РІШЕННЯ

"11" серпня 2014 р.Справа № 921/673/14-г/18
Господарський суд Тернопільської
області у складі судді Охотницької Н.В.

Розглянув матеріали справи:

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АНТ", вул. Текстильна,
24а, м. Тернопіль

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в сумі 2
826,06 грн.

За участю представників сторін:

Позивач: Смолінська О.С. - довіреність
№8 від 14.01.2014р.

Відповідач: не прибув.

В судовому засіданні учаснику судового
процесу роз'яснено процесуальні права
та обов'язки, передбачені ст. 20, 22, 81-1 ГПК
України. Технічна фіксація судового
процесу не здійснюється.

Суть справи: Товариство з обмеженою
відповідальністю "АНТ" звернулось до
господарського суду Тернопільської
області з позовом про cтягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 2 826,06
грн. боргу за поставлений товар.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що в порушення умов договору
купівлі-продажу №53/10 від 01.11.2010 р.
відповідач допустив заборгованість по
оплаті товару, в заявленій до стягнення
сумі.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2014
р. порушено провадження у даній справі
та її розгляд призначено на 14.07.2014р.,
який відкладався до 11.08.2014 р.

Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просить суд позов
задоволити.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав, заперечень щодо заявлених
позовних вимог суду не представив, його
представник у судові засідання не
прибув, хоча про час і місце слухання
відповідач був повідомлений належним
чином, в порядку ст.ст. 64, 87
Господарського процесуального кодексу
України, про що свідчать повідомлення
про вручення йому поштових відправлень
із датами вручень " 07.07.2014 р. " та "17.07.2014
р.".

Відтак, зважаючи на те, що явка
представників сторін не визнавалась
судом обов'язковою, а наявних
матеріалів справи достатньо для
прийняття законного та обґрунтованого
рішення, справа розглядається без
участі повноважного представника
відповідача відповідно до ст. 75 ГПК
України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України право
на звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених, оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів
мають підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності. Майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів, є господарсько-договірними
зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179
Господарського кодексу України).

01.11.2010 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "АНТ", в подальшому
Продавець, та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, в
подальшому Покупець, був укладений
договір купівлі-продажу № 53/10 (надалі -
Договір), за умовами якого Продавець
зобов'язався продавати товар, а
Покупець зобов'язався своєчасно
приймати цей товар, оплачувати його
вартість та повертати тару в строк та
на умовах, передбачених Договором (п.1.1.
Договору).

Кількість та вартість товару
визначається в накладній, яка є
невід'ємною частиною даного Договору
(п1.2. Договору)

Згідно п. 1.6. Договір вступає в дію з
моменту підписання та діє до 01.11.2014 р., а
в частині зобов'язання покупця щодо
оплати товару та повернення (або
відшкодування вартості) зворотної тари
- до моменту повного виконання
зазначених зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами, і у відповідності
із ст. 11 цього кодексу - однією з підстав
виникнення зобов'язань.

Так, між позивачем і відповідачем у
справі виникли зобов'язання з договору
купівлі-продажу, згідно якого, в силу
ст. 655 Цивільного кодексу України, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Як підтверджується матеріалами справи,
товариство з обмеженою
відповідальністю "АНТ" поставило на
підставі Договору, а фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 отримала
згідно накладних № 629 від 16.10.2013 р., № 53
від 04.11.2013 р., №276 від 09.12.2013 р. товар на
загальну суму 3 086,80 грн. (копії
накладних знаходяться в матеріалах
справи).

Погашення заборгованості за
поставлений товар відповідачем
здійснювалось шляхом повернення тари
згідно накладних № 133281 від 17.10.2013 р., №
133936 від 05.11.2013 р. та № 135235 від 10.12.2013 р. на
загальну суму 260 грн. (копії накладних
знаходяться в матеріалах справи).

Оскільки, станом на 03.09.2013 р. сальдо між
сторонами становило 0,74 грн. на користь
ФОП ОСОБА_2, а відтак, у відповідача
існує заборгованість в сумі 2 826,06 грн.,
яку позивач просить стягнути в
судовому порядку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, у
встановлений строк (термін) його
виконання та вимог цього кодексу, інших
активів цивільного законодавства,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу (ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), у разі чого
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст.ст. 610, 611
Цивільного кодексу України).

Надіслана на адресу відповідача вимога
№75 від 03.06.2014р. з пропозицією у термін
до 7 календарних днів з часу її
отримання сплатити заборгованість в
сумі 2 826,06 грн., залишена відповідачем
без відповіді та повного задоволення.

Таким чином, всупереч умов договору
купівлі-продажу №53/10 від 01.11.2010 р. та
вимог діючого законодавства, свої
зобов'язання по оплаті вартості
поставленого товару відповідач не
виконав, а відтак, суд визнає позовні
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
договором в сумі 2 826,06 грн.
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають до задоволення як
обґрунтовано заявлені, не заперечні
відповідачем належними та допустимими
доказами та підтверджені матеріалами
справи.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
1, 2, 4, 12, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "АНТ" (вул. Текстильна,
24 А, м. Тернопіль , ідентифікаційний код
30345109):

- 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять
шість) грн. 06 коп. заборгованості;

- 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. судового збору.

3. Наказ видати стягувачеві після
набрання судовим рішенням законної
сили.

Сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили протягом десяти
днів з дня його підписання 11.08.2014 р.
через місцевий господарський суд.

Суддя
Н.В. Охотницька