Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" серпня 2014 р. Справа № 906/16/14.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Сікорської Н.А.,

розглянувши матеріали скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" (c. Глинівці) на дії Відділу
державної виконавчої служби
Андрушівського районного управління
юстиції у справі:

за позовом: Приватного підприємства
"Адлєр" (м. Київ)

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" (с. Глинівці, Андрушівського
району)

про стягнення 640755,72 грн.

за участю представника відділу ДВС
Андрушівського РУЮ: Солопія П.В., дов.
від 04.08.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 21.01.2014р.
стягнуто з ТОВ "Сільськогосподарське
підприємство "Спіка" на користь ПП
"Адлєр" 513302,10грн. заборгованості,
7495,62грн. пені, 17297,58грн. 30 % річних,
102660,42грн. штрафу, 12815,11 грн. судового
збору.

На виконання рішення господарського
суду від 21.01.2014р. видано наказ №906/16/14
від 10.02.2014р.

26.02.2014 р. ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
прийнято до розгляду скаргу ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" на рішення господарського суду
Житомирської області від 21.02.2014 р.

13.03.2014р. ТОВ "Спіка" звернулось до суду
зі скаргою на дії державного виконавця
державної виконавчої служби
Андрушівського районного управління
юстиції (а.с. 143-145 т.1).

На думку заявника, оскільки
Рівненським апеляційним господарським
судом скарга ТОВ "СГ "Спіка" прийнята до
розгляду, рішення господарського суду
Житомирської області від 21.02.2014 р. не
вступило в законну силу, тому просить
постанову про відкриття виконавчого
провадження №ВП42268066 від 26.02.2014р.
скасувати, а наказ №906/16/14 від 21.01.2014р.
про стягнення з ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" на користь ПП "Адлєр" 653570,83 грн.,
визнати таким, що не підлягає
виконанню.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2014
р. вирішення питання про прийняття
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" на дії Відділу державної
виконавчої служби Андрушівського
районного управління юстиції до
розгляду було відкладено до повернення
матеріалів справи з Рівненського
апеляційного господарського суду (а.с.
153 т.1).

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 10.06.2014р. рішення
господарського суду від 21.01.2014 р.
залишено без змін.

Після повернення справи до
господарського суду Житомирської
області ухвалою від 07.07.2014р. скаргу ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" призначено до розгляду на
17.07.2014р. (а.с. 177 т.1).

Ухвалою господарського суду від
17.07.2014р. відкладено розгляд скарги на
04.08.2014р.

30.07.2014р. від стягувача надійшли
заперечення на скаргу, відповідно до
яких скаргу просить залишити без
задоволення (а.с. 79-81 т.2).

Представник відділу ДВС
Андрушівського РУЮ в судовому
засіданні проти скарги заперечив, з
підстав викладених у запереченнях на
скаргу №1853 від 04.08.2014р. (а.с. 86, 87 т.2).

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та заслухавши пояснення державного
виконавця, господарський суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
скарги з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документу, зокрема за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчується
строк пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно матеріалів справи, 26.02.2014 р. за
заявою ПП "Адлєр" у відповідності до
вимог чинного законодавства ВДВС
Андрушівського РУЮ було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Житомирської області №906/16/14 від 21.01.2014
р. (а.с. 89 т.2).

20.03.2014 р. до відділу ДВС Андрушівського
РУЮ надійшло клопотання ТОВ СП "Спіка"
про повернення наказу № 906/16/14 до
господарського суду Житомирської
області у зв'язку з відновленням
апеляційним судом строку для подання
апеляційної скарги (а.с. 92 т. 2).

До клопотання було долучено копію
ухвали Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 р.,
згідно якої розгляд скарги призначено
на 18.03.2014 р. (а.с. 93, т. 2).

Однак, звернувшись до суду зі скаргою
на дії ДВС, заявник просить саме суд
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження, вважаючи, що
рішення господарського суду не
вступило в законну силу, оскільки
апеляційним судом поновлено строк на
оскарження рішення та скарга прийнята
до розгляду.

При цьому заявник не обґрунтовує, у
чому полягає суперечність дій
державного виконавця вимогам чинного
законодавства.

Суд вважає, що вимоги заявника,
суперечать приписам ст. 48 Закону
України "Про виконавче провадження",
згідно якої виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання, повертається до суду, який
його видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної скарги
на рішення, за яким видано виконавчий
документ, та прийняття такої
апеляційної скарги до розгляду.

Частиною 3 ст. 48 Закону України "Про
виконавче провадження" про повернення
виконавчого документа державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Отже, державний виконавець після
отримання інформації мав вчинити дії
направлені на повернення виконавчого
документа до суду.

З огляду на викладене, скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження з підстав поновлення
строку на оскарження рішення
суперечить приписам чинного
законодавства.

Крім того, суд звертає увагу, що
заявник просить суд скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Однак, господарський суд
не вправі самостійно вчиняти ті чи інші
дії, пов'язані із здійсненням
виконавчого провадження, замість
державного виконавця. Вимога щодо
зобов'язання державного виконавця
вчинити вищевказані дії заявником не
висувалась.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, яка надсилається
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень. Ухвалу може
бути оскаржено у встановленому цим
Кодексом порядку.

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму
ВГСУ "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, вимога
заявника про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
26.02. 2014 р. судом відхиляється.

Щодо вимог про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 117 ГПК України
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

Господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Суд вважає, що обставини на які
посилається заявник є безпідставними,
рішення господарського суду від 21.01.2014
р. залишено в силі, виконання рішення з
боку боржника не відбулось, тому
підстави визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню, відсутні.

На підставі викладеного та керуючи ст.
86, 117, 121-2 ГПК, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Спіка" на дії Відділу державної
виконавчої служби Андрушівського
районного управління юстиції.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек..)

4- Відділу державної виконавчої служби
Андрушівського районного управління
юстиції (13400, м. Андрушівка, вул. Леніна,
7) (рек.)