ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про порушення провадження у справі

та вжиття заходів забезпечення позову

14.08.2014 р.
Справа № 917/1645/14

Суддя Гетя Н.Г., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Рамбурс", юридична адреса:
04116, м. Київ, пр-т Перемоги, 20, кв. 34;
адреса для листування: 08131, Київська
область, Києво-Святошинський район,
с. Софіївська Борщагівка, вул. Польова,
58

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант", 36022, м.
Полтава, вул. Миру, 3

про стягнення 2845500,00 грн.

визнав представлені матеріали
достатніми для прийняття позовної
заяви до розгляду.

Позивачем одночасно із позовом подано
до суду заяву про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на розрахункові рахунки, а також
на рухоме і нерухоме майно відповідача
у межах ціни позову.

В обгрунтування зазначеної заяви
позивач посилається на те, що невжиття
заходів забезпечення позову в
подальшому може ускладнити або зробити
неможливим виконання рішення суду,
оскільки відповідач постійно
ухиляється від виконання взятих на
себе зобов'язань як перед позивачем,
так і перед іншими контрагентами. Так,
позивач вказує на те, що протягом 2014
року господарським судом Полтавської
області було винесено ряд рішень про
стягнення з відповідача значних сум
грошових коштів за неналежне виконання
господарських зобов'язань (справи за №
917/2476/13, № 917/2477/13, № 917/630/14, № 917/768/14, №
917/1057/14 тощо). Дані рішення свідчать про
непоодинокі випадки невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
господарськими договорами та
наявність значної суми заборгованості
відповідача перед контрагентами. За
таких обставин заявник вважає, що
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову обумовлена
високою імовірністю відчуження
відповідачем як рухомого, так і
нерухомого майна, належного йому на
праві власності, а також можливістю
зняття відповідачем грошових коштів з
належних йому банківських рахунків.

Згідно зі ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

У відповідності до ст. 67 ГПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладанням арешту на майно, що
належить відповідачеві. Про
забезпечення позову виноситься ухвала.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обгрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням:

- розумності, обгрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Розглянувши подану позивачем заяву,
суд з урахуванням характеру спору,
предмета позовної вимоги, розміру
заборгованості відповідача,
тривалості невиконання останнім своїх
зобов'язань за спірним договором,
наявності загрози ускладнення чи
неможливості подальшого виконання
рішення, приймаючи до уваги наявність
доказів на підтвердження викладених у
заяві обставин тощо, дійшов висновку
про її обгрунтованість. Разом із тим,
заява позивача про вжиття заходів
забезпечення позову підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень п. 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" умовою
застосування заходів забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обгрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення суду. При цьому
достатньо обгрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких прохає
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 7.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України за № 16
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову", арешт за позовами
про визнання права власності (іншого
речового права) чи витребування майна
може бути лише накладений на
індивідуальне визначене майно, і
притому лише таке, що відноситься до
предмета спору. В такому випадку в
ухвалі про забезпечення позову мають
зазначатися ознаки, які ідентифікують
відповідне майно та відрізняють його
від іншого (однорідного чи подібного)
майна, та за необхідності
місцезнаходження майна.

Приймаючи до уваги викладене,
застосування такого виду забезпечення
позову як накладення арешту на майно
(рухоме або нерухоме) можливе виключно
за позовами про визнання права
власності (іншого речового права) або
витребування майна та повинно
стосуватись індивідуально визначеного
майна, яке відноситься до предмета
спору. Таким чином, заява про
забезпечення позову в частині, що
стосується накладення арешту на рухоме
та нерухоме майно відповідача,
задоволенню не підлягає.

У відповідності до приписів п. 7.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" в позовному провадженні
піддані арешту кошти слід обмежувати
розміром суми позову та можливих
судових витрат. При цьому накладення
судом арешту на рахунки боржника
чинним законодавством не передбачене,
але господарський суд вправі накласти
арешт на кошти, які обліковуються на
рахунках у банківських або в інших
кредитно-фінансових установах, у межах
розміру сум позовних вимог та можливих
судових витрат. Відомості про
наявність рахунків, їх номери та назви
відповідних установ, в яких вони
відкриті, надаються суду заявником.

З урахуванням наведеного, заява про
забезпечення позову в частині, що
стосується накладення арешту на
рахунки відповідача, підлягає
частковому задоволенню шляхом
накладення арешту на кошти відповідача
на належних йому рахунках у межах ціни
позову з урахуванням можливих судових
витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 61, 64-67, 86 ГПК, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та
порушити провадження у справі.

2. Справу призначити до розгляду в
судовому засіданні на 26.08.2014 р. на 11:15.

Засідання відбудеться у приміщенні
господарського суду: м. Полтава, вул.
Зигіна, 1.

3. Явку представників сторін визнати
обов'язковою.

4. Зобов'язати за три дні до судового
засідання подати:

Позивача - витяги з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців стосовно реєстрації
юридичних осіб позивача та
відповідача, оригінали документів,
вказаних в додатку до позовної заяви
(оригінали надати в судове засідання
для огляду), а також всі інші докази в
обгрунтування позовних вимог в порядку
ст. ст. 32-34, 36 ГПК України.

Відповідача - витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців стосовно
реєстрації юридичної особи,
документально обгрунтований відзив на
позовну заяву, контррозрахунок ціни
позову згідно чинного законодавства
України, докази вжиття заходів по
самостійному врегулюванню предмета
спору, а також всі інші докази в
обгрунтування заперечень в порядку ст.
ст. 32-34, 36 ГПК України, ст. 614 ЦК України.

5. Зобов'язати сторони повідомити суд
про наявність чи відсутність судових
рішень або судових проваджень щодо
наданого договору та інших документів,
щодо спірних правовідносин чи питань,
пов'язаних зі спірними
правовідносинами, а також про те, чи
вносилися зміни до наданого договору,
чи укладалися додаткові угоди або
додатки до нього, та чи вчиняли сторони
дії, направлені на розірвання
(припинення) даного договору.

6. Попередити сторони, що за ухилення
від вчинення дій, покладених
господарським судом на сторону, до них
будуть застосовані штрафні санкції,
передбачені п. 5 ст. 83 ГПК України, а
справа буде розглянута за наявними в
ній матеріалами відповідно до вимог ст.
75 ГПК України.

7. Заяву про забезпечення позову
задовольнити частково.

8. Накласти арешт на грошові кошти
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант" (36022, м.
Полтава, вул. Миру, 3, код згідно ), що знаходяться на р/р 901 в
ПАТ "Банк Кредит Дніпро" (МФО 305749, код
згідно ), а також р/р 2453
в АТ "Златобанк" (МФО 380612, код згідно
), у межах суми 2905567,00 грн.

9. В іншій частині заяву про
забезпечення позову відхилити.

10. Дана ухвала набирає законної сили з
14.08.2014 року та може бути пред'явлена до
примусового виконання в частині вжиття
заходів забезпечення позову до 15.08.2015
року.

Суддя
Гетя Н.Г.

Примітка: Всі документи по справі
направляються з обов'язковою вказівкою

номера справи, прізвища судді та
повного переліку додатків.