ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Справа № 5010/2409/2011-Б-23/86
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Короткевича О.Є., Куровського
С.В.,розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Мегабанк", м. Харківна ухвалувід 10.04.2014
господарського суду
Івано-Франківської областіта
постановувід 23.06.2014 Львівського
апеляційного господарського суду у
справі№ 5010/2409/2011-Б-23/86 господарського
суду Івано-Франківської областіпро
банкрутствоприватного підприємства
фірми "Спілка", м. Івано-Франківськ
ліквідатор Хлібейчук І.М., с.
Драгомирчани Івано-франківської обл.
кредитортовариства з обмеженою
відповідальністю "Кулев-Інвест",
м. Івано-Фраківську судовому засіданні
взяв участь представник

скаржникаЛаврів В.П., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Івано-Франківської області
знаходиться справа 5010/2409/2011-Б-23/86 про
банкрутство приватного підприємства
фірми "Спілка" (далі - боржник).

Постановою господарського
Івано-Франківської від 29.05.2013 визнано
боржника банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та інше.

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство "Мегабанк" (далі - ПАТ
"Мегабанк", скаржник) звернувся до суду
першої інстанції з заявою про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цінних паперів від 05.09.2011 №Б48-1,
укладеного між боржником та ТОВ
"Кулев-Інвест", як такого, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства та є фіктивним.

Ухвалою господарського
Івано-Франківської від 10.04.2014 (суддя:
Рочняк О.В.) відмовлено ПАТ "Мегабанк" у
задоволені заяви про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цінних паперів від 05.09.2011 №Б48-1,
укладеного між боржником та ТОВ
"Кулев-Інвест". Суд першої інстанції, з
посиланням на ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
зазначив, що обставини щодо дійсності
та законності спірного договору вже
встановлені судовими рішеннями у
позовному провадженні, які набрали
законної сили, тому не підлягають
повторному доведенню.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 (судді:
Гриців В.М. - головуючий, Зварич О.В.,
Кордюк Г.Т.) ухвалу від 10.04.2014 залишено
без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись із указаними судовими
рішеннями, скаржник звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове рішення, яким
заяву скаржника задовольнити.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
процесуального права, зокрема, ст.ст. 79,
165 Господарського кодексу України, ст.
203 Цивільного кодексу України, ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

Заслухавши пояснення учасника
судового засідання, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, скаржник у січні 2012 року
звернувся до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до ПП фірми "Спіка" та ТОВ "Кулев-Інвест"
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу цінних паперів від
05.09.2011 №Б48-1 з підстав повністю тотожних
тим, які були заявлені скаржником у
заяві про визнання недійсним цього ж
договору у межах справи про
банкрутство ПП фірми "Спіка".

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2012 у
справі № 5010/29/2012-16/1-18/45, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
15.01.2013 та постановою Вищого
господарського суду України від 04.04.2013,
в задоволенні зазначеного позову
скаржника відмовлено повністю.

Таким чином, скаржник вже скористався
правом на судовий захист свого права
шляхом звернення до суду в порядку
позовного провадження і ініційований
скаржником судовий спір між тими ж
сторонами, про той же предмет та з тих
же підстав вже вирішений по суті шляхом
ухвалення судових рішень, які набрали
законної сили.

Саме на обставини, встановлені у цих
судових рішеннях, і посилались суди
попередніх інстанцій у якості підстави
для відмови в задоволенні заяви
скаржника. Проте суди не врахували, що
наявність таких судових рішень взагалі
унеможливлює повторний судовий
розгляд по суті аналогічного спору про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу цінних паперів від
05.09.2011 №Б48-1 у межах справи про
банкрутство, а отже є підставою для
застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані
судові рішення підлягають скасуванню
як такі, що прийняті з неправильним
застосуванням норм процесуального
права, а помилково порушене
провадження за заявою скаржника -
припиненню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст. ст. 80, 1115 - 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Мегабанк"
задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 10.04.2014
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 у справі
№5010/2409/2011-Б-23/86 скасувати.

3. Провадження за заявою
публічного акціонерного товариства
"Мегабанк" у справі №5010/2409/2011-Б-23/86 про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу цінних паперів від 05.09.2011 № Б48-1,
укладеного між приватним
підприємством фірмою "Спіка" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Кулев-Інвест",
припинити.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
О.Є. Короткевич
С.В. Куровський