м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
До Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежна-страхова компанія"
про стягнення 9 927,85 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
Від позивача Гоголь О.Я. (дов. №1808/18
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 05.08.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне Акціонерне Товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(далі за текстом - позивач) звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежна-страхова компанія" (далі за
текстом - відповідач) про стягнення 9 927,
85 грн. сплаченого страхового
відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.07.2013 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/13374/13, розгляд справи
призначено на 13.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2013 розгляд справи
відкладено на 03.09.2013 року, в порядку ст.
77 ГПК України, в зв'язку з неявкою
відповідача в судове засідання,
невиконанням позивачем вимог ухвали
суду від 17.07.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.09.2013 призначено судову авто
- товарознавчу експертизу, проведення
якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз, провадження у справі
відповідно ст. 79 ГПК України зупинено
до надання висновків експертизи по
поставленим питанням.

21.11.2013 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва від
експерта Ніколаєва Б. К. надійшло
клопотання про надання матеріалів,
необхідних для проведення експертизи.

Листом від 28.11.2013 року Вих. № 06-17/426
витребував у Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз матеріали справи № 910/13374/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 провадження у справі
поновлено, призначено розгляд
клопотання експерта по справі на 09.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.01.2014 клопотання експерта
про надання додаткових документів
задоволено, провадження у справі
зупинено до надання висновків судової
авто-товарознавчої експертизи,
призначеної у справі ухвалою суду від
03.09.2013 року.

26.03.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшов
висновок експерта за результатами
проведення судової авто товарознавчої
експертизи від 13.03.2014 року № 9030/13-54 та
матеріали справи надані для
дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.03.2014 справу прийнято до
провадження судді Бондаренко Г. П.,
поновлено провадження у справі №
910/13374/13, розгляд справи призначено на
22.04.2014 року.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 22.04.2014 року, у
зв'язку з перебуванням судді
Бондаренко Г.П. у відпустці, справу №
910/13374/13 передано для розгляду судді
Сіваковій В. В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 року справу № 910/13374/13
прийнято до провадження судді
Сівакової В.В., розгляд справи
призначено на 20.05.2014.

Розпорядженням В. о. Голови
Господарського суду міста Києва від
29.04.2014, у зв'язку з виходом судді
Бондаренко Г.П. з відпустки, справу №
910/13374/13 передано для розгляду судді
Бондаренко Г. П. та прийнято до її
провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України розгляд справи у судовому
засіданні було відкладено на 10.06.2014.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 10.06.2014, у зв'язку з
перебуванням судді Бондаренко Г.П. у
відпустці, справу № 910/13374/13 передано
для розгляду судді Балацу С. В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 року справу № 910/13374/13
прийнято до провадження судді Балаца
С.В., розгляд справи призначено на
08.07.2014.

Розпорядженням В. о. Голови
Господарського суду міста Києва від
18.06.2014 року, у зв'язку з виходом судді
Бондаренко Г.П. з відпустки, справу №
910/13374/13 передано для розгляду судді
Бондаренко Г. П. та прийнято до її
провадження.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 08.07.2014 розгляд справи №910/13374/13 в
порядку ст. 77 ГПК України було
відкладено на 22.07.2014, а також продовжено
строк розгляду справи на більш
тривалий термін відповідно до ст. 69 ГПК
України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.07.2014 розгляд справи №910/13374/13 в
порядку ст. 77 ГПК України було
відкладено на 05.08.2014.

Представник відповідача у судове
засідання 05.08.2014 не з'явився, про
причини відсутності суд не повідомив,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення по суті справи та
клопотання про збільшення позовних
вимог, яким просить суд стягнути з
відповідача на його користь 9 927, 85 грн.
страхового відшкодування, 1 720, 50 грн.
витрат на оплату судового збору та 2 448,
00 грн. витрат на експертизу.

Розглянувши клопотання позивача суд
розцінив його, як клопотання про
покладення витрат по оплаті експертизи
на відповідача, та приєднав до
матеріалів справи.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України,
ст. 27 ЗУ "Про страхування", ст. ст. 22, 37 ЗУ
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідач проти задоволення позову
заперечує з тих підстав, що розмір
страхового відшкодування, про
стягнення якого просить позивач не
визначений в порядку визначеному
чинним законодавством.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2009 між позивачем - Приватним
акціонерним товариством "АХА
Страхування" (далі по тексту - позивач,
страховик) та громадянином України
ОСОБА_4 (далі по тексту - страхувальник)
був укладений договір страхування
наземного транспорту № 3000767/05АВ,
предметом якого є страхування майнових
інтересів страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки "ЗАЗ Інше" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно довідки № 8618037 ВДАІ
Дніпропетровського ГУМВС України в
Дніпропетровській обл. від 26.07.2010,
копія якої наявна в матеріалах справи,
вбачається, що 16.05.2010 о 20 год. 00 хв. в м.
Дніпропетровську на площі Перемоги,
ЕО 264 відбулося зіткнення автомобілів
за участю транспортного засобу марки
"SEAT IBIZA" (СЕАТ ІБИЦЯ) державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_5 та
транспортного засобу марки "ЗАЗ 699P"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок
чого останній отримав механічні
пошкодження у вигляді деформації
бокової правої частини кузова, а саме:
ушкодженні двоє правих дверцят, два
правих крила, правий поріг та
пошкоджено лобове скло.

За твердженнями позивача ОСОБА_4 -
страхувальник транспортного засобу
марки "ЗАЗ TF699P" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 своєчасно
звернувся до позивача із заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування за
пошкодження внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованого транспортного засобу у
сумі, що відповідно до умов договору
добровільного страхування є страховим
випадком.

На підставі заяви страхувальника,
страхового акту №7403/10/05/04 від 30.07.2010 та
розрахунку страхового відшкодування
від 26.07.2010, позивачем виплачено
страхове відшкодування у розмірі 9 927,85
грн. страхувальнику, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення
№16878 від 02.08.2010.

Відповідно до постанови
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10.06.2010 по справі
№3-3315/10 вбачається, що 16.05.2010 о 20 год. 00
хв. в м. Дніпропетровську водій ОСОБА_5
керуючи транспортним засобом марки "SEAT
IBIZA" державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 перед початком руху не
переконався в безпеці та при виїзді з
другорядної дороги вул. Комічної на
головну дорогу площу Перемоги (кільце)
в районі е/о № 264 не надав дорогу та
скоїв зіткнення з транспортним засобом
марки Деу Ланос ("ЗАЗ TF699P") державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_4 який рухався
по головній дорозі, внаслідок чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, тим сам порушив п. 10.1, 16.11
Правил дорожнього руху.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КпАП України та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу у розмірі 340 грн., постановою
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10.06.2010 по справі
№3-3315/10.

Відповідно до Висновку експерта за
результатами проведення судової
автотоварознавчої експертизи № 9030/13-54
від 13.03.2014 експертного дослідження
автомобіля марки "ЗАЗ TF699P" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 складеного
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз МЮ
України судовим експертом ОСОБА_2
матеріальний збиток, завданий власнику
транспортного засобу - автомобіля "ЗАЗ
TF699P" державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталося 16.05.2010
з урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу, складає 7 354,60 грн.

Відповідач за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/3147796, який
діяв на 16.05.2010 застрахував
цивільно-правову відповідальність
власника (ОСОБА_5) (страхувальника)
автомобіля "SEAT IBIZA" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

15.05.2013 позивач звернувся до відповідача
із заявою про виплату (страхового)
відшкодування в порядку регресу
№570/АГ/АХА в розмірі 9 927,85 грн. з
доданням до неї необхідних для її
розгляду документів у відповідності до
п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", що підтверджено матеріалами
справи.

Проте у встановлений законодавством
строк позивачу не було виплачено
страхового відшкодування.

Матеріали справи доказів оплати
відповідачем на користь позивача
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 9 927,85 грн., таабо в будь-якому
іншому розмірі не містять.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача 9927,85 грн.
відшкодування понесених витрат в
порядку регресу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правову відповідальність
власника ОСОБА_5 (страхувальника)
автомобіля "SEAT IBIZA" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди застрахованому у позивача
транспортного засобу марки "ЗАЗ TF699P"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом № ВЕ/3147796.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_5, який керував автомобілем
марки "SEAT IBIZA" державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 встановлена у
судовому порядку, підтверджується
постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 16.06.2010 по
справі №3-3315/10.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля "ЗАЗ TF699P"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
страхування транспортного засобу №
3000767/05АВ від 06.11.2009, перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
відповідача як особи, відповідальної
за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року.

Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, на
підставі заяви страхувальника,
страхового акту №7403/10/05/04 від 30.07.2010 та
розрахунку страхового відшкодування
від 26.07.2010, позивачем виплачено
страхове відшкодування у розмірі 9 927,85
грн. страхувальнику, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення
№16878 від 02.08.2010.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи Висновку експерта за
результатами проведення судової
автотоварознавчої експертизи № 9030/13-54
від 13.03.2014 експертного дослідження
автомобіля марки "ЗАЗ TF699P" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 складеного
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз МЮ
України судовим експертом Ніколаєвим
Б.К. матеріальний збиток, завданий
власнику транспортного засобу -
автомобіля "ЗАЗ TF699P" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок
ДТП, що сталося 16.05.2010 з урахуванням
коефіцієнта фізичного зносу, складає 7
354,60 грн.

За приписами ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 7 354,60 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно з п. 9 Закону України "Про
страхування" франшиза - це частина
збитків, яка не відшкодовується
страховиком відповідно до договору
страхування.

Відповідно до полісу № ВЕ/3147796 ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну складає 25 500,00 грн., розмір
франшизи за полісом - 510,00 грн.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, до виплати в порядку регресу
із страховика, яким застраховано
відповідальність винної особи
належить сума 6844,60 грн. (7 354,60 - 510, 00 = 6
844,60).

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на виконання свого
погодженого обов'язку щодо сплати
страхового відшкодування в порядку
регресу станом на момент розгляду
справи не надав, викладеного у позовній
заяві не спростував.

Заперечення відповідача викладені ним
у відзиві на позовну заяву
відхиляються судом, оскільки розмір
заподіяної шкоду був визначений
судовим експертом, і відповідно
встановлений в порядку визначеному
чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За приписами ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК Україна
витрати по оплаті судового збору та
витрати по оплаті проведення судової
експертизи покладається на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ,
вул. Фрунзе, 40; ; в
порядку визначеному Законом України
«Про виконавче провадження») на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (04070, м. Київ, вул. Братська,
14; ) 6 844 (шість тисяч
вісімсот сорок чотири) грн. 60 коп.
страхового відшкодування в порядку
регресу, 1 687 (одну тисячу шістсот
вісімдесят сім) грн. 74 коп. витрат за
проведення судової експертизи та 1 186
(одну тисячу сто вісімдесят шість) грн.
17 коп. судового збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.08.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко