КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. Справа№ 13/556

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Кравчик С.М. - за
довіреністю

від відповідача: Шуба В.О. - керівник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Зеніт"

на рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. (повне рішення
складено 27.01.2014р.)

по справі №13/556 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Київенерго"

до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт"

про стягнення 238 403,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт" про
стягнення 179 416 грн. 89 коп. - боргу за
спожиту теплову енергію, 9291 грн. 51 коп. -
3% річних та 49695 грн. 26 коп. - інфляційних
втрат.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.12.2009р. порушено провадження
у справі №13/556.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.01.2010р. зупинено провадження
у справі №13/556 до вирішення Окружним
адміністративним судом міста Києва
пов'язаних з даною справ № 8/131 та №8/588.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.12.2013р. провадження у справі
№13/556 поновлено.

25.12.2013 позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог згідно з якою
просить стягнути з відповідача 157 816
грн. 89 коп. - боргу за спожиту теплову
енергію, у зв'язку з проведенням
часткової оплати боргу відповідачем в
сумі 21 600,00 грн., а, також, стягнути з
відповідача 9291 грн. 51 коп. - 3% річних та 49
695 грн. 26 коп. - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 припинено провадження
у справі в частині стягнення 21 600 грн.,
на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. позов задоволено
частково; стягнуто з Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Зеніт" на користь Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
157816 грн. 89 коп. заборгованості, 9291 грн. 51
коп. 3% річних, 49695 грн. 26 коп. інфляційних
втрат, 2384 грн. 04 коп. державного мита та
236 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погоджуючись із винесеним рішенням,
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014р. у справі №13/556 скасувати
частково та прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийнято з неповним з'ясуванням судом
обставин, які мають значення для
справи.

До апеляційної скарги відповідачем
було додане клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2014р. у
справі №13/556 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Ільєнок Т.В., Коротун О.М., поновлено
Об'єднанню співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт"
строк на подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. у справі №13/556,
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 14.04.2014р.

14.04.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому він просить рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014р. у справі №13/556 залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Розпорядженням В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
14.04.2014р., у зв'язку із перебуванням
головуючого судді Корсакової Г.В. у
відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя - Тищенко
О.В., судді: Ільєнок Т.В., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014р. справу
№13/556 прийнято до провадження у
наступному складі колегії суддів:
головуючий суддя - Тищенко О.В., судді:
Ільєнок Т.В., Коротун О.М.; розгляд
справи призначено на 19.05.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014р., у
зв'язку із поверненням судді
Корсакової Г.В. з відпустки, для
розгляду справи сформовано колегію у
складі: головуючий по справі суддя -
Корсакова Г.В., судді: Ільєнок Т.В.,
Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014 прийнято
справу №13/556 до провадження у
наступному складі колегії суддів:
Корсакова Г.В. судді: Ільєнок Т.В.,
Коротун О.М.

У судовому засіданні 19.05.2014р. на
підставі ст. 77 ГПК України
оголошувалась перерва до 16.06.2014р.

22.05.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшло клопотання про долучення до
матеріалів справи уточненого
розрахунку ціни позову.

11.06.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшло клопотання, в якому він
просить зобов'язати Публічне
акціонерне товариство "Київенерго"
розділити виставлену заборгованість
за опалення та гаряче водопостачання
окремо; надати документи, які
підтверджують облік теплової енергії
затраченої на виготовлення гарячої
води для Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт".

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р., у
зв'язку із перебуванням судді Коротун
О.М. у відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 прийнято
справу №13/556 до провадження у
наступному складі колегії суддів:
Корсакова Г.В. судді: Ільєнок Т.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 розгляд
справи відкладено на 05.08.2014, зобов'язано
позивача надати суду розрахунок
заборгованості з його розбивкою за
опалення та гаряче водопостачання
окремо та письмові пояснення з
документальним обґрунтуванням щодо
обліку теплової енергії затраченої на
виготовлення гарячої води.

03.07.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу з
розгорнутим розрахунком ціни позову.

01.08.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшло клопотання в якому він
просить суд скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014р. у даній справі, у зв'язку з
нововиявленими обставинами. До
вказаного клопотання відповідачем
додано копії Постанови
Шевченківського районного суду міста
Києва від 21.03.2014 у справі №2а-118/11
(№2-а/761/4/2014) та Ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2014 у справі № 2а-118/11 (№2-а/761/4/2014).

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014р., у
зв'язку із перебуванням судді Тищенко
А.І. у відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Ільєнок Т.В., Хрипун О.О.

В судове засідання 05.08.2014 представники
сторін з'явилися.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача заперечив проти
доводів апеляційної скарги та просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Частиною 1 ст. 101 ГПК України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Згідно із ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи 26.06.2000р. між позивачем
(Постачальник) та відповідачем
(Споживач) було укладено Договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді № 1310380 (далі - Договір), відповідно
до п.1.1 якого постачальник
зобов'язувався виробити та поставити
теплову енергію споживачу для потреб
опалення та гарячого водопостачання, а
споживач зобов'язувався отримати її та
оплатити відповідно до умов викладених
в договорі.

Згідно з пп. 2.2.1 Договору постачальник
зобов'язався безперебійно постачати
теплову енергію у вигляді гарячої води
на межу балансової належності з
споживачем (додатки 3,4) для потреб:
опалення - в період опалювального
сезону; для гарячого водопостачання -
протягом року згідно із заявленими
споживачем величинами приєднаного
теплового навантаження, зазначеними в
додатку 1.

Відповідно до п. 2.3.1 Договору споживач
зобов'язався дотримуватись кількості
споживання теплової енергії по кожному
параметру в обсягах, які визначені у
додатку 1, не допускаючи їх перевищення;
своєчасно сплачувати вартість
спожитої теплової енергії в терміни та
по тарифах, зазначених у Додатку 2.

Згідно з п.2.3.4. Договору споживач
зобов'язався забезпечувати:

своєчасне надходження коштів на
транзитний рахунок Головного
інформаційно-обчислювального центру
(ГІОЦ) КМДА від мешканців за спожиту
теплову енергію;

своєчасне щомісячне надходження
коштів на рахунок позивача за теплову
енергію, спожиту орендарями.

Додатком № 1 до Договору сторонами
погоджені обсяги постачання теплової
енергії.

Згідно з Додатком № 2 до Договору
(тарифи та порядок розрахунків):

- у разі встановлення у
відповідача будинкових комерційних
приладів обліку теплової енергії,
кількість спожитої теплової енергії в
розрахунковому періоді визначається
відповідно до показників цих приладів,
встановлених на межі балансової
належності (додатки 3, 4) (п. 2);

- у разі встановлення будинкових
приладів обліку теплової енергії
відповідача не на межі балансової
належності, до обсягів теплової
енергії, визначних цими приладами
обліку, відповідачем додаються теплові
витрати на дільниці тепломережі з межі
поділу балансової належності до місця
встановлення приладів обліку згідно з
п. 1.3 Додатку 1 (п. 3);

- дата зняття відповідачем
показників будинкових приладів обліку
- по 25 число поточного місяця (п. 4);

- відповідач, що має будинкові
прилади обліку, щомісячно надає
позивачу звіт по фактичному споживанню
теплової енергії в РВТ-7 на вул.
Драгоманова, 40-В - не пізніше 28 числа
поточного місяця (п. 5);

- у разі відсутності у відповідача
будинкових комерційних приладів
обліку, кількість спожитої ним
теплової енергії в розрахунковому
періоді визначається:

на опалення - як множення кількості
годин споживання теплової енергії за
місяць на величину годинного теплового
навантаження, зазначеного в додатках 1,
6, 7, з урахуванням середньомісячної
температури теплоносія;

на гаряче водопостачання - як множення
кількості діб споживання за місяць на
величину добового теплового
навантаження, зазначеного в додатках 1,
6, 7, з урахуванням температури
теплоносія (п. 8);

- відповідач щомісячно з 12 по 15
число отримує в РВТ-7 за адресою вул.
Драгоманова, 40-В, оформлену позивачем
платіжну вимогу - доручення на суму, яка
включає загальну вартість теплової
енергії поточного місяця та кінцеве
сальдо розрахунків на початок
поточного місяця за мінусом суми
фактично сплаченої теплової енергії в
поточному місяці; табуляграму
фактичного споживання теплової
енергії за попередній період та акт
звірки, який оформлює і повертає один
примірник позивачу протягом двох днів
з моменту їх одержання (п. 9);

- відповідач щомісячно
забезпечує: не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим, оплату
коштів від населення за фактично
спожиту теплову енергію на транзитний
рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного
місяця, сплачує вартість теплової
енергії, яка використовується
орендарями, на рахунок позивача згідно
з його розрахунком (п. 10).

Умовами п. 4.1 та 4.3 Договору сторони
встановили, що термін дії договору
встановлений з дня його підписання до
31.12.2000 р. і вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
його закінчення про припинення
договору не буде письмово заявлено
однією із сторін.

Доказів припинення договору в
установленому порядку суду не надано.

Як вказує позивач, за період з 01.11.2006р.
по 01.11.2009р. на виконання умов Договору
він поставив відповідачу теплову
енергію на загальну суму 433 158,35 грн.,
однак відповідач оплатив теплову
енергію не в повному обсязі, внаслідок
чого станом на 01.11.2009 виникла
заборгованість за використану теплову
енергію у розмірі - 179 416,89 грн., що
підтверджується відомостями обліку
споживання теплової енергії,
обліковими картками (табуляграмами) та
довідкою про надходження коштів за
спожиту відповідачем теплову енергію.
Враховуючи те, що після порушення
провадження у справі відповідач
частково погасив заборгованість в сумі
- 21 600,00 грн., борг відповідача за
використану теплову енергію складає -
157 816,89 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання, до якого
відноситься спірний Договір,
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 276
Господарського кодексу України
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу
України, за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Оскільки правовідносини між сторонами
врегульовані Договором, тому
обумовленні ним зобов'язання сторін є
обов'язковими до виконання сторонами, в
тому числі обов'язок відповідача
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати вартість спожитої теплової
енергії.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, зауважень щодо
відпуску теплової енергії від
відповідача не надходило, тоді як
відповідач у визначений Договором на
постачання теплової енергії у гарячій
воді № 1310380 від 26.06.2000р. та додатками до
нього строк оплату за спожиту теплову
енергію здійснив не повністю.

Як визначено ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України , інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України , якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду жодного
доказу на спростування обставин, на які
позивач посилався як на підставу своїх
вимог.

Враховуючи вищевикладене та
відсутність доказів сплати
відповідачем боргу, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про стягнення з
відповідача на користь позивача 157 816,89
грн. - основного боргу.

Як вбачається з позовної заяви, у
зв'язку з невиконанням відповідачем
грошового зобов'язання за Договором на
постачання теплової енергії у гарячій
воді № 1310380 від 26.06.2000р., позивач просив
стягнути з відповідача 49 695,26 грн. -
інфляційних втрат та 9 291,51 грн. - 3%
річних.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Нарахування індексу інфляції згідно
вищевказаної статті відбувається за
весь час прострочення без обмежень
певним вибірковим періодом. Цією
нормою передбачено підрахунок індексу
інфляції не за окремі інтервали часу, а
в цілому, за весь період прострочення.
І, якщо індекс інфляції в окремі
періоди є меншим за одиницю, і може мати
при цьому економічну назву "дефляція",
то це не змінює її правову природу. Є
цілком неприпустимим при розрахунку
пропуску жодного місяця. Державні
органи статистики щорічно
встановлюють загальний індекс
інфляції в цілому за минулий рік з
обов'язковим урахуванням інфляції за
всі без виключення місяці, в яких
індекс інфляції був як більше, так і
менше одиниці.

Позивачем на вимогу суду апеляційної
інстанції наданий розгорнутий
розрахунок ціни позову відповідно до
якого інфляційна складова боргу (з
врахуванням дефляції) за заявлений
позивачем період становить 47 335,58 грн.

Оскільки факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання підтверджується
матеріалами справи та відповідачем не
спростований, здійснивши перерахунок
інфляційних втрат за весь період
прострочення з урахуванням дефляції,
судова колегія дійшла висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення
інфляційних втрат підлягають
задоволенню частково на суму 47 335,58 грн.
В решті суми інфляційних втрат позов
залишається без задоволення.

Перевіривши розрахунок 3 % річних,
колегія суддів, дійшла висновку, що суд
першої інстанції правомірно стягнув з
відповідача 9 291,51 грн. - 3 % річних.

Щодо заявленого відповідачем
клопотання про скасування рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014р. у даній справі за
нововиявленими обставинами з
посиланням на Постанову
Шевченківського районного суду міста
Києва від 21.03.2014 у справі №2а-118/11
(№2-а/761/4/2014) та Ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2014 у справі № 2а-118/11 (№2-а/761/4/2014),
то колегія суддів зазначає, що перегляд
судового рішення за нововияленими
обставинами є окремою формою судового
процесу, що здійснюється в порядку,
передбаченому розділом XIII
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт"
підлягає задоволенню частково, а
рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. у справі №13/556 має
бути змінено.

Керуючись ст.ст.49,99,101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Зеніт" на рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014 р. у справі № 13/556 задовольнити
частково.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. у справі №13/556
змінити.

3. Резолютивну частину рішення викласти
в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт" (02140,
м. Київ, вул. Григоренка, 36 А, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
(01001, м. Київ, пл. І. Франка 5, ) 157 816 (сто п'ятдесят сім тисяч
вісімсот шістнадцять) грн. 89 коп. -
основного боргу, 3% річних у розмірі 9 291
(дев'ять тисяч двісті дев'яносто одна)
грн. 51 коп., інфляційні втрати у розмірі
47 335 (сорок сім тисяч триста тридцять
п'ять) грн. 58 коп., витрати по сплаті
державного мита в розмірі - 2 360 (дві
тисячі триста шістдесят) грн. 44 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в
розмірі 233 (двісті тридцять три) грн. 66
коп.

В решті суми інфляційних втрат
відмовити".

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл.
І. Франка 5, ) на користь
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Зеніт" (02140,
м. Київ, вул. Григоренка, 36 А, ) 9 (дев'ять) грн. 04 коп. - судового
збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити
господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 13/556 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

О.О. Хрипун