ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.14р. Справа № 904/1224/13-г

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлевій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек", м.
Дніпропетровськ

до Фермерського господарства "Дніпро",
с. Бабайківка Царичанського району
Дніпропетровської області

про стягнення 632 656 грн. 18 коп.

Представники:

від позивача: Толоконов К.В., дов. №
1401/14-1 від 14.01.14р.

від відповідача: Дніпровський В.Л., дов.
від 23.04.13.

в судовому засіданні від 09.07.2014р. було
проголошено перерву до 16.07.2014р., з
16.07.2014р. по 28.07.2014р., з 28.07.2014р. по 11.08.2014р.

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агротек" м.
Дніпропетровськ звернулось до
Фермерського господарства "Дніпро" с.
Бабайківка, Царичанський р-н з позовом
про стягнення суми боргу в розмірі
534644грн.65коп., штрафу в розмірі
94241грн.86коп., 3% річних в розмірі
3769грн.67коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору щодо
своєчасної та в повному обсязі сплати
лізингових платежів за жовтень-грудень
2012р. в порушення умов договору
фінансового лізингу №66АФ-12 від 13.09.2012р.

На підставі пункту 8.1 договору
фінансового лізингу №66АФ-12 від 13.09.2012р.
позивачем нарахований штраф в розмірі
94241грн.86коп. та згідно статті 625
Цивільного кодексу України вирахувано
3% річних в сумі 3769грн.67коп.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.02.2013р.
було порушено провадження у справі та
призначене судове засідання на 28.02.2013р.

У відзиві, наданому до суду 27.02.2013р.
відповідач не погодився із заявленими
вимогами та наполягав на відмові в їх
задоволенні. Адже прострочення з
оплати лізингових платежів відбулось
через те, що позивач як лізингодавець
не вчинив належних дій з ремонту
предмета лізингу. Таким чином,
відбулось прострочення кредитора і
тому відповідач на підставі статті 613
Цивільного кодексу України не порушив
виконання свого зобов'язання.

В судовому засіданні від 28.02.2013р.
оголошувалась перерва до 07.03.2013р., з
07.03.2013р. до 12.03.2013р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.03.2013р.
було задоволено клопотання позивача
щодо вжиття заходів забезпечення
позову та накладений арешт на грошові
кошти, що знаходяться на двох
банківських рахунках відповідача в
межах суми (ціни позову) 632656грн.18коп.

Також ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.03.2013р.
провадження у справі було зупинене до
розгляду пов'язаної з нею справи
№904/655/13г.

За наслідками апеляційного
провадження постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 20.05.2013р. ухвала
господарського суду Дніпропетровської
області про вжиття заходів із
забезпечення позову залишена без змін.

У зв'язку з закінченням повноважень
судді Суховарова А.В. на підставі
автоматичного розподілу справ, справа
№904/1224/13г передана на розгляд судді
Новікової Р.Г.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.05.2014р.
справу було прийнято до свого
провадження, у зв'язку з наявністю
підстав поновлено провадження та
призначено судове засідання на 24.06.2014р.

В судовому засіданні від 24.06.2014р.
представник відповідача підтримав
правову позицію, викладену раніше,
додатково послався на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014р. у
справі №904/655/13г. У зв'язку з неявкою
позивача, розгляд справи був
відкладений на 09.07.2014р.

В судовому засіданні від 09.07.2014р.
представник позивача зазначив, що
постановою Вищого господарського суду
України від 03.07.2014р. було скасовано
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
12.05.2014р. та залишене без змін рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.02.2014р. у справі №904/655/13г

Вказаним рішенням були залишені без
задоволення позовні вимоги
Фермерського господарства "Дніпро" с.
Бабайківка, Царичанський р-н до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" м.
Дніпропетровськ про стягнення збитків
у вигляді неотриманих прибутків та
упущеної вигоди.

У письмових поясненнях, наданих до суду
09.07.2014р., представник відповідача
зазначив, що з 21.06.2012р. по 07.11.2012р.
предмет лізингу не був зареєстрований
за Фермерським господарством "Дніпро"
с. Бабайківка. Таким чином,
експлуатація комбайну відповідачем
була неможливою. З урахуванням
положень статті 806 та 762 Цивільного
кодексу України, відповідач наполягає
на тому, що за весь цей час він
звільняється від сплати лізингових
платежів.

Крім того, 26.22.2012р. позивач направив на
адресу відповідача повідомлення
№2311/12-1юр від 23.11.2012р. про розірвання
договору, яке було отримане
відповідачем 27.11.2012р. Тому вимоги про
стягнення з Фермерського господарства
"Дніпро" с. Бабайківка, Царичанський р-н
суми боргу разом з відповідними
донарахуваннями за період часу, в який
договір був розірваний є
необґрунтованим.

15.07.2014р. на адресу суду надійшла заява
позивача №0707/14-1юр від 07.07.2014р. про
збільшення позовних вимог, згідно з
якою позивач наполягає на стягненні з
відповідача суми боргу в розмірі
852235грн.36коп., штрафу в розмірі
306804грн.73коп., 3% річних в розмірі
40576грн.18коп., суму інфляційної
складової в розмірі 104478грн.59коп.

Як вбачається зі змісту заяви,
збільшення відбулось за декількох
обставин:

- по-перше, змінений період нарахування
сум, замість жовтень-грудень 2012р.,
позивачем зазначено жовтень 2012р. -
лютий 2013р.;

- по-друге, змінений показник курсу
долара, який використовувався при
розрахунку заявлених сум в позові
(станом на 18.10.2012р., 19.11.2012р., 19.2012р.) та в
заяві про збільшення позовних вимог
(станом на 04.07.2014р.).

- втретє, додана нова вимога про
стягнення сум інфляційних витрат за
період листопад 2012р. - червень2014р. в
розмірі 104478грн.59коп.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі змінити підставу або
предмет позову до початку розгляду
господарським судом справи. При цьому,
під збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві.

Надавши заяву про збільшення позовних
вимог №0707/14-1юр з додатковими вимогами,
позивач фактично надав заяву про зміну
предмету позову після того як 09.07.2014р.
розпочався судовий розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд залишає без
розгляду вимоги позивача про стягнення
інфляційної складової за період
листопад 2012р. - червень 2014р. в розмірі
104478грн.59коп. Решта змінених позовних
вимог приймається судом до розгляду.

22.07.2014р. на адресу суду надійшло
клопотання позивача про вжиття заходів
із забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти, що
знаходяться на банківських рахунках
Фермерського господарства "Дніпро" в
межах суми 565000грн.

В уточненнях до заяви про забезпечення
позову №2307/14-1юр від 23.07.2014р. позивач
зазначив, що згідно інформаційної
довідки банківської установи,
відповідач має заборгованість за
декількома кредитними договорами.
Прострочення відповідача за
лізинговими платежами складає більше
півтора року.

З урахуванням викладеного, позивач
просить забезпечити позов шляхом
накладення арешту на грошові кошти, що
знаходяться на рахунках в АБ
"Брокбізнесбанк" та ПАТ "Актабанк".

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.03.2013р.
було задоволено клопотання позивача
щодо вжиття заходів забезпечення
позову та накладений арешт на грошові
кошти, що знаходяться на двох
банківських рахунках відповідача в
межах суми (ціни позову) 632656грн.18коп.

Подання позивачем вдруге заяви про
вжиття заходів, спрямованих на
забезпечення позову, обумовлене
збільшенням розміру позовних вимог
через їх перерахунок за новим курсом
долару.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд оцінює
обґрунтованість доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

При цьому, саме лише посилання в заяві
на потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення без наведення відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для задоволення відповідної
заяви.

З огляду на викладене, за результатами
розгляду вказаного клопотання суд
відмовляє у його задоволенні.

У поясненнях №2407/14-1юр від 24.07.2014р.
позивач вказав, що датою припинення
договору лізингу є 23.11.2012р.

У поясненнях №2507/14-1юр від 25.07.2014р.
позивач навів обґрунтування
розрахунку заборгованості за
лізинговими платежами за курсом долару
США станом на 04.07.2014р.

В судовому засіданні від 28.07.2014р.
позивач заявив клопотання про
продовження строку розгляду справи на
15днів, проти задоволення якого не
заперечував відповідач. З огляду на
приписи Господарського процесуального
кодексу України, вказане клопотання
було судом задоволено, а строк розгляду
справи продовжений.

В судовому засіданні від 11.08.2014р.
представник позивача надав письмові
пояснення в яких зауважив, що строк
договору закінчився 27.11.2012р.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
наступне.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агротек" (далі -
лізингодавець) та Фермерським
господарством "Дніпро" (далі -
лізингоодержувач) був підписаний
договір фінансового лізингу №66АФ-12 від
13.09.2012р., згідно якого лізингодавець
передає на умовах фінансового лізингу
у платне користування предмет лізингу,
а лізингоодержувач приймає предмет
лізингу та зобов'язується сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
договору.

Сторони передбачили в пункті 1.2
договору, що строк користування
лізингоодержувачем предмету лізингу
починається з дати підписання
сторонами акту приймання-передачі
предмета лізингу та не може бути меншим
одного року.

Усі платежі за договором
лізингоодержувач зобов'язаний
здійснювати в національній валюті
відповідно до умов договору та додатку
№2 до договору "Графік внесення
лізингових платежів" шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок лізингодавця.

В пункті 3.3 договору сторони визначили,
що розмір, склад, терміни сплати
лізингових платежів встановлюються в
графіку. Сума чергового лізингового
платежу є гривневим еквівалентом
відповідної суми (в доларах США),
зазначеної в Графіку, виходячи з
міжбанківського курсу на дату, що
передує даті сплати
лізингоодержувачем чергового
лізингового платежу, зазначеного в
графіку. Такий порядок застосовується
до усіх лізингових платежів та
будь-яких інших сум, які підлягають
сплаті або залишаються несплаченими,
згідно з договором.

Відповідно до пункту 3.3.1 договору у
випадку, якщо лізингоодержувач
здійснить оплату лізингового платежу
після строку його оплати, вказаного в
графіку, і на дату фактичної оплати
лізингового платежу міжбанківський
курс фактичної оплати буде більшим, ніж
міжбанківський курс графіку,
лізингоодержувач зобов'язаний
здійснити оплату такого платежу,
виходячи з міжбанківського курсу
фактичної оплати.

За приписами пункту 3.4 договору
лізингові платежі складаються з:

- суми, яка відшкодовує частину
вартості майна, яка є гривневим
еквівалентом суми, визначеної в
графіку, помноженої на фіксований
міжбанківський курс акту
приймання-передач;

- комісії за користування, що
розраховується як різниця суми
лізингового платежу та суми, яка
компенсує частину вартості майна, яка
не може бути меншою за одну гривню.

В пункті 5.1 сторони передбачили, що
майно переходить у власність
лізингоодержувача за умови сплати
всієї суми лізингових платежів в
розмірах та у терміни, передбачені
графіком.

Згідно пункту 8.1 договору, у випадках
порушення лізингоодержувачем строку
оплати будь-якого лізингового платежу,
встановленого в графіку,
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
штраф в розмірі 0,2% від суми
простроченого платежу за кожен випадок
порушення строків оплати лізингових
платежів. Кожним випадком порушення
строків оплати є, зокрема, кожен день
прострочення оплати лізингового
платежу.

За приписами пункту 9.2.1 договору, якщо
лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж та прострочення
оплати становить більше 30 календарних
днів з дня настання строку,
встановленого в цьому договорі, на
підставі письмового повідомлення
лізингодавця договір може бути
розірваний в однобічному порядку. В
цьому випадку договір вважається
розірваним з моменту отримання
лізингоодержувачем письмового
повідомлення лізингодавця про
розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, не
оспорюється сторонами за актом
приймання передачі від 14.09.2012р.,
лізингодавець передав, а
лізингоодержувач прийняв предмет
лізингу (комбайн John Deere S660 №1HOS660SCCO745744,
жниварка John Deere 625F №1H00625FKС0745369, візок Zurn
SWW500 №15517).

У зв'язку з простроченням оплати
платежів, позивач надіслав відповідачу
повідомлення про розірвання договору,
яке було отримано 27.11.2012р. (повідомлення
про вручення поштового відправлення) З
огляду на положення пункту 9.2.1
договору, договір фінансового лізингу
є розірваним з 27.11.2012р.

Згідно з актом державного виконавця за
підписом заступника начальника ВДВС
Царичанського районного управління
юстиції, предмет лізингу був вилучений
у відповідача 04.03.2013р.

Сторони визначили, що відповідно до
пункту 3.3.1 договору у випадку, якщо
лізингоодержувач здійснить оплату
лізингового платежу після строку його
оплати, вказаного в графіку, і на дату
фактичної оплати лізингового платежу
міжбанківський курс фактичної оплати
буде більшим, ніж міжбанківський курс
графіку, лізингоодержувач зобов'язаний
здійснити оплату такого платежу,
виходячи з міжбанківського курсу
фактичної оплати.

Згідно повідомлення №4 від 089.07.2014р.
курс продажу (курс "ASK") валюти долар США
за українську гривню згідно
міжбанківської інформаційної системи
"УкрДілінг" дорівнює 11грн.82коп.

Як вбачається з розрахунку, доданого до
заяви про збільшення позовних вимог,
позивач нараховує лізинговий платіж у
вигляді компенсації частини вартості
предмета лізингу до моменту розірвання
договору, тобто до 27.11.2012р. (за
жовтень-листопад 2012р.) Загальна сума
цієї складової лізингового платежу
дорівнює 725464грн.08коп.

Комісія за користування в розмірі
126771грн.28коп. нараховується позивачем
до моменту вилучення предмета лізингу
у відповідача, тобто до 04.03.2013р. (за
жовтень 2012р. - лютий 2013р.)

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав
для ухилення від виконання обов'язку
виконати зобов'язання з оплати суму
боргу з лізингових платежів у вигляді -
компенсації частини вартості предмета
лізингу в розмірі 725464грн.08коп. та
комісії за користування в розмірі
126771грн.28коп.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Також позивачем заявлено до стягнення
штраф в розмірі 306804грн.73коп.,
нарахований за період жовтень 2012р. -
серпень 2013р. на підставі положень
пункту 8.1 договору фінансового лізингу.

В статті 549 Цивільного кодексу України
визначено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. В свою чергу, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Враховуючи наданий розрахунок суми
штрафу, зміст пункту 8.1 договору щодо
нарахування штрафної санкції за кожен
день прострочення та положення статті
549 Цивільного кодексу України, суд
дійшов висновку, що фактично позивач
просить стягнути з відповідача пеню в
розмірі 306804грн.73коп.

За приписом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частини другої статті 343
Господарського кодексу України розмір
пені за прострочку платежу не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Враховуючи що в договорі фінансового
лізингу сторони передбачили значно
вищий розмір пені, ніж передбачений у
цих нормах, застосуванню підлягає пеня
в розмірі згаданої подвійної облікової
ставки.

Судом здійснений розрахунок суми пені
з урахуванням положень чинного
законодавства. Належний розмір пені за
прострочення лізингових платежів за
період з 21.10.2012р. по 21.08.2013р., який
підлягає стягненню становитиме
63680грн.89коп.

На підставі статі 625 Цивільного кодексу
України позивачем обґрунтовано
зараховано та заявлено до стягнення
суму 3% річних в розмірі 40576грн.18коп. за
період з 21.10.2012р. по 07.07.2014р.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Закону України "Про
фінансовий лізинг", Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33,
34, 36, 49, 67, 82, 83, 84, 85, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" м.
Дніпропетровськ до Фермерського
господарства "Дніпро" с. Бабайківка,
Царичанський р-н про стягнення суми
боргу в розмірі 852235грн.36коп.,
штрафу(пені) в розмірі 306804грн.73коп., 3%
річних в розмірі 40576грн.18коп. -
задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства
"Дніпро" (;
Місцезнаходження: 51010,
Дніпропетровська область, с.
Бабайківка, вул. Українська, буд. 38) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" (; Місцезнаходження: 49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1) суму
боргу з лізингових платежів у вигляді -
компенсації частини вартості предмета
лізингу в розмірі 725464грн.08коп. та
комісії за користування в розмірі
126771грн.28коп., суму пені в розмірі
63680грн.89коп., 3% річних на суму
40576грн.18коп. та суму судового збору в
розмірі 19129грн.85коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 11.08.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 14.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова