м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 7/390

20.08.14

За заявою Українського консорціуму
"ЕКОСОРБ" про відстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.10.2010 у справі №7/390

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГВФ-Буд"

до Українського консорціума "ЕКОСОРБ"

про стягнення 279 033,12 грн.

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Данилець П.О. (за
довіреністю від 23.12.2013).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.11.2010 на примусове виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
11.10.2010 у справі № 7/390, яке набрало
законної сили з 08.11.2010, видано наказ про
стягнення з Українського консорціуму
"ЕКОСОРБ" (03170, м. Київ, бул. Р.Ролана, 7,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "ГВФ-Буд"
(01133, м. Київ, вул. Мечникова, 18, офіс 74,
) - 279 033 (двісті сімдесят
дев'ять тисяч тридцять три) грн. 12 коп. -
боргу, 2 790 (дві тисячі сімсот дев'яносто)
грн. 30 коп. - державного мита, 236 (двісті
тридцять шість) грн. 00 коп. - витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Розстрочено
виконання рішення суду наступним
чином:

- до 30 листопада 2010 року - 50 000 (п'ятдесят
тисяч) грн. 00 коп.;

- до 31 грудня 2010 року - 50 000 (п'ятдесят
тисяч) грн. 00 коп.;

- до 31 січня 2011 року - 50 000 (п'ятдесят
тисяч) грн. 00 коп.;

- до 28 лютого 2011 року - 50 000 (п'ятдесят
тисяч) грн. 00 коп.;

- до 31 березня 2011 року - 82 059 (вісімдесят
дві тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 42 коп.

29.07.2013 Український консорціум "ЕКОСОРБ"
звернувся до Господарського суду міста
Києва з заявою про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 у справі №7/390 на 12
місяців, а також заявник просить суд
закрити виконавче провадження, зняти
арешт з рухомого та нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.07.2013 у справі №7/390
призначено судове засідання по
розгляду заяви №01/01-109 від 26.07.2013 "Про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
11.10.2010 у справі №7/390 на 12 місяців та
зняття арешту з рухомого та нерухомого
майна Українського консорціуму
"ЕКОСОРБ" на 07.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.08.2013 заяву Українського
консорціуму "ЕКОСОРБ" про відстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 у справі №7/390 та
зняття арешту з рухомого та нерухомого
майна Українського консорціуму
"ЕКОСОРБ" задоволено частково. Суд
вирішив відстрочити виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
11.10.2010 у справі №7/390 про стягнення 279 033,12
грн. строком на 12 (дванадцять) місяців. У
задоволенні вимог про зняття арешту з
рухомого та нерухомого майна
Українського консорціуму "ЕКОСОРБ"
відмовлено.

25.07.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла заява
боржника про відстрочку виконання
рішення суду. Відповідно до вказаної
заяви боржник просить суд відстрочити
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 у справі №7/390 на 12
місяців.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.08.2014 призначено розгляд
заяви на 11.08.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
11.08.2014, у зв'язку із перебуванням судді
Цюкала Ю.В. у відпустці, справу №7/390
передано для розгляду заяви
Українського консорціуму "ЕКОСОРБ" про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
11.10.2010 судді Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 суддею Підченко Ю.О.
прийнято до свого провадження справу
№7/390 для розгляду заяви Українського
консорціуму "ЕКОСОРБ" про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010. Призначено
розгляд заяви у судовому засіданні на
20.08.2014.

Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва від
18.08.2014 у зв'язку з поверненням судді
Цюкала Ю.В. з відпустки, справу №7/390 для
розгляду заяви Українського
консорціуму "ЕКОСОРБ" про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 передано судді
Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.08.2014 справу №7/390 суддею
Цюкало Ю.В. прийнято до свого
провадження.

У судове засіданння, призначане на
20.08.2014, з'явився представник
відповідача надав усні пояснення по
суті спору, відповів на запитання суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час
та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Враховуючи належне повідомлення
позивача про час та дату слухання
відповідної заяви, враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо
документів, які мають значення для
правильного вирішення спору, заява
може бути розглянута за наявними у ній
документами, а неявка представника
позивача не перешкоджає розгляду
заяви.

Судом було розглянуто заяву
відповідача про відстрочення
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 у справі № 7/390 та
вирішено її відхилити, враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим Кодексом та
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Наприклад, відстрочка може
надаватись за рішенням, у якому
господарським судом визначено певний
строк звільнення приміщення,
повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки або
розстрочки виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення суду допускається лише у
виняткових випадках і залежно від
обставин справи.

Слід мати на увазі, що згоди сторін на
вжиття заходів, передбачених статтею 121
Господарського процесуального кодексу
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, однак, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

При цьому, господарський суд повинен
враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк чи
попередньо встановленим способом, а
також враховувати такі ж наслідки і для
стягувача при затримці виконання
рішення та не допускати їх настання.

Господарський процесуальний кодекс
України не містить переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання, а тому суд у кожному
окремому випадку оцінює докази, які
підтверджують зазначені обставини, за
правилами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи подану до суду заяву,
боржник вказує на скрутне фінансове
становище УК «ЕКОСОРБ», що пов'язане з
тимчасовими збитками у господарській
діяльності товариства, які спричинені
рядом обставин викладених нижче.

Оцінюючи зазначені обставини, суд в
даному випадку вважає, що відповідач,
повторно звертаючись до суду з заявою
про відстрочку рішення суду, фактично
недобросовісно ставиться до питання
виконання прийнятого у даній справі
рішення суду та відновлення порушених
прав позивача, оскільки, не зважаючи на
те, що Господарський суд міста Києва
ухвалою від 07.08.2013 відстрочив виконання
рішення суду від 11.10.2010 у справі № 7/390 на
дванадцять місяців, відповідач, так і
не вчинив дій щодо належного виконання
вказаного рішення.

Крім того, суд відзначає, що заявник
(боржник) не навів конкретних обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його неможливим.
Зокрема, заявником не надано доказів
того, що виконання рішення суду стане
можливим у випадку, якщо суд
відстрочить його виконання на 12
місяців.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач, посилаючись у своїй
заяві на те, що він в даний час не має
можливості виконати рішення суду і
сплатити борг, у зв'язку з важким
фінансово-економічним становищем, не
надає суду належних і допустимих
доказів, які б підтверджували
обставини що ускладнюють чи роблять
неможливим виконання рішення суду.

Більш того, враховуючи приписи п. п. 7.1,
7.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", суд зазначає, що
оскільки відстрочка виконання рішення
суду не зупиняє нарахування відсотків
річних та інфляційних втрат, то в разі
задоволення відповідної заяви про
відстрочку сума боргу заявника лише
збільшиться, у зв'язку з чим,
збільшиться ймовірність неможливості
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 у справі

№ 910/1195/13.

Так, у відповідності до п. п. 7.1 п. 7
вищевказаної постанови, саме лише
прийняття господарським судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконано в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін і не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті
625 ЦК України сум. Отже, якщо судове
рішення про стягнення з боржника
коштів фактично не виконано, кредитор
вправі вимагати стягнення з нього в
судовому порядку сум інфляційних
нарахувань та процентів річних аж до
повного виконання грошового
зобов'язання.

Згідно із п. п. 7.2. п. 7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013 р., наведене стосується й
випадків здійснених господарським
судом відстрочки і розстрочки
виконання рішення, зміни способу та
порядку виконання судового рішення
шляхом звернення стягнення на кошти
боржника (стаття 121 ГПК), оскільки під
час таких відстрочки чи розстрочки або
зміни інфляційні процеси тривають,
грошове зобов'язання залишається
повністю або частково невиконаним і
негативний вплив такої ситуації на
позивача потребує відповідної
компенсації згідно з вимогами частини
другої статті 625 ЦК України.

Крім того, судом береться до уваги те,
що відстрочка виконання рішення суду
надається лише у виняткових випадках
та залежно від обставин справи, проте у
даному випадку боржником не наведено
таких обставин.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд відзначає, що посилання заявника на
тяжке фінансове становище, яке може
виникнути в майбутньому, та
неможливість виконання зобов'язань
перед контрагентами в майбутньому, не є
винятковими підставами, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129
Конституції України закріплено
принцип обов'язковості рішень суду,
який не залежить від наявності чи
відсутності у боржника коштів.

З огляду на викладене, в задоволенні
заяви відповідача про відстрочку
виконання рішення суду необхідно
відмовити.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст.
86, 121 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволення заяви
Публічного акціонерного Українського
консорціуму "ЕКОСОРБ" про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 11.10.2010 у справі №7/390.

Суддя

Ю.В. Цюкало