РІШЕННЯ

"13" серпня 2014 р.Справа № 921/670/14-г/5

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", вул.
Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до відповідача Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Тернопільміськгаз", вул. Чернівецька,
54-А, м. Тернопіль, 46006

За участю представників від:

Позивача: не з'явився;

Відповідача: Панчук Г.С. - юрист
(довіреність №2 від 06.01.2014р.).

Учаснику судового процесу роз'яснено
його процесуальні права та обов'язки
згідно ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис)
судового процесу у відповідності до ст.
81-1 ГПК України не здійснювалась за
відсутності відповідного клопотання
сторін.

Суть справи:

Дочірня компанія "Газ України"
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулась в
господарський суд Тернопільської
області із позовом про спонукання
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Тернопільміськгаз" до виконання
мирової угоди від 30.11.2004р., затвердженої
ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 03.12.2004р. у
справі № 1/11-1598, шляхом стягнення з
останнього - 5073 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на невиконання
відповідачем умов мирової угоди від
30.11.2004р., укладеної між сторонами у
справі № 1/11-1598, яка затверджена ухвалою
суду від 03.12.2004р. щодо погашення суми
заборгованості, розмір якої станом на
01.01.2014р., становить 5073 грн. 00 коп., що і
стало підставою для звернення із даним
позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позов (лист №1410
від 23.07.2014р.) та його уповноважені
представники в судових засіданнях
вважають позовні вимоги
безпідставними та просять в позові
відмовити, посилаючись на відсутність
заборгованості перед позивачем,
оскільки відповідно до вимог Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" від 12.05.2011р.
та прийнятого на його виконання
Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію
ним було проведено списання суми
заборгованості за договором №10/16-1410
від 25.12.2000р., яка була реструктуризована
згідно мирової угоди від 30.11.2004р.,
укладеної між сторонами у справі
№1/11-1598 і затвердженої господарським
судом Тернопільської області ухвалою
суду від 03.12.2004р. у встановленому
порядку з наступним повідомленням
позивача про таке списання, надавши при
цьому докази списання (копія протоколу
№1 від 19.09.2011 року) та докази
повідомлення позивача про списання
боргу.

Позивач витребуваних ухвалами суду від
03.07.2014 року про порушення провадження у
справі та від 23 липня 2014р. про
відкладення розгляду справи
документів, а саме, довідки про
включення його до ЄДРПОУ станом на час
розгляду справи в суді, не надав, участі
уповноваженого представника в судових
засіданнях не забезпечив. Проте в
черговий раз (попереднє клопотання -
телеграма від 21.07.2014р.) звернувся до
суду із клопотанням (телеграма від
11.08.2014р.), яким просить відкласти
розгляд справи, у зв'язку із
неможливістю з'явитися в дане судове
засідання по причині реорганізацією
Дочірньої компанії "Газ України" та
відсутністю коштів на відрядження
уповноваженого представника з міста
Києва.

Представник відповідача щодо
відкладення розгляду справи заперечує,
вважає що в матеріалах справи є
достатньо документів для розгляду
справи по суті

Суд, розглянувши дане клопотання
позивача, проти якого заперечує
представник відповідача, приймаючи до
уваги, що позивач уже вдруге
звертається до суду з аналогічним
клопотанням (про відкладення розгляду
справи) і з тих же причин (реорганізація
Дочірньої компанії "Газ України" та
відсутність коштів на відрядження
уповноваженого представника з міста
Києва), а також те, що ухвалою суду від
23.07.2014р. не було визнано явку
уповноваженого представника
обов'язковою, тому суд, з метою
дотримання строку розгляду спору,
встановленого ст. 69 ГПК України,
відхиляє дане клопотання позивача і
справа розглядається відповідно до
вимог ст. 75 ГПК України, за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, судом встановлено
наступне:

Як слідує із матеріалів справи, ухвалою
господарського суду Тернопільської
області від 03.12.2004р. у справі №1/11-1598 за
позовом Дочірньої компанії "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" до ВАТ
по газопостачанню та газифікації
"Тернопільміськгаз" про стягнення
90566грн.26коп. заборгованості, з яких:
60669грн.44коп. основний борг, 9953грн.03коп.
сума, на яку збільшилася
заборгованість внаслідок інфляційних
процесів, 9719грн.63коп. пеня, 5977грн.30коп.
три відсотки річних та 4426грн.86коп.
штраф, затверджено мирову угоду,
укладену між сторонами 30.11.2004р.

У відповідності до п. 1 даної мирової
угоди сторони визнали та підтвердили,
що станом на 30 листопада 2004 року сума
основного боргу ВАТ
"Тернопільміськгаз" перед ДК "Газ
України" за договором №10/16-1410 від
25.12.2000р. природний газ, несплата за який
стала предметом господарського спору
та судового розгляду господарським
судом Тернопільської області по справі
№1/11-1598, становить 60 669 грн. 44 коп., сума
на яку збільшилась заборгованість
внаслідок інфляційних процесів - 1 3334
грн. 73 коп., 3% річних - 263 грн. 67 коп. Разом
62 267 грн. 84 коп.

Згідно п. 2 вказаної мирової угоди ВАТ
по газопостачанню та газифікації
"Тернопільміськгаз" підтвердив належну
до сплати ДК "Газ України" суму в
розмірі 62 267 грн. 84 коп.

Пунктом 3 мирової угоди передбачено,
ВАТ "Тернопільміськгаз" зобов'язується
погасити вказану в п. 2 цієї мирової
угоди суму заборгованості у повному
обсязі, шляхом щомісячного, до кожного
першого числа місяця, перерахування
коштів у сумі 518.90 грн. з 01 січня 2006 року
до 01 грудня 2015 року, а останній платіж
до 01 січня 2016 року в сумі 518.74 грн.

Одночасно, ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 03.12.2004р.
припинено провадження у справі № 1/11-1598
згідно п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією їх
породжують. Зокрема, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно із ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності з ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами мирової угоди від 30.11.2004р.
відповідач взяв на себе зобов'язання до
01 січня 2016 року погасити
заборгованість перед позивачем в сумі
62 267 грн. 84 коп.

В той же час, як вбачається із
долученого до матеріалів справи
розрахунку, згідно даних
бухгалтерського обліку позивача,
заборгованість ВАТ "Тернопільміськгаз"
по договору №10/16-1410 від 25.12.2000р., термін
погашення якої настав, у відповідності
до зазначеної мирової угоди, що
затверджена ухвалою суду від 03.12.2004р. у
справі №1/11-1598, станом на 01.01.2014р.
складає 5 073 грн. 00 коп.

При цьому, наявними в матеріалах справи
актами звіряння розрахунків між
сторонами від 31.12.2009р., 30.06.2010р., 30.09.2010р.
та 31.12.2010р. підтверджується, що в
бухгалтерському обліку позивача та
відповідача обліковувалась загальна
сума заборгованості ВАТ
"Тернопільміськгаз" перед ДК "Газ
України" згідно мирової угоди від
30.11.2004р. у справі №1/11-1598, укладеної на
виконання зобов'язань за договором
№10/16-1410, в розмірі 17 526 грн. 44 коп.

Вищевказані акти звіряння розрахунків
підписані та скріплені печатками
сторін без жодних зауважень.

Як наслідок судом встановлено, що
заборгованість за спожитий природний
газ в сумі 17 526 грн. 44 коп. включає в себе
заборгованість в сумі 5 073 грн. 00 коп.,
яка і є предметом даного спору.

Згідно з ст. 598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Статтею 605 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов'язків, якщо це не
порушує прав третіх осіб щодо майна
кредитора.

Згідно з пп. 2.1.1 статті 2 Закону України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" № v1363323-11 від 12.05.2011р. з
наступними змінами і доповненнями
(набрав чинність з 04.06.2011 року, втратив
чинність з 01.07.2012 року) надалі Закон від
12.05.2011р., на умовах, визначених цим
Законом підлягає списанню
заборгованість за природний газ (у тому
числі реструктуризована) підприємств,
що виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію, у тому
числі ліквідованих підприємств,
суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
за регульованим тарифом, Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" та її дочірніх підприємств ДК
"Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз", що обліковувалася
станом на 1 січня 2010 року і не сплачена
станом на дату набрання чинності цим
Законом.

Також згідно п. 2.2. ст.2 вказаного Закону
підлягає списанню заборгованість (у
тому числі встановлена судовими
рішеннями) з пені, штрафних та
фінансових санкцій (три відсотки
річних та індекс інфляції), які
нараховані підприємствам, визначеним у
статті 1 цього Закону, на
заборгованість за природний газ,
спожитий ними у період з 1 січня 1997 року
по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом
на дату набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 4 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 894 від 08.08.2011р., обсяг заборгованості
(у тому числі реструктуризованої) за
природний газ визначається з
урахуванням вимог законодавства з
питань інвентаризації основних
засобів, нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, документів та розрахунків і
списується учасниками процедури
списання, що здійснюють постачання
природного газу за регульованим
тарифом або виробляють, транспортують
і постачають теплову енергію, перед
дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (далі - компанія "Газ
України") - у сумах, що обліковуються в
бухгалтерському обліку таких
учасників.

У відповідності до п. 5 вказаного
Порядку учасники процедури списання,
крім тих, що зазначені у пункті 4 цього
Порядку, списують заборгованість за
природний газ в узгоджених сумах, що
обліковуються в їх бухгалтерському
обліку та підтверджуються актом
звіряння заборгованості, який включає
загальний обсяг заборгованості та
обсяг заборгованості, яку
передбачається списати. При цьому
списання заборгованості учасниками
процедури списання, яким належить 50 і
більше відсотків акцій (часток, паїв) у
статутних капіталах господарських
товариств, частка держави в яких
становить 100 відсотків, здійснюється за
погодженням з органами, уповноваженими
управляти такими учасниками.

Як визначається в п. 6 даного Порядку,
для списання заборгованості кожен
учасник процедури списання утворює
комісію з питань списання
заборгованості, до складу якої
обов'язково входить керівник такого
учасника як голова комісії та головний
бухгалтер і яка визначає обсяг
заборгованості, що підлягає списанню, у
розрізі контрагентів. Списання
заборгованості проводиться на
підставі протоколів зазначеної
комісії, затверджених її головою. Датою
списання заборгованості є дата
затвердження протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що
19.09.2011р. комісією із списання
заборгованості за спожитий природний
газ ПАТ "Тернопільміськгаз" складено
протокол № 1, в якому, зокрема,
зазначено що станом на 04.06.2011р. - дату
набрання чинності Закону від 12.05.2011р., в
бухгалтерському обліку ПАТ
"Тернопільміськгаз" обліковувалась
кредиторська заборгованість перед ДК
"Газ України" в розмірі 39 073 226 грн. 48 коп.,
в тому числі кредиторська
заборгованість по договору №10/16-1410 в
розмірі 17 526 грн. 44 коп.; в серпні 2011 року
в бухгалтерському обліку ПАТ
"Тернопільміськгаз" були допроведені
нарахування пені, штрафних та
фінансових санкцій згідно рішень
господарського суду Тернопільської
області на суми заборгованості, яка
рахувалась станом на 01.01.2010р. на
загальну суму 140 521 грн. 62 коп.
Заборгованість за спожитий природний
газ перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України", що виникла в період 1999-2009 рр. у
сумі 39 213 748 грн. 10 коп. може бути
списаною відповідно до Закону України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" згідно Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію. Комісія вирішила
доручити головному бухгалтеру
провести списання кредиторської
заборгованості у сумі 39 213 748 грн. 10 коп.
відповідно до Порядку, в розрізі
договорів на постачання природного
газу, зокрема, по договору №10/16-1410 в
розмірі 17 526 грн. 44 коп.; протягом п'яти
календарних днів підготувати та
направити повідомлення ДК "Газ України"
про суми списання зазначеної
заборгованості; списати з балансу
заборгованість у сумі 39 213 748 грн. 10 коп.
та відобразити в бухгалтерськом у
обліку.

На виконання п. 8 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію відповідач
проінформував позивача про суми
списаної заборгованості в розрізі
договорів щодо постачання природного
газу (в тому числі і по договору №
10/16-1410), що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням № 1199
від 19.09.2011р.

Статтями 598, 605 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема, внаслідок звільнення
(прощення боргу) кредитором боржника
від його обов'язків.

Відповідно до вимог статей 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином з викладеного вище слідує,
зобов'язання по сплаті заборгованості
в сумі 5073грн.00коп., яке виникло на
підставі мирової угоди від 30.11.2004р. у
справі № 1/11-1598, укладеної на виконання
зобов'язань за договором №10/16-1410 від
25.12.2000р. припинилось 19.09.2011 року в силу
прямої вказівки Закону України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" № v1363323-11 від 12.05.2011р.-
відповідач сплатив позивачу
5073грн.00коп. заборгованості, списавши її
шляхом здійснення процедури списання в
бухгалтерському обліку товариства у
відповідному порядку.

За таких обставин позовні вимоги слід
визнати необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України
покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повне рішення складено "15" серпня 2014р.

Суддя
Г.З. Андрушків