ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.14р. Справа № 904/2324/14

За позовом публічного акціонерного
товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (м.
Дніпропетровськ)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.
Синельникове, Дніпропетровська
область)

про стягнення заборгованості

Головуючий колегії-суддя: Татарчук В.О.

Члени колегії-судді: Золотарьова Я.С.,
Юзіков С.Г.

Секретар судового засідання Білан О.В.

Представники:

від позивача: Артьомова Ю.С., дов. №1145-О
від 19.04.2013

від відповідача: не з'явися

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство
«АКЦЕНТ-БАНК» звернулось з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у розмірі
23497,04грн., з яких: 14752,42грн. -
заборгованість за кредитом, 5527,24грн. -
проценти, 1888,49грн. - пеня, 1328,89грн. -
комісія.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем порушені зобов'язання за
договором банківського обслуговування
від 17.06.2011 щодо своєчасного та повного
повернення кредиту. Станом на 25.02.2014
заборгованість по погашенню кредиту
склала:

- 14752,42грн. - заборгованість за
кредитом;

- 5527,24грн. - заборгованість по
процентам;

- 1888,49грн. - пеня;

- 1328,89грн. - заборгованість зі
сплати комісії.

Відповідач заперечує проти позову
посилаючись на те, що:

- протягом дії кредитного договору
від 17.06.2011 відповідачем належним чином
виконувались всі зобов'язання щодо
повернення коштів, що підтверджується
випискою з рахунку;

- позивачем порушено норми законів
України «Про захист прав споживачів»
та «Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
оскільки умови, викладені в кредитному
договорі від 17.06.2011 є несправедливими
та такими, що мають істотний дисбаланс
у відносинах зі споживачем;

- в порушення положень ч.ч. 5, 6 ст. 232
ГК України позивач нараховував штрафні
санкції протягом трьох років;

- мало місце прострочення
кредитора і з огляду на положення ст. 613
ЦК України боржник не повинен
сплачувати проценти за час такого
прострочення.

20.08.2014 відповідач звернувся з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності на підставі наявних у
справі документів.

В судовому засіданні 20.08.2014 були
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

встановив:

17.06.2011 фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (клієнт) і ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
(банк) було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку та картку
зі зразками підписів і відбитку
печатки.

Згідно вказаної заяви відповідач
приєднався до «Умов та правил надання
банківських послуг», Тарифів банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
www.a-bank.com.ua, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування від 17.06.2011 та взяв на
себе зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок, в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта
(системи клієнт-банк, Інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано «Умовами та
правилами надання банківських послуг»
(далі - Умови).

Суд вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги з таких підстав.

Згідно з п. 3.11.1.16 Умов, при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта
(відповідача у справі) до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис» визначає,
що електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 Цивільного
кодексу України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Пунктом 3.11.1.1 Умов передбачено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (п. 3.11.1.3 Умов).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.11.1.8 Умов, проведення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - «Угода»).

Пункт 3.11.1.6 Умов зазначає, що ліміт може
бути змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подачі клієнтом
до банку заяви на приєднання до «Умов
та Правил надання банківських послуг»
(або у формі «Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки із
зразками підписів і відбитка печатки»
або у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк/Інтернет
клієнт-банк, або у формі обміну
паперовою або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі) та/або з
моменту надання клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
коштів до повного виконання
зобов'язань сторонами (пункт 3.11.6.1 Умов).

Банк виконав належним чином
зобов'язання за договором, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
31000грн., згідно банківською випискою,
наданою позивачем

Відповідно до розділу 3.11.4 Умов, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - «період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню»),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.11.1.17 Умов, при
перерахуванні клієнтом з поточного
рахунку коштів за рахунок кредитного
ліміту на будь-які рахунки або
пластикові картки, утримувачем яких є
сам власник поточного рахунку або
пов'язані з ним фізичні особи (за
виключенням зарахувань заробітної
плати), із суми кожного проведеного за
рахунок кредитного ліміту
перерахувань, стягується комісійна
винагорода у розмірі 3% від суми
перерахувань.

Згідно з п. 3.11.2.3.4 Умов, банк має право
при порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбаченого Умовами,
змінити умови кредитування - вимагати
від клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі.

Однак, відповідачем не виковувались
належним чином зобов'язання з
повернення кредиту.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, що передбачено
ст. 611 ЦК України.

Відповідно до п. 3.11.5.1 Умов, при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.11.2.2.5,
3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 клієнт сплачує банку за
кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А у випадку
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3 від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Невиконання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 зобов'язань
за договором призвело до виникнення
заборгованості станом на 25.02.2014 у
розмірі:

- 14752,42грн. - заборгованість за
кредитом;

- 5527,24грн. - заборгованість по
процентам за період з 26.09.2012 по 25.02.2014;

- 1888,49грн. - пеня за період з 10.04.2012
по 25.02.2014;

- 1328,89грн. - комісія за період з
01.06.2013 по 25.02.2014.

З приводу заперечень відповідача суд
зазначає наступне.

В ході вирішення спору відповідачем не
виконані вимоги ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України та не спростовано факт
відсутності спірної заборгованості.

Зокрема, відповідачем не були надані
платіжні документи щодо сплати
заборгованості та взагалі не
зазначено, які саме суми оплати не були
враховані банком при формуванні
позовних вимог.

Також, відповідачем не зазначено в чому
саме мало місце прострочення позивача
як кредитора.

Є необґрунтованими посилання
відповідача на положення Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки вказаний Закон не регулює
відносини між банком та суб'єктом
підприємницької діяльності при
наданні та поверненні кредиту.

При нарахуванні пені в розмірі 1888,49грн.
за період з 10.04.2012 по 25.02.2014 банком не
було порушено ст. 232 ГК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Таким чином, наведена норма передбачає
можливість визначення в договорі
іншого періоду нарахування пені.

Згідно з п. 3.11.5.4 Умов нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п. 3.11.5.1,
3.11.5.2, 3.11.5.3, здійснюється протягом 3
років з дня коли відповідне
зобов'язання повинно бути виконано
клієнтом.

Враховуючи наведене, позивачем
правомірно нарахована пеня у розмірі
1888,49грн. за період з 10.04.2012 по 25.02.2014.

На підставі викладеного, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (52500, Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на користь публічного акціонерного
товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, м.
Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, ) 14752,42грн. - заборгованості
за кредитом, 5527,24грн. - заборгованості
по процентам, 1888,49грн. - пені, 1328,89грн. -
комісії, 1827грн. - витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 26.08.2014.

Головуючий колегії - суддя
В.О. Татарчук

Суддя
Я.С. Золотарьова

Суддя
С.Г. Юзіков