ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.08.14р. Справа № 904/5668/14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Марганець, Дніпропетровська
область

до Управління житлово-комунального
господарства Нікопольської міської
ради, м. Нікополь, Дніпропетровська
область

про стягнення 116 977,00 грн. за договором
підряду

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 676
від 22.08.2014 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з Управління
житлово-комунального господарства
Нікопольської міської ради суми
основного боргу у розмірі 116 97,00 грн. за
договором підряду № 381/11 від 23.12.2011р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем договору
підряду № 381/11 від 23.12.2011р.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, на
електронну пошту господарського суду
22.08.14р. направив клопотання про
неможливість явки в судове засідання
та про розгляд справи без участі його
представника.

Також відповідач направив до суду
відзив на позов в якому проти наявності
боргу не заперечує, несплату пояснює
відсутністю грошових коштів та тим, що
Управління Державної казначейської
служби у м. Нікополі відмовилося
прийняти та зареєструвати зобов'язання
УЖКГ за спірним Договором. На підставі
викладеного просить залучити до участі
у справі в якості третьої особи
Управління Державної казначейської
служби у м. Нікополі, позовну заяву
залишити без задоволення.

Клопотання про використання засобів
технічної фіксації судового процесу
при розгляді цієї справи
представниками сторін не заявлялись.

Приймаючи до уваги відзив відповідача,
суд вважає за можливе розглянути
справу розглянуто за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 26.08.2014р. оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2011р. між Управлінням
житлово-комунального господарства
Нікопольської міської ради (надалі -
Замовник, Відповідач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
Підрядник, Позивач) був укладений
договір підряду на виконання робіт з
капітального ремонту покрівлі
житлового будинку № 381/11 (надалі -
Договір).

За умовами п. 1.1. Договору підрядник
зобов'язується у 2011р. з використанням
власних ресурсів на власний ризик
відповідно до умов даного договору
виконати капітальний ремонт покрівлі
житлового будинку по АДРЕСА_1, КП «СЄЗ»,
як представник замовника, якому надані
повноваження технічного нагляду за
проведення робіт, зобов'язується
перевірити обсяг. Якість та вартість
виконаних робіт, а замовник - прийняти
та оплатити такі роботи.

Найменування та обсяг робіт, які будуть
виконані підрядником згідно з цим
договором, встановлюються дефектними
актами та кошторисом, що є невід'ємною
частиною цього договору (п. 1.2.
Договору).

Відповідно п. 3.1. Договору ціна цього
договору становить 116 977,00 грн. Ціна
договору включає 1,5% від загальної
вартості робіт для оплати послуг з
технічного нагляду.

Ціна цього договору може бути зменшена
за взаємною згодою сторін (п. 3.2.
Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що
розрахунки за цим договором
проводяться шляхом перерахування
коштів замовником на розрахунковий
рахунок підрядника після пред'явлення
останнім рахунка на оплату виконаних
робіт (далі - рахунок) та акта виконаних
робіт протягом 15 робочих днів, або о
мірі надходження бюджетних коштів на
розрахунковий рахунок замовника для
фінансування робіт, що є предметом
цього договору.

Згідно п. 4.2. Договору вартість
виконаних робіт підрядником
розраховується на підставі витрат,
трудових та матеріально-технічних
ресурсів враховуючи фактичні об'єми
виконаних робіт та уточнення ціни
ресурсів.

У відповідності до п. 45.3. Договору до
рахунку додаються оформлені належним
чином та перевірені КП «СЄЗ» акти про
виконані роботи КБ-2в та КБ-3.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що
кінцевий термін виконаних робіт за цим
договором 30.12.2011р.

Здача-приймання виконаних робіт
здійснюється сторонами за актом
виконаних робіт КБ-2в протягом п'яти
робочих днів з моменту повідомлення
підрядником про готовність предмету
договору до прийому, але не пізніш
кінцевої дати виконання робіт (п. 5.3.
Договору).

Замовник зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі перерахувати кошти на
розрахунковий рахунок підрядника за
виконані роботи на підставі наданого
останнім рахунка після підписання акту
виконаних робіт (ф. КБ-2а) КП «СЄЗ» та
замовником. Підписати акт виконаних
робіт КБ-2в протягом п'яти робочих днів
з моменту повідомлення підрядником про
готовність предмету договору до
прийому, що підтверджено КП «СЄЗ» (п.п.
6.1., 6.1.1., 6.1.2. Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту
підписання та діє до 30.12.2011р., але не
припиняє своєї дії до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань,
якщо договір не розірвано (п. 10.1.
Договору).

Сторонами 30.12.2011р. підписано локальну
смету на капітальний ремонт покрівлі
житлового будинку, по АДРЕСА_1 (а.с. 21-23).

В підтвердження виконання робіт по
договору підряду, 30.12.2011р. між
позивачем, відповідачем та КП «СЄЗ»
підписано акт приймання виконаних
робіт (а.с. 24-26), відповідно до якого
роботи виконані в відповідності до
Договору, якісно та в строк, претензій
які стосуються виконання робіт у
сторін Договору нема.

Позивачем відповідачеві на оплату
виставлено рахунок-фактури № 1 від
30.12.2011р. на суму 116 977,00 грн. (а.с. 31).

Проте, порушуючи умови договору
відповідач не сплатив прийняті роботи,
що призвело до виникнення у
відповідача заборгованості перед
позивачем в сумі 116 977,00 грн.

Позивач на адресу відповідача направив
претензію від 21.07.2014р. № 1302 (а.с.32-34), з
вимогою оплатити суму боргу.

Відповідач надав відповідь на вимогу, в
якій зазначив, що УЖКГ не має
можливості здійснити оплату виконаних
позивачем робіт відповідно до
бюджетного законодавства, так як
управління Державної казначейської
служби у м. Нікополі Дніпропетровської
області відмовилось прийняти та
зареєструвати зобов'язання УЖКГ за
договором від 23.12.2011р. № 381/11 (а.с. 35).

У відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість у сумі 116
977,00 грн., що і стало причиною звернення
позивача з позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, суд прийшов до
висновку про задоволення позову на
підставі наступного.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України
господарським судом визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно ст.175 ГК України майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст.199 ГК України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим кодексом та іншими законами.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

За своєю правовою природою договір,
укладений між сторонами, має всі ознаки
договору підряду.

Згідно із ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу, тобто,
законодавець передбачає обов'язкову
оплатність договору підряду.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що
якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи
або окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково.

Позивач зі свого боку виконав
господарські зобов'язання за договором
підряду № 381/11 від 23.12.2011р. у повному
обсязі та належним чином, що
підтверджується відсутністю будь-яких
претензій з боку відповідача та
підписаним актом приймання виконаних
робіт.

Проте відповідач розрахунку за
отримані роботи за вказаним договором
не провів, позовні вимоги не
спростував.

У відповідності до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
унормовано, що договір є обов'язковим
до виконання.

За наведеного, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача основного боргу у сумі 116 977,00
грн. є правомірними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про залучення
до участі у справі в якості третьої
особи Управління Державної
казначейської служби у м. Нікополі
судом відхиляється на підставі
наступного.

Відповідно до абзацу 1 ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора. Якщо господарський
суд при прийнятті позовної заяви,
вчиненні дій по підготовці справи до
розгляду або під час розгляду справи
встановить, що рішення господарського
суду може вплинути на права і обов'язки
осіб, що не є стороною у справі,
господарський суд залучає таких осіб
до участі у справі як третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору.

Враховуючи, що в даному випадку
Відповідач є самостійною юридичною
особою, а прийняття судом рішення не
впливає на права та обов'язки
Управління Державної казначейської
служби у м. Нікополі Дніпропетровської
області, суд не вбачає підстав для
залучення до участі у справі в якості
третьої особи Управління Державної
казначейської служби у м. Нікополі
Дніпропетровської області.

Суд також не приймає заперечення
відповідача щодо відсутності
фінансування, як підставу для відмови в
задоволені позову, з наступних підстав.

В статті 193 Господарського кодексу
України зазначається, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Крім того, в силу приписів статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Суд зазначає, що отримання бюджетного
фінансування не можна розглядати як
подію, яка неминуче настане, в
розумінні абзацу 2 ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.
Відповідач як юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями за спірним Договором і
така відповідальність не може
ставитися у залежність від дій чи
бездіяльності будь-яких третіх осіб, в
тому числі Державного казначейства
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного
кодексу України відсутність у боржника
необхідних коштів не є підставою
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання. Ці положення
повністю кореспондуються з
положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, де зазначено, що
непереборною силою, тобто
надзвичайними і невідворотними
обставинами не вважаються, зокрема,
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника, відсутність на ринку
потрібних для виконання зобов'язання
товарів, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Таким чином, посилання відповідача на
відсутність бюджетного фінансування
не звільняє відповідача від виконання
зобов'язань щодо оплати виконаних за
договором робіт.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління
житлово-комунального господарства (53200,
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
вул. Електрометалургів, буд. 3, ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (53400, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) основний
борг у розмірі 116 977,00 грн. (сто
шістнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят
сім грн. 00 коп.); витрати по сплаті
судового збору - 2 339,54 грн. (дві тисячі
триста тридцять дев'ять грн. 54 коп.), про
що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 27.08.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко