ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 року Справа №
904/4802/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Сизько І.А.
(доповідач)

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової
І.Л.,

при секретарі судового засідання:
Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином;

від відповідача: ОСОБА_1, представник,
довіреність №б/н від 21.08.2014р.;

ОСОБА_2, представник, довіреність №2889
від 23.07.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.07.2014р. по справі №904/4802/14

за позовом вищого навчального
приватного закладу "Дніпропетровський
гуманітарний університет", м.
Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпропетровськ

про визнання договору позики удаваним

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року вищий навчальний
приватний заклад "Дніпропетровський
гуманітарний університет" (далі ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет") звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі
підприємець ОСОБА_3.) про визнання
договору позики №1/05 від 23.05.2011р.,
укладеного між сторонами, удаваним,
вчиненим з метою приховання іншого
правочину - Інвестиційного договору по
будівництву нежитлової будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

21.07.2014р. ВНПЗ "Дніпропетровський
гуманітарний університет" подана заява
про вжиття заходів по забезпеченню
позову, в якій заявник просив накласти
арешт на нежитлову будівлю -
адміністративна будівля комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226,7 кв.
м., ґанки літ. а, а1, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Заява обґрунтована тим, що право
власності на будівлю зареєстровано за
підприємцем ОСОБА_3, яка може в
будь-який час здійснити дії по
розпорядженню (відчуженню) нежитлової
будівлі на власний розсуд; підприємець
ОСОБА_3 має намір продати будівлю
третій особі та проводить підготовчі
дії для укладення відповідного
договору; 20.07.2012р. підприємцем ОСОБА_3
здійснено реєстрацію новоутвореної
юридичної особи ТОВ "Юнівер-Плюс",
основним видом діяльності якої є
здавання в оренду нерухомого майна, і
за Статутом якої підприємець ОСОБА_3
здійснила внесок до статутного
капіталу шляхом внесення частини
спірного нерухомого майна, а саме: 1/2
частина адміністративної будівлі
комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ. А-3,
загальною площею 3226,7 кв. м, ґанки літ.
а, а1, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1; відповідно до Статуту ТОВ
"Юнівер-Люкс" (дата реєстрації 20.07.2012р.,
номер запису 0055011) статутний
капітал товариства сформовано за
рахунок внеску Учасника - ОСОБА_3 (100%) у
вигляді нерухомого майна: 1/2 частина
адміністративної будівлі комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226,7 кв.
м., ґанки літ. а, а1, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.
по справі №904/4802/14 (суддя Петрова В.І.)
заяву ВНПЗ "Дніпропетровський
гуманітарний університет" про
забезпечення позову задоволено:
накладено арешт на нежитлову будівлю -
адміністративна будівля комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226, 7 кв.
м., ганки літ. а, а1, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала господарського суду мотивована
тим, що невжиття відповідних заходів
для забезпечення позову може утруднити
чи зробити неможливим виконання в
подальшому рішення господарського
суду.

Не погодившись з ухвалою суду,
підприємець ОСОБА_3 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.
по справі №904/4802/14 та прийняти нову
ухвалу, якою в задоволенні заяви ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" про забезпечення позову
відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що ухвала
господарського суду не відповідає
вимогам ст. ст. 66, 67 Господарського
процесуального кодексу України та п. 4
постанови пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006р. №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову".

ВНПЗ "Дніпропетровський гуманітарний
університет" відзив на апеляційну
скаргу не надано, представник позивача
в судове засідання не з'явився, про час
та місце проведення судового засідання
ВНПЗ "Дніпропетровський гуманітарний
університет" був повідомлений
належним чином (т.1 а.с. 15).

20.08.2014р. на адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання від ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" про відкладення судового
засідання у зв'язку з перебуванням
представника у відпустці.

Клопотання задоволенню не підлягає,
оскільки заява свідчить про факт
належного повідомлення про час та
місце судового засідання; сторона не є
фізичною особою-підприємцем, а є
підприємством з певною штатною
чисельністю працівників, тому не
позбавлена права уповноважити на
участь в судовому засіданні іншого
працівника; відповідно ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладення розгляду справи є
правом, а не обов'язком суду.

Строк розгляду апеляційної скарги,
встановлений ч. 2 ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України,
спливає 22.08.2014р.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених ст. 67 цього
Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

У відповідності до ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України позов,
зокрема, забезпечується накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу.

Звертаючись до суду з позовом, ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" послався на те, що: в
першій половині 2011р. в діяльності
позивача виникла необхідність щодо
використання нового приміщення для
організації навчального процесу;
підприємець ОСОБА_3 (один із учасників
університету) запропонувала позивачу
виступити замовником та інвестором
подальшого будівництва нежитлової
будівлі, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, після чого, згідно попередньої
домовленості, даний об'єкт повинен був
належати ВНПЗ "Дніпропетровський
гуманітарний університет" на праві
власності; оскільки будівництво
об'єкта було заморожене вже декілька
років, а строки закінчення будівельних
робіт були дуже короткі, підприємець
ОСОБА_3 наполягла на тому, щоб для
початку робіт використати як
фінансовий інструмент договір позики
(надання поворотної фінансової
допомоги), за яким швидко отримати
необхідні для будівництва кошти та
інвестувати їх у будівництво; 23.05.2011р.
між ВНПЗ "Дніпропетровський
гуманітарний університет" та
відповідачем було укладено договір
позики №1/05 (вартістю 4 000 000, 00 грн.), за
яким позивач перерахував грошові кошти
відповідачу; ВНПЗ "Дніпропетровський
гуманітарний університет" здійснював
фінансування будівельних робіт, у
відношеннях із відповідачем виступив
інвестором з метою будівництва
нежитлової будівлі та в подальшому
отримання права власності на
збудований об'єкт нерухомості;
підприємець ОСОБА_3 ухилялась від
укладення інвестиційного договору, без
відома позивача самостійно подала
документи та здійснила дії з
реєстрації права власності за собою на
об'єкт; спірний договір позики вчинено
з метою приховання іншого правочину -
інвестиційного договору, оскільки саме
цей договір було укладено сторонами,
метою якого є набуття права власності
на нежитлову будівлю шляхом здійснення
інвестиції.

ВНПЗ "Дніпропетровський гуманітарний
університет" надано суду: копію
договору позики №1/05 від 23.05.2011р.; копію
довідки ПриватБанку про перерахування
ВНПЗ "Дніпропетровський гуманітарний
університет" в період з 24.05.2011р. по
12.06.2012р. за договором позики №1/05 від
23.05.2011р. на користь підприємця ОСОБА_3 7
729 950, 00 грн.; копію листа ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" від 14.11.2011р.; копію листа
підприємця ОСОБА_3 №13-4 від 28.11.2011р.;
копію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації за адресою:
АДРЕСА_1; копію технічного паспорту
будівлі за адресою: АДРЕСА_1; копію
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1;
копію Витягу про державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1; копію рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 08.04.2014р.; Свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3; Статут
товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнівер-Плюс".

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Відповідно п. 7.3. постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26.12.2011р. №16, арешт на майно
фізичної особи-підприємця може бути
накладено на загальних підставах за
винятком майна, на яке згідно з
цивільним процесуальним
законодавством України не може бути
звернуто стягнення.

За своєю правовою природою
забезпечення позову є засобом
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

Господарський суд здійснив належну
оцінку обґрунтованості доводів
заявника з урахуванням адекватності
вимог заявника щодо забезпечення
позову та забезпечення
збалансованості інтересів сторін, тому
підстави для скасування оскаржуваної
ухвали відсутні.

Щодо посилання скаржника на
відсутність доказів сплати судового
збору за заявою про забезпечення
позову, то суд у залежності від
конкретних обставин справи може
зобов'язати заявника сплатити належну
суму судового збору і подати суду
відповідні докази у встановлений ним
строк, у разі неподання доказів оплати -
стягнути належну суму судового збору
за результатами вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м.
Дніпропетровськ залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.
по справі №904/4802/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через апеляційний
господарський суд.

Головуючий суддя
І.А. Сизько

Суддя
І.М. Герасименко

Суддя
І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений
26.08.2014р.)