КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2014 р. Справа№ 910/3430/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Жук Г.А.

Чорної Л.В.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Філіпова І.В., представник
за довіреністю №02/14 від 01.03.2014р.;

від відповідача: Пегза К.К., представник
за довіреністю №1217/21-12 від 17.09.2012р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 11.06.2014р. (підписано-13.06.2014 р.)

у справі №910/3430/14 (головуючий суддя:
Підченко Ю.О., судді: Головіна К.І.,
Ломака В.С.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор»

до Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд»

про стягнення 1906040,04грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Уманьавтодор" (надалі -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовними вимогами
до Публічного акціонерного товариства
"Мостобуд" (надалі - відповідач) про
стягнення основної заборгованість з
орендної плати в сумі 1844789,64грн. та
витрат щодо транспортування в сумі
61250,40грн. відповідно до Договору
оперативної оренди обладнання № 66 від
06.09.2012р.

В обґрунтування позовних вимог
Публічне акціонерне товариство
"Уманьавтодор" зазначало, що 06.09.2012р.
між сторонами спору був укладений
Договір оперативної оренди обладнання
№66, за умовами якого ПАТ "Мостобуд", як
суборендарю, передавалась у тимчасове
користування будівельна опалубка PERI (в
т.ч. окремі елементи опалубки,
спеціалізовану тару для її
транспортування), за користування якою
суборендар повинен здійснювати оплату
відповідно до актів-прийому передачі
та оплачувати витрати (компенсацію) на
транспортування обладнання. Позивач
стверджував, що свої зобов'язання за
Договором відповідач належним чином не
виконав, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість по оренді обладнання в
сумі 1844789,64грн. та заборгованість за
транспортування в сумі 61250,40грн.,
загалом 1906040,04грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.03.2014р. позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
"Уманьавтодор" прийнято до розгляду.

Відповідач письмову відзиву на позовну
заяву не надав.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.06.2014р. у справі №910/3430/14
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Уманьавтодор"
до Публічного акціонерного товариства
"Мостобуд" задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Мостобуд" на користь Публічного
акціонерного товариства "Уманьавтодор"
основну заборгованість з орендної
плати в сумі 1844789,64грн., витрат щодо
транспортування в сумі 61250,40грн. та
судовий збір у розмірі 38120,80грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що грошове
зобов'язання з боку відповідача не
виконано належним чином і не доведено
неможливості виконання такого
зобов'язання. Виникнення грошового
зобов'язання на суму позову місцевий
господарський суд вважав доведеним
підписаними сторонами та скріпленими
їх печатками актами надання послуг: №
269/09 від 28.09.2012; № 270/09 від 28.09.2012; № 271/09
від 28.09.2012; № 272/09 від 28.09.2012; № 273/09 від
28.09.2012; № 315/11 від 30.11.2012; № 326/11 від 30.11.2012
та № 341/12 від 31.12.2012, № 337/12 від 28.12.2012; №
335/12 від 28.12.2012; № 23/03 від 28.03.2013; № 24/03 від
28.03.2013; № 120/08 від 30.09.2013; № 202/09 від 30.09.2013
та направленими відповідачу
рахунками на оплату.

Не погоджуючись із мотивами та
висновками суду першої інстанції,
Публічне акціонерне товариство
"Мостобуд" звернулось з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просило
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 11.06.2014р. у справі
№910/3430/14 та прийняти нове рішення, яким
відмовити в позовних вимогах
Публічному акціонерному товариству
"Уманьавтодор" у сумі 1893772,78грн.

У доводах апеляційного оскарження
скаржник вказував, що судом першої
інстанції прийнято рішення при
неповному з'ясуванні всіх обставин, що
мають значення для справи,
невідповідності висновків, викладених
у рішенні суду, обставинам справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначав, що місцевий господарський
суд припустився порушень норм
процесуального права, адже, про склад
колегії суддів, дату та час судового
засідання не було повідомлено
відповідача, чим позбавило його
можливості подати відзив на позовну
заяву та призвело до порушення
принципу змагальності та рівності
учасників процесу перед судом. За
твердженням скаржника, суд
неправомірно зазначив про
повідомлення відповідача належний
чином.

Крім того, на думку скаржника, судом
першої інстанції не досліджено та не
надано оцінки протоколу №30.06-1 від
27.06.2013р. про залік взаємних розрахунків,
який підписаний сторонами спору та
долучений позивачем до позовної заяви.
Між тим, зазначав скаржник, зі змісту
даного протоколу вбачається
відсутність заборгованості у
відповідача на суму 3 832 731,68грн. станом
на 27.06.2013р. Заперечуючи доводи
позивача, відповідач вказував його
заборгованість, станом на день
прийняття судом першої інстанції
рішення становила 12 267,26грн. Апелянт
зауважував, що позивач не виконав
вимог суду першої інстанції про
надання доказів, які підтверджували
витрати позивача на транспортування,
однак, не зважаючи на це
господарський суд визнав повністю
обґрунтованими позовні вимоги.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Мостобуд" передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського від 18.07.2014р. сформовано
для розгляду даної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючого
судді Кропивної Л.В., суддів: Руденко
М.А., Смірнової Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.07.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Мостобуд" у
справі №910/3430/14 прийнято до провадження
у складі колегії суддів: головуючий
суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А.,
Смірнової Л.Г. та призначено розгляд
справи на 06.08.2014р.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 06.08.2014р. у
зв'язку з перебуванням судді
Смірнової Л.Г. та судді Руденко М.А. у
відпустці, здійснено заміну у складі
колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.08.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Мостобуд" на
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.06.2014р. у справі №910/3430/14
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя:
Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Чорна Л.В.

В судовому засіданні 06.08.2014р. від
представника позивача подано відзив на
апеляційну скаргу, яке долучено до
матеріалів справи, в якому останній
просив суд відмовити в задоволенні
апеляційної скарги, а оскаржуваний
судовий акт залишити - без змін.

У судове засідання 06.08.2014р. з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 06.08.2014р.
представник відповідача підтримав
доводи апеляційного оскарження, просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 11.06.2014р. у даній справі
та прийняти нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

06.08.2014р. у судовому засіданні
представник позивача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуваний судовий
акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи,
06.09.2012 між Відкритим акціонерним
товариством "Уманьавтодор"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Уманьавтодор"),
далі Орендар, та Мостобудівним загоном
№ 12 Публічного акціонерного
товариства "Мостобуд", далі
Суборендар, укладений Договір
оперативної оренди обладнання №66 (далі
- Договір) відповідно до предмету якого
(п. 1.1 Договору) є зобов'язання Орендаря
передати Суборендарю у тимчасове
оплатне користування будівельну
опалубку PERI (в т.ч. окремі елементи
опалубки, спеціалізовану тару для її
транспортування), асортимент,
кількість і вартість якого вказується
в специфікації та актах
прийому-передачі.

Згідно з пунктом 2.3.2 Договору у
редакції змін, внесених Додатковою
угодою № 5 від 30.05.2013р. місце передачі
(повернення) обладнання: склад
Харківського підрозділу ТОВ "Пері
Україна", м. Харків, перевулок Метизний,
14А. Транспортування обладнання з місця
передачі (повернення) здійснюється
Орендарем (із залученням третіх осіб) і
за рахунок Суборендаря. Вартість
одного рейсу доставки в місце передачі
(повернення) обладнання, Будівельний
об'єкт - Автотранспортна магістраль
через р. Дніпро в м. Запоріжжя - склад
Харківського підрозділу ТОВ "Пері
Україна", м. Харків, перевулок Метизний,
14А, складає суму у розмірі 5040грн. з ПДВ.

Витрати (компенсацію) на
транспортування обладнання Суборендар
сплачує на підставі виставленого
Орендарем рахунку на оплату, що в
подальшому підтверджується Орендарем
актами виконаних робіт (п. 2.3.2.4
Договору).

Згідно п. 4.1.1 Договору орендна плата
нараховується за повний календарний
місяць по факту знаходження обладнання
у Суборендаря (згідно актів
прийому-передачі), а у разі
використання обладнання не повний
календарний місяць - орендна плата
нараховується за фактичну кількість
днів знаходження обладнання в оренді.

Розрахунок за надання в оренду
обладнання здійснюється на підставі
актів приймання виконання будівельних
робіт та Довідок про вартість
виконання будівельних робіт та витрат
(п. 4.1.2 Договору). Ставка орендної плати
(без ПДВ) за один місяць складає 5% від
вартості переданого в оренду
обладнання (п. 4.2.1 Договору).

Відповідно до частини 3 ст. 774 ЦК України
до договору піднайму застосовуються
положення про договір найму.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк ( частина перша
статті 759 ЦК України).

Статтею 283 ГК України передбачего, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення з відповідача 1 844 789,64 грн.
заборгованості з орендної плати за
користування ним обладнанням,
місцевий господарський суд належним
чином не проаналізував наявний у
матеріалах справи протокол №30.06-1 від
27.06.2013р., вказавши про проведення між
сторонами заліку зустрічних
однорідних зобов'язань по Договору
на суму 96 050,62 грн., тоді як, з протоколу
№30.06-1 вбачається, що сторони
домовилися про припинення взаємних
зобов'язань, які існували між ними, у
т.ч. за Договором №66 від 06.09.2012р., на
суму 3 832 731,68 грн.

Проведення зарахування зустрічних
однорідних вимог на суму 3 832 731,68 грн.
не знайшло свого відображення у
розрахунках позивача, що вбачається з
долученого ним до матеріалів справи
акту звірки за період з 01.01.2012р.
-13.05.2012р.

За даними поданого відповідачем акту
звірки взаємних розрахунків за
аналогічний період, з урахуванням
протоколу №30.06-1, та коректування боргу
визнана відповідачем заборгованість
становить 12 267, 26 грн.

Враховуючи, що на момент складання
протоколу і проведення заліку
зустрічних однорідних вимог сторони
враховували існуючу заборгованість
відповідача за договором № 66, яка
існувала станом на 27.06.2013р., тоді як,
позивач заявив до стягнення
заборгованість відповідача за
користування обладнанням, переданим за
актами №269/09 від 28.09.2012; № 270/09 від
28.09.2012; № 271/09 від 28.09.2012; № 272/09 від 28.09.2012;
№ 273/09 від 28.09.2012; № 315/11 від 30.11.2012; № 326/11
від 30.11.2012 та № 341/12 від 31.12.2012, судова
колегія вважає, що позовні вимоги про
стягнення заборгованості з оплати
орендних платежів за користування
обладнанням, підтвердженої цими
актами, до задоволення не підлягали,
адже такі зобов'язання були
припиненими сторонами, шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог в порядку ст. 601 ЦК України.

Поряд з вимогами про стягнення
заборгованості за орендну плату
позивач заявив до стягнення понесені
ним витрати на транспортування
обладнання в місце його повернення,
яке визначене Договором , - склад
Харківського підрозділу ТОВ "Пері
Україна", м. Харків, перевулок Метизний,
14А.

На доведення доводів про надання
послуг по поверненню обладнання на
суму 61 250, 40 грн., позивач посилався на
наступні акти : № 337/12 від 28.12.2012; № 335/12
від 28.12.2012; № 23/03 від 28.03.2013; № 24/03 від
28.03.2013; № 120/08 від 30.09.2013; № 202/09 від 30.09.2013.

Судова колегія вважає, що грошові
зобов'язання, підтверджені актами від
28.12.2012 та від 28.03.2013р., існували на
момент складення протоколу №30.06-1 від
27.06.2013р. на суму 43 718,4 грн., а отже були
припинені в порядку ст. 601 ЦК України з
27.06.2013р.

Правочин про зарахування не був
визнаний недійсним, а тому у суду
першої інстанції не було підстав не
враховувати його у правовідносинах , в
яких виник спір.

Судова колегія вважає, що акти № 120/08
від 30.09.2013р.; № 202/09 від 30.09.2013р., усупереч
твердженням позивача, не можуть
вважатися доказами повернення
обладнання, і відповідно, слугувати
доказами існування у відповідача
заборгованості по компенсації витрат
за повернення обладнання з оренди,
оскільки в актах йдеться про
доставку обладнання, а не про його
повернення, і усупереч п. 6.5. Договору
у них не зазначено кількості
обладнання , яке повертаються
орендарю.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України визначає, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Втім, ніякі докази
не мають для суду заздалегідь
встановленої сили і оцінюються судом в
розумінні вимог статті 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Посилання скаржника, як на підставу
скасування оскарженого ним
процесуального акту, на те, що судом
першої інстанції не було повідомлено
апелянта про склад суду, дату та час
судового засідання 11.06.2014р., чим
позбавлено його можливості подати
відзив на позовну заяву, є
необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р.,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. у разі
присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1
ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.05.2014р. у даній справі
розгляд позовної заяви відкладено на
11.06.2014р. (а.с. 136-137, т. 1). Зі змісту
протоколу судового засідання від
16.05.2014р. (а.с. 135, т. 1) вбачається, що
представник відповідача був присутнім
в судовому засіданні, про час та дату
наступного судового засідання,
відкладеного на 11.06.2014р. повідомлений
під розписку (а.с. 134, т. 1).

Таким чином, посилання апелянта
спростовуються матеріалами справи,
адже відповідач був належним чином
повідомлений, але не скористався своїм
правом на участь у судовому засіданні в
суді першої інстанції 11.06.2014р.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен при вирішенні судом
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на судовий розгляд
упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі «Смірнова проти
України»).

Відповідно до п 3.14 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26 грудня 2011 року
№18, нез'явлення представників
учасників судового процесу в судові
засідання без поважних причин та без
повідомлення причин, якщо їх явку судом
визнано обов'язковою, також може
розцінюватися судом як зловживання
процесуальними правами.

Неявка у судове засідання однієї з
сторін, належним чином повідомленої
про час і місце цього засідання, не
перешкоджає такому переходові до
розгляду позовних вимог, якщо у
господарського суду відсутні підстави
для відкладення розгляду справи,
передбачені частиною першою статті 77
ГПК.

З огляду на те, що станом на 11.06.2014р. у
місцевого господарського суду були
докази належного повідомлення сторін у
справі, суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваної ухвали не
припустився порушень Господарського
процесуального кодексу України.

За таких обставин справи, оскаржене
відповідачем судове рішення у
зв'язку з невідповідністю висновків,
які суд вважав встановленими,
обставинам справи підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення про відмову у задоволенні
позову і віднесення судового збору на
позивача у справі.

З огляду на те, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга задоволенню, відповідно до ст.49
ГПК України судовий збір за розгляд
справи у суді апеляційної інстанції
покладається на позивача.

Аналогічним чином підлягають
розподілу витрати по сплаті судового
збору за розгляд справи у суді першої
інстанції, тобто судовий збір
покладається на позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд» на рішення Господарського
суду міста Києва від 11.06.2014р. у справі
№910/3430/14.

2.Скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 11.06.2014р. у справі
№910/3430/14 повністю.

3.Прийняти у справі нове судове
рішення.

Відмовити в позові Публічному
акціонерному товариству
«Уманьавтодор» до Публічного
акціонерного товариства «Мостобуд»
про стягнення 1906040,04грн.

4.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор» (20400,
Черкаська область, Тальнівський район,
м. Тальне, вул. Кар'єрна, буд. 1, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Мостобуд»
(01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5, ) 19060 (дев'ятнадцять тисяч
шістдесят) гривень 40 копійок судового
збору за подачу апеляційної скарги.

5.Матеріали справи №910/3430/14 повернути до
місцевого господарського суду.

6.Доручити місцевому господарському
суду видачу відповідного наказу.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Г.А. Жук

Л.В. Чорна