ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" серпня 2014 р.Справа № 924/1032/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладюка Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа сервісних
станцій ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий дім
"Поділлябудматеріали", с. Шаровечка,
Хмельницький район

про стягнення 14 834, 46 грн.
заборгованості

за участю представників сторін: не
з'явились

встановив:

Позивач, після уточнення позовних
вимог просить стягнути з відповідача 14
834, 46 грн., з яких: 12 964 грн. основний борг,
1 673, 81 грн. інфляційні нарахування, 196, 65
грн. 3 % річних. Підставою стягнення
вказаних нарахувань, як стверджує
позивач є неналежне виконання
відповідачем усної домовленості про
поставку шин вантажних. Стягнення
річних, а також інфляційних здійснено з
посиланням на ст. 625 ЦК України.
Неналежність виконання зобов'язань, як
зазначає позивач полягає у порушенні
строку здійснення розрахунків.

Позивач свого представника в судове
засідання не направив, надіслав
клопотання про розгляд справи без його
участі. У клопотанні вказано, що
позивач просить розглядати справу за
наявними матеріалами, в тому числі
тими, що стосуються уточнення позовних
вимог.

Повідомлений належним чином
відповідач (про час та місце судового
розгляду справи), про що свідчить
поштове повідомлення про вручення йому
ухвали про порушення провадження у
справі (з підписом представника про
отримання) письмових заперечень на
позов не подав, свого представника в
судове засідання не направив, про
наявність поважних причин для
невиконання вимог суду не повідомив.
При цьому, судом відмічається, що
ухвали про порушення провадження у
справі та про відкладення розгляду
справи направлялись за вказаною у
позові адресою (докази отримання
кореспонденції за якою містяться в
справі) рекомендованою
кореспонденцією.

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75
ГПК України розглядає справу за
наявними матеріалами.

З матеріалів справи вбачається.

Відповідно до видаткової накладної №
117171 від 17 січня 2014 року позивач
(вказаний у графі - „Постачальник")
поставив відповідачу (вказаний у графі
- „Одержувач" та „Платник") шини
вантажні 315 / 80 R 22, 5 GT 659 + D GT у
кількості 4 шт., на суму 17 464 грн.
Накладна підписана обома сторонами та
скріплена їх печатками. Зі сторони
відповідача товар отримала Вишневська
А.А. (як зазначено в накладній), на ім'я
якої відповідачем видано довіреність
№ 2 від 17 січня 2014 року, яка підписана
відповідачем та повіреним.

Також до справи додано рахунок -
фактуру № ЕХМ - 0116033 від 16 січня 2014 року
з підписом позивача де зазначено, що
оплата поставленого товару - шин
вантажних 315 / 80 R 22, 5 GT 659 + D GT у
кількості 4 шт. має бути проведена до 15
лютого 2014 року на суму 17 464 грн.

3 квітня 2014 року позивач направив на
адресу відповідача претензію № 4 / 1284 з
вимогою про оплату боргу за
поставлений товар у семиденний строк з
моменту отримання претензії. Докази
направлення претензії наявні в справі
(опис кореспонденції з печаткою пошти з
вказівкою про відправлення претензії і
фіскальний чек від 3 квітня 2014 року №
6386).

Також у справі наявні докази
направлення відповідачу претензії № 4
/ 1295 від 3 червня 2014 року, докази
направлення якої також містяться в
справі (опис вкладень кореспонденції з
печаткою пошти з вказівкою про
направлення претензії та чек № 4955).

Відповідно до вищевказаних претензій,
разом з ними відповідачу також
направлялись примірники актів звірки
розрахунків

Також позивачем подано документ з
підписом директора та головного
бухгалтера товариства позивача з
відбитком печатки позивача, який
іменується актом звірки, проте не
підписаний відповідачем.

Дослідивши надані докази та оцінивши
їх у сукупності, судом враховується
таке.

З наданих матеріалів вбачається, що між
сторонами підписано видаткову
накладну на поставку шин вантажних 315 /
80 R 22, 5 GT 659 + D GT у кількості 4 шт., за
якою постачальником є позивач,
отримувачем - відповідач. Підписання
накладної свідчить про прийняття
відповідачем вказаного у ній товару
вартістю 17 464 грн., а відтак виникнення
між сторонами правовідносин купівлі -
продажу (поставки), що підтверджується
фактичними діями сторін (поставка -
прийняття). Наявність же правовідносин
передбачає настання зобов'язань, які з
урахуванням статусу їх сторін, є
господарськими.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки
(ч. 1 ст. 11 ЦК України); підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є юридичні факти
(п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України); у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства або договором, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків може бути настання або
ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 ЦК
України).

Юридично значимими фактами (подіями), в
силу яких між сторонами виникли
господарські зобов'язання, в даному
випадку є факт поставки товару
позивачем та прийняття його
відповідачем, що підтверджується
накладною.

Згідно ст. 510 ЦК України сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.
Враховуючи положення ст. 173 ГК України
та фактичні обставини справи,
кредитором у відносинах між даними
сторонами є позивач (поставив товар),
боржником - відповідач (прийняв товар).

Підписавши видаткову накладну № ЕХМ 0
117171 від 17 січня 2014 року сторони
погодились зі всіма умовами
викладеними у ній. Відповідно ж до
вказаної накладної сторони визначили,
що підставою здійснення господарської
операції за зазначеною накладною є
рахунок - фактура ЕХМ - 0116033, в силу якого
оплата має бути здійснена до 15 лютого
2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Статтею 525 Цивільного
кодексу України обумовлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З поданого акту звірки розрахунків,
який оцінюється судом як розрахунок
суми позову вбачається, що оплата
поставленого товару здійснена
відповідачем частково 17 липня 2014 року
на суму 4 500 грн. - виписка банку від 17
липня 2014 року. Докази ж повної оплати в
обумовлені строки у справі відсутні.

Враховуючи, що строк оплати пропущено
(докази оплати у повному розмірі
відсутні), у відповідача виникла
заборгованість, розмір якої
підтверджується документально та
становить (17 464 грн. вартість
поставленого товару мінус часткова
оплата 4 500 грн.) 12 964 грн. За таких
обставин, позов, в частині стягнення
основного боргу підлягає задоволенню.

Отже, позов, в частині стягнення
основного боргу є обґрунтованим та
підлягає задоволенню

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення
інфляційних та річних відповідають
чинному законодавству, та підлягають
задоволенню в заявленому розмірі, який
підтверджується розрахунком. При
цьому, судом відмічається, що
розрахунок річних та інфляції
здійснено на основний борг в розмірі 17
464 грн., за період з лютого по червень 2014
року, оскільки часткова оплата
здійснена лише 17 липня 2014 року. (поза
строком нарахувань).

Таким чином, позов обгругнтований,
підтверджений документально та
підлягає задоволенню .

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий Дім
„Поділлябудматеріали" (Хмельницька
область, Хмельницький район, с.
Шаровечка, вул. Дзержинського, 2 - А, код
32483022) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю „Мережа
сервісних станцій „Тідісі Дальнобой"
(Київська область, м. Бровари, вул.
Богунська, 26 В, код 33212540) 12 964 грн.
основного боргу, 1 673, 81 грн.
інфляційних, 196, 65 грн. 3% річних та 1 827
грн. судового збору.

Суддя
Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (02089, м. Київ, вул. Радистів, 73
а),

3 - відповідачу (31336, Хмельницька обл.,
Хмельницький район, село Шаровечка,
вул. Дзержинського, 2-А).