафних
санкцій, 239 438,32 грн. збитків понесених
внаслідок сплати додаткових витрат на
страхування майна. В іншій частині
зустрічного позову відмовлено.

25.06.2014 постановою Київського
апеляційного господарського суду
(судді: Ільєнок Т.В. - головуючий,
Михальська Ю.Б., Кропивна Л.В.) рішення
місцевого господарського суду
частково скасовано, викладено
резолютивну частину в іншій редакції.
Первісний позов задоволено повністю,
визнано недійсними додаткові договори
до Договору фінансового лізингу
№045/07-АВТ від 25.12.2007. Зустрічні позовні
вимоги задоволено частково, присуджено
до стягнення з Луцького підприємства
електротранспорту на користь ТОВ
"Богдан-Лізинг" 366 478,39 грн боргу по
сплаті лізингових платежів, 1 173 600,00 грн
штрафу. В решті вимог зустрічного
позову відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Богдан-Лізинг" посилалися на
неправильне застосування апеляційним
господарським норм матеріального
права, тому просили скасувати
постанову апеляційного господарського
суду в частині відмови у стягненні суми
збитків, заливши в силі рішення суду
першої інстанції.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення вимог скарги
виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій установлено, що
24.12.2007 між ТОВ "Український
Автомобільний Холдинг" (продавець) та
ТОВ "Богдан-Лізинг" (покупець) укладено
договір поставки автобусів № 026/07-КП, а
саме марки "Богдан А-069.21" у кількості - 21
одиниць, автомобілі марки "Богдан" А-144.1
у кількості - 14 одиниць, автомобілі
марки "Богдан" А-144.5 у кількості - 6
одиниць, загальною вартістю 11 736 000,00грн.
(41- одиниця автобусів).

25.12.2007 між ТОВ "Богдан-Лізинг"
(лізингодавець) та Луцьким
підприємством електротранспорту
(лізингоодержувач) укладено договір
фінансового лізингу № 045/07-АВТ, за
наслідками проходження тендерної
процедури на закупівлю послуг за
державні кошти. За умовами п. 1.1
договору його предметом є надання
лізингодавцем у платне володіння та
користування на умовах фінансового
лізингу лізингоодержувачу майна,
найменування, модель, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
наведена у специфікації (додаток № 2 до
договору) для статутних цілей
лізингоодержувача на визначений строк,
за умови оплати останнім періодичних
лізингових платежів.

За умовами п. 4.1. Договору фінансового
лізингу лізингоодержувач сплачує
лізингові платежі за кожний період
користування майном, який зазначений у
Додатку № 1 до Договору, який є графіком
сплати лізингових платежів. Лізингові
платежі включають: платіж, який
відшкодовує (компенсує) частину
вартості майна у розмірі 11 736 000,00 грн.
та винагороду (комісію) лізингодавцю за
отримане у лізинг майно в розмірі 6 976
827,55 грн.

25.12.2007 на виконання умов договору
фінансового лізингу згідно акту
прийому-передачі лізингодавець
передав, а лізингоодержувач отримав у
володіння та користування предмет
лізингу у загальній кількості - 41
одиниця.

06.01.2010, 13.01.2012, 04.03.2013 між сторонами у
справі укладено додаткові договори до
договору фінансового лізингу, якими
збільшено розмір винагороди (комісії)
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно на 1 990 361,78грн, тобто змінено
істотні умови договору, що суперечило
вимогам діючого законодавства, зокрема
ст.6 ЗУ "Про фінансовий лізинг" та ст. 34,
40 ЗУ "Про закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти". Тому,
виходячи з приписів ст.203, 215 ЦК України,
попередніми судовими інстанціями
правомірно визнано недійсними
визначені додаткові договори, що й не
оспорювалось сторонами у справі.

Відповідно ст. 16 ЗУ "Про фінансовий
лізинг" сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором.

Установивши порушення
лізингоодержувачем своїх договірних
зобов'язань щодо повної та своєчасної
оплати лізингових платежів, попередні
судові інстанції обґрунтовано
стягнули з останнього 366 478,39 грн.
заборгованості зі сплати лізингових
платіж та 1 173 600,00 грн штрафу за
несвоєчасне виконання своїх
зобов'язань.

Згідно положень ст. 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права. Притягнення
особи до відповідної відповідальності
пов'язано з наявністю усіх елементів
складу правопорушення, а саме
протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника і збитками та вини
боржника.

Надавши належну правову оцінку усім
доводам сторін та наданим на їх
підтвердження документам, суд
апеляційної інстанції, виходячи з умов
укладеного між сторонами договору та
приписів діючого законодавства,
обґрунтовано дійшов висновку щодо
безпідставності вимог ТОВ
"Богдан-Лізинг" про стягнення з
Луцького підприємства
електротранспорту визначеної суми
збитків, що за доводами ТОВ
"Богдан-Лізинг" виникли внаслідок
несвоєчасного виконання ним
договірних зобов'язань за кредитними
договорами через порушення
підприємством своїх зобов'язань за
договором фінансового лізингу.
Кредитні договори, укладені у 2007-2008 між
ТОВ "Богдан-Лізинг" та ВАТ "Український
професійний банк", є самостійними
договорами, їх виконання не було
пов'язано з діями третіх осіб, умовами
яких передбачена матеріальна
відповідальність за їх порушення.
Договором фінансового лізингу,
укладеного між ТОВ "Богдан-Лізинг" та
Луцьким підприємством
електротранспорту також визначена
відповідальність за порушення його
умов у вигляді штрафу, який було
стягнуто з підприємства. Виходячи з
чого, відсутній причинно-наслідковий
зв'язок між неналежним виконанням
Луцьким підприємством
електротранспорту своїх зобов'язань
за договором фінансового лізингу та
порушенням ТОВ "Богдан-Лізинг" умов
кредитного договору та сплати у зв'язку
з цим додаткових витрат, пов'язаних із
обслуговуванням кредиту, які не можуть
вважатись збитками в розумінні ст.22 ЦК
України. Мотивовано визнано
безпідставними апеляційним
господарським судом і вимоги
товариства щодо стягнення 287 326,00 грн.
збитків понесених внаслідок оплати
додаткових витрат на страхування
майна, оскільки згідно п. 7.14 договору
фінансового лізингу витрати
лізингодавця по страхуванню майна
включаються до складу лізингових
платежів.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції. Належних
обґрунтувань, з посиланням на норми
права, які б їх спростовували,
заявником не наведено, у зв'язку з чим
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни чи скасування оскаржуваної
постанови, при ухваленні якої
здійснено всебічний, повний та
об'єктивний розгляд у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності,
надано належну правову оцінку всім
наявним у матеріалах справи доказам й
твердженням сторін, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

Доводи заявника, викладені у
касаційній скарзі не заслуговують на
увагу, зводяться до переоцінки
доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК
України не відноситься до компетенції
касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Богдан-Лізинг" залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.06.2014 у справі господарського суду
міста Києва № 910/19766/13 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяВ.В. Палій