номер провадження справи 19/69/13-18/71/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2014
Справа № 908/2715/13

за позовом комунального підприємства
«Водоканал» (69002, місто Запоріжжя,
вулиця Артема, буд. 61)

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю «Аніл» (69083, м.
Запоріжжя, вул. Східна, 7)

про стягнення 170676,00 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники:

від позивача: Лавринец І.П., довіреність
№ 57 від 05.06.2014 р., паспорт серії НОМЕР_1
від 27.08.2005 р.;

від відповідача: Чесняк Ф.Ф.,
довіреність № б/н від 21.11.2013 р., паспорт
серії НОМЕР_2 від 08.08.2000 р.;

Вільний слухач в судовому засіданні:
Кобзарюк О.О. помічник міського голови
міста Запоріжжя, посвідчення № 505 від
04.08.2011 року.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Рішенням суду від 11.10.2013 р. у справі №
908/2715/13 (суддя Давиденко І.В.) відмовлено
у позові КП «Водоканал» до ТОВ «Аніл»
про стягнення 170676,00 грн. Постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 р. у
даній справі рішення суду першої
інстанції залишене без змін.
Постановою Вищого господарського суду
України від 03.06.2014 р. рішення суду
першої інстанції та постанова
Донецького апеляційного
господарського суду у справі
скасовані, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.06.2014 р., на підставі якої
справа № 908/2715/13 передана на новий
розгляд до господарського суду
Запорізької області, суд першої
інстанції при здійсненні судочинства
зобов'язано встановити наступне:

- чи дійсно домовленістю сторін було
передбачено, крім іншого, право
позивача проводити розрахування
витрат води за пропускною спроможністю
труби у випадку невиконання
відповідачем зауважень, які були ним
отриманні за наслідками виявленого в
нього порушення Правил;

- чи дійсно в ході перевірки, проведеної
позивачем 04.04.2013 на об'єкті
водопостачання, що належав
відповідачу, були виявленні порушення
Правил, і якщо так, то в чому саме такі
порушення полягали;

- які саме вимоги були пред'явлені
відповідачу щодо усунення виявлених
порушень;

- та, як наслідок, чи можна дійти
висновку про те, що невиконання
пред'явлених відповідачу вимог давало
позивачу підстави для розрахунку
витраченої відповідачем води не за
вимірювальним приладом, а у
відповідності до вимог пункту 3.3
Правил;

Протоколом автоматичного
перерозподілу справи між суддями,
враховуючи скасування Вищим
господарським судом України рішення
господарського суду Запорізької
області від 11.10.2013 р. та постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 р.,
справу № 908/2715/13 (номер провадження
справи 19/69/13) передано на розгляд судді
Носівець В.В.

Ухвалою суду від 18.06.2014 р. справу №
908/2715/13 прийнято до провадження,
присвоєно справі номер провадження
19/69/13-18/71/14, судове засідання призначене
на 09 липня 2014 р. В судових засіданнях, в
порядку ст. 77 ГПК України,
оголошувалися перерви спочатку до
13.08.2014 р., потім до 15.08.2014 р. Судом в
порядку ст. 65 ГПК України винесена
ухвала про зобов'язання слідчого СВ
Комунарського районного відділу
Запорізького міського управління
ГУМВС України в Запорізькій області в
провадженні якого перебувають
матеріали кримінального провадження №
0002204 від 07.06.2013 р. надати необхідну
інформацію для всебічного та
об'єктивного розгляду справи. Розгляд
справи здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу та закінчений в судовому
засіданні 15.08.2014 р., судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги. В
обґрунтування своєї позиції посилався
на наступне: 04.04.2013 р. представниками
позивача було здійснено технічне
обстеження водопроводу відповідача, за
наслідками якого позивач дійшов
висновку про те, що призначення
належного відповідачу об'єкту не
відповідає умовам Договору, а також
фактичне водоспоживання Абонента
перевищує ліміти водопостачання за
Договором; подача питної води
відповідачу здійснюється від мережі
позивача з міської мережі через
врізання діаметром 40 мм по вул. Східній.
Водомірний вузол змонтований у
колодязі № 2, в якому встановлено 22.06.2006
р. засіб обліку КВ 25 № 316589, що пройшов
державну повірку із збереженими
пломбами у другому кварталі 2012. За
результатами цього обстеження
складений акт, згідно з яким
відповідача внесений припис про
необхідність у 5-ти денний термін
надати проектно-технічну документацію,
а саме: технічні умови та узгодження
проекту на водопостачання відповідно
до технічних умов. Також, у цьому акті
попереджено відповідача про те, що у
разі невиконання ним приписів у
визначений термін розрахунок питної
води визначатиметься відповідно до
"Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України",
затверджених Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України наказом від 27.06.2008 р. № 190,
зареєстрованих Міністерством юстиції
Україні 07.10.2008 р. за № 936/15627 (далі -
Правила). 11.04.2013 р. позивачем складено
акт технічного обстеження водопроводу,
в якому зазначено, що на час його
складення відповідач не виконав
приписи акта від 04.04.2013 р., а саме: не
надав технічні умови та узгодження
проекту на водопостачання відповідно
до технічних умов, та зазначено, що до
надання проектно-технічної
документації розрахунок витрат питної
води здійснюватиметься відповідно до
Правил. При цьому в акті відображено
направлення відповідачем 04.04.2013 р.
листа № 18 з проханням про перенесення
строків виконання припису акта про
надання технічної документації. В
подальшому 26.04.2013 року, 27.05.2013 року та
26.06.2013 року співробітниками КП
«Водоканал» також здійснювались
перевірки виконання відповідачем
вимог припису акта технічного
обстеження від 04.04.2013 р. щодо надання
технічної документації, у результаті
яких встановлено невиконання
відповідачем вказаного припису, у
зв'язку з чим були складені відповідні
акти, в яких вказано про те, що у зв'язку
з невиконанням припису відповідачем,
згідно з п. 3.2.5 Договору, розрахунок
питної води буде визначений на
підставі пунктів 3.3, 3.4 Правил. На
виконання зазначених актів КП
«Водоканал» виписані відповідачу
акти-рахунки від 26.04.2013 р. № 913/2 за
період з 04.04.2013 р. по 26.04.2013 р. на суму
39378,05 грн.; від 27.05.2013 р. № 913/2 за період з
27.04.2013 р. по 27.05.2013 р. на суму 64727,94 грн. та
від 26.06.2013 р. № 913/2 за період з 28.05.2013 р. по
26.06.2013 р. на суму 66570,01 грн. У зв'язку з
відмовою представника відповідача від
підписання актів обстеження, листами
від 30.04.2013 р. № 4538, від 30.05.2013 р. № 5409, від
01.07.2013 р. № 6319 останньому направлялись
відповідні акти обстеження та
акти-рахунки для оплати. Внаслідок
невиконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати зазначених вище актів на
загальну суму 170676,00 грн., позивач за
захистом своїх порушених прав
звернувся з позовом до суду та просив
його задовольнити.

Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечував,
в обґрунтування заперечень посилався
на відсутність порушень з боку
відповідача та відсутність у позивача
правових підстав для стягнення
заявленої у позові суми. Звернув увагу
суду, що надані позивачем Акти
технічного обстеження, які в свою чергу
є підставою для стягнення вартості
спожитої безоблікової води, не можуть
бути належним доказом в розумінні
ст.ст. 32-33 ГПК України, оскільки не
підписувалися представником ТОВ
«Аніл» про що відкрито кримінальне
провадження № 00002204 від 07.06.2013 р. за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358
КК України, за фактом підроблення
посадовими особами КП «Водоканал»
документів. Зазначав, що належним чином
виконував умови договору, своєчасно
вносив оплату за фактично спожиту воду,
відповідно до показників приладів
(водолічильників). Обсяги споживання
води дійсно перевищують зазначені в
договорі ліміти, однак весь обсяг
спожитої води оплачений, позивачу
відомо про обсяги споживання, оскільки
приймалася плата за спожиту воду.
Припис про надання технічних умов та
узгодження проекту на водопостачання
відповідно до технічних умов не
можливо виконати у п'ятиденний термін і
позивачу це відомо. З урахуванням
зазначеного просив в позові відмовити.
Надав письмові пояснення по питанням
зазначеним у постанові ВГСУ від 03.06.2014
року, які залучені до матеріалів
справи.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Водоканал»
(Водоканал, позивач у справі) та
товариство з обмеженою
відповідальністю «Аніл» (Абонент,
відповідач у справі) 01.09.2006 р. уклали
(переоформили) договір № 913/2 про
надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації (надалі -
договір).

Згідно п. 1.1. договору, Водоканал
забезпечує Абоненту подачу питної води
на господарсько-питні, побутові та
технічні потреби, а також приймання
стічних вод по майданчику: місто
Запоріжжя, вулиця Східна, 7 (виробництво
та ремонт взуття) у період з 01.09.2006 р. по
31.12.2013 р. При цьому сторони керуються
діючими Правилами користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення у містах та селищах
України, які введені в дію з 01.10.1994 р. №
65, Правилами приймання стічних вод
підприємств у систему каналізування м.
Запоріжжя, Правилами експлуатації та
технічними вимогами до приладів обліку
питної, технічної води, промислових
госпфекальних стоків, ДСТУ на питну
воду 287482, ДБН 360-92, Сніп 2.04.02-84.

Відповідач, згідно з п. 3.2.1 договору,
зобов'язався своєчасно оплачувати
надані йому послуги з водопостачання
та водовідведення, експлуатувати
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади і пристрої на них у
встановленому порядку у відповідності
з цим Договором та нормативними
документами вказаними в п.п 1 цього
Договору.

Основним документом на оплату є акт.
Акти за питну воду та послуги стічних
вод виписуються основному Абоненту з
позначенням споживачів представником
Водоканалу, при наявності особистого
посвідчення. Абонент зобов'язаний на
протязі трьох банківських днів з дня
виписки акту перерахувати кошти на
розрахунковий рахунок Водоканалу в
сумі, вказаній в акті (п. 5.1 договору з
наступними змінами щодо строку виписки
акту).

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що у
випадку прийняття компетентними
органами нормативних актів, якими
регулюються відносили з надання послуг
за цим Договором, прийняття рішень щодо
змін порядку розрахунків між
суб'єктами господарювання, нове
законодавство та новий порядок
поширюється на умови цього Договору
без узгодження його сторонами та
внесення додаткових змін.

Керуючись умовами договору, з метою
контролювання раціонального
споживання питної води Абонентом,
представники КП «Водоканал» 04.04.2013 р. в
присутності енергетика ТОВ «Аніл»,
провели обстеження водопровідних і
каналізаційних систем відповідача,
приладів та пристроїв на них за адресою
основного майданчику: вул. Східна, 7, за
результатами якого склали акт. В ході
здійснення перевірки встановлено, що
згідно з умовами договору
водопостачання здійснюється до
приміщення з виробництва та ремонту
взуття. Станом на день перевірки
виявлено розміщення кафе та підсобних
приміщень, постачання питної води
абоненту здійснюється з міської мережі
через врізання діаметром 40 мм.
Водомірний вузол змонтований в
колодязі № 2, засіб обліку КВ 25 № 316589,
державна повірка другий квартал 2012 р.,
раніше накладена пломба на вводі
збережена. В акті зазначено, що
призначення об'єкту, що належить
відповідачу, не відповідає умовам
договору, а також фактичне
водоспоживання перевищує ліміти, що
встановлені договором. З урахуванням
виявленого позивач вніс абоненту
припис, яким зобов'язав у 5-денний строк
пред'явити проектно-технічну
документацію, а саме: технічні умови та
узгоджений проект на водопостачання
відповідно до технічних умов. Абонента
попереджено, що у разі невиконання ним
приписів у визначений термін
розрахунок питної води
визначатиметься відповідно до «Правил
користування... № 190».

Позивачем 11.04.2013 р. складений Акт
технічного обстеження водопроводу,
відповідно до якого зазначено, що
станом на час складання даного акту ТОВ
"Аніл" не надано комунальному
підприємству "Водоканал"
проектно-технічної документації, отже,
приписи, відповідно до акту технічного
обстеження Водоканалу від 04.04.2013 р.
Абонентом не виконано. В акті
технічного обстеження водопроводу від
11.04.2013 р. також зазначено, що до надання
Водоканалу проектно-технічної
документації, розрахунок витрат питної
води визначатиметься відповідно до
«Правил користування... № 190».

КП "Водоканал" 26.04.2013 р., 27.05.2013 р., 26.06.2013 р.
здійснені чергові перевірки виконання
Абонентом вимог припису, що міститься в
акті технічного обстеження від 04.04.2013 р.
За результатами перевірок було
виявлено, що припис Абонентом не
виконано, проектно-технічна
документація не пред'явлена, про що
складено відповідні акти технічного
обстеження, в яких зазначено, що в
зв'язку з невиконанням припису,
Водоканалом згідно з п. 3.2.5 Договору,
розрахунок питної води
визначатиметься згідно пунктів 3.3, 3.4
«Правил користування... № 190».

В наслідок не виконання відповідачем
зазначених вище приписів, Водоканалом
виписані Абоненту акти-рахунки на
загальну суму 170676,00 грн., а саме: № 913/2
від 26.04.2013 р. за період з 04.04.2013 р. по
26.04.2013 р. на суму 39378,05 грн., № 913/2 від
27.05.2013 р. за період з 27.04.2013 р. по 27.05.2013 р.
на суму 64727,94 грн., № 913/2 від 26.06.2013. за
період з 28.05.2013 р. по 26.06.2013 р. на суму
66570,01 грн.

Оскільки відповідач від підпису актів
відмовився, позивач, враховуючи
положення розділу 5 договору, направив
зазначені акти на адресу відповідача
поштою з супровідними листами № 4538 від
30.04.2013 р., № 5409 від 30.05.2013 р., № 6319 від
01.07.2013 р. (ар.с. 25-30).

Разом з тим, відповідач акти-рахунки в
добровільному порядку не сплатив, що
стало підставою для звернення позивача
з позовом до суду.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
витрати води та скид стічних вод у
системи міської каналізації за період
з 04.04.2013 р. по 26.06.2013 р. у розмірі 170676,00
грн. задоволенню не підлягають
виходячи з наступного:

Зобов'язання, згідно із ст. 11 Цивільного
кодексу України, ст. 174 Господарського
кодексу України виникають, зокрема, з
договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст. 173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, що суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
питну воду та питне водопостачання»
послуги з питного водопостачання
надаються споживачам підприємством
питного водопостачання на підставі
договору з підприємствами, установами
або організаціями, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
перебуває житловий фонд і до обов'язків
яких належить надання споживачам
послуг з питного водопостачання та
водовідведення.

Підставою для звернення з позовом до
суду стало порушення відповідачем
пунктів 3.2.4а. та 3.2.5 договору, яке
полягає у неповідомленні Водоканал про
зміну обсягів споживання води
(перевищення ліміту водопостачання за
Договором) в результаті розміщення
кафе замість взуттєвої майстерні, що в
свою чергу дало позивачу правові
підстави для розрахунку
заборгованості за витрати води та скид
стічних вод у системи каналізації
розрахунковим шляхом, згідно складених
під час перевірки актів-рахунків.

Так, п. 3.2.4а договору встановлено, що при
порушенні Абонентом «Правил
користування… 1994 р. № 65» (пункти 2.17
(самовільне приєднання до діючої
системи комунального водопостачання й
каналізації), 4.19 (цілість та збереження
водолічильників, пломб і з'єднань
водолічильника, запірної арматури,
манометра та іншого обладнання
водомірного вузла незалежно від місця
його знаходження), 6.6 (використання вод
господарських потреб із самостійних
протипожежних систем, що живляться від
спільних вводів), 6.9 (зірвання пломби з
запірної арматури), 6.11 (зрив або
порушення цілісності пломб на пожежних
гідрантах комунального водопроводу), 9.6
(витік води в мережах абонента
внаслідок їх пошкодження або
нераціонального водокористування,
коли водолічильник на вводі відсутній
або не працює з вини абонента), 9.8
(самовільне приєднання до комунального
водопроводу та вводів абонентів або
безоблікове водокористування), 10.2
(неможливість знімання показників
водолічильників Водоканалом з вини
абонента, в тому числі і через
невиконання абонентом вимог охорони
праці в місці установки
водолічильника), 12.14 (обов'язок як
підприємства, що передають об'єкт на
баланс новому власникові, так і
обов'язок нового власника в семиденний
строк після передачі/приймання
повідомити про це Водоканал), 13.4
(самовільне включення Абонентом подачі
води у разі її відключення Водоканалом)
та інші) втрати питної води і об'єм
стічних вод визначається
розрахунковим шляхом у відповідності з
пунктами 9.6 (за пропускною здатністю
труби вводу при швидкості руху води в
ній 2 м/сек. Та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу) та 21.5 (за
максимальною продуктивністю насосного
обладнання за годину при його роботі
протягом 24 годин на добу) «Правил
користування…1994 р. № 65».

При виявленні представником
Водоканалу, в процесі контрольних
перевірок порушень «Правил
користування…1994 р. № 65» за виключенням
вказаних у п. 3.2.4а цього Договору,
Абонент на протязі 5 календарних днів
зобов'язаний усунути всі порушення,
зафіксовані у відповідному акті,
встановити резервний, технічно
придатний держперевірений обліковий
прилад, про що повідомити Водоканал у
письмовому вигляді (рекомендованим
листом з повідомленням чи посильним) не
пізніше однієї доби після усунення
зауважень або установки
водолічильника (п. 3.2.5 договору).

Аналізуючи умови пункту 3.2.4а договору,
суд дійшов висновку, що учасниками
правочину визначений перелік
правопорушень, у разі виявлення яких
позивач має право застосовувати
положення «Правил користування…1994 р.
№ 65». Між тим, до вказаного переліку не
віднесено таке правопорушення як
неповідомлення КП «Водоканал» про
зміну обсягів водоспоживання та
перевищення ліміту водоспоживання за
Договором, за яке настає
відповідальність встановлена пунктами
9.6 та 21.5 «Правил користування…1994 р. №
65».

Як встановлено судом, розрахунок
заборгованості за витрати води та скид
стічних вод у системи каналізації
здійснено позивачем у відповідності до
пунктів 3.3, 3.4 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, які затверджені наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.08 № 190 (надалі - Правила
№ 190).

У позові позивач посилається на те, що
встановлений в п. 9.6 Правил
користування системами центрального
комунального водопостачання та
водовідведення в містах та селищах
України, затверджених наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству № 65
від 01.07.1994 р., які діяли до 2008 р. (надалі
«Правила …№ 65») порядок проведення
розрахунку витрат води є тотожним
порядку, встановленому в п. 3.3 «Правила
№ 190» за 2008 рік.

Суд зазначає, що станом на час
проведення представниками КП
«Водоканал» технічного обстеження
водопроводу та сантехнічного
обладнання приміщення відповідача у 2013
році, порядок користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
визначається та регулюється Правилами
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, які
затверджені наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.08 № 190,
пунктом 1.1 яких, встановлено, що ці
Правила визначають порядок
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
населених пунктів України і є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
незалежно від форм власності і
підпорядкування та фізичних осіб -
підприємців, що мають у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

З огляду на зазначене, Правила № 190 є
обов'язковими для застосування та
виконання, як учасниками правочину, так
і судом під час розгляду спору,
оскільки положення попередніх Правил
1994 року втратили чинність та не
регулюють спірні правовідношення.

Отже, посилання позивача на тотожність
положень Правил № 65 та Правил № 190 є
хибними. Тотожними є формули, наведені
у п 9.6 Правил № 65 та п. 3.3. Правил № 190, а
не положення правил. Положення Правил
№ 190 про відповідальність за певні
порушення в сфері водоспоживання, що
відсилають до п 3.3. Правил № 190,
різняться із попередніми Правилами №
65.

Також суд не погоджується із
правомірністю застосування позивачем
положень пунктів 3.3 та 3.4 Правил № 190,
виходячи з наступного:

Пунктами 3.3, 3.4 Правил № 190 передбачено,
що у разі безоблікового
водокористування виробник виконує
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби вводу при швидкості
руху води в ній 2,0 м/сек та дією її
повним перерізом протягом 24 годин за
добу. Розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць.

Водокористування вважається
безобліковим, якщо споживач самовільно
приєднався до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення або самовільно
користується ними (пункт 3.2. Правил №
190).

Самовільне водоспоживання це
користування питною водою з міського
водопроводу без дозволу Виконавця
та/або без оформлення необхідних
документів (в т.ч. без реєстрації у
Виконавця в якості Споживача, ухилення
чи відмова від укладення договору на
надання послуг з водопостачання тощо).

Самовільне приєднання до систем
водопостачання - приєднання до мереж
централізованого комунального
водопостачання, здійснене без
письмового дозволу Виконавця.

Аналіз пункту 3.3 Правил № 190 свідчить
про надання Водоканалу права
здійснення розрахунку витрат води у
разі встановлення факту безоблікового
водокористування Абонентом або
самовільного приєднання до систем
водопостачання.

Позивач доказів самовільного
приєднання відповідача до системи
водопостачання або самовільного
водокористування та наявності
правових підстав застосування
положень пунктів 3.3, 3.4 Правил не довів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що п.
3.8 Правил № 190 встановлено, що у разі
запланованих змін у діяльності
споживачів, якщо вони ведуть до зміни
обсягів спожитої питної води та скиду
стічних вод, споживачі в місячний строк
до моменту виникнення змін надають
виробнику заяву та відповідні
документи для одержання додаткових
технічних умов та внесення змін у
договір.

З огляду на вищезазначене, суд
погоджується з позицією позивача щодо
наявності факту правопорушення в
бездіяльності відповідача,
передбачених Правилами № 190, але ані
умовами договору, ані положеннями цих
Правил не встановлена
відповідальність за це порушення у
вигляді застосування приписів пункту
3.3. Правил № 190.

Відповідно до п. 2.1 Правил № 190
договірні відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
Законів України «Про питну воду та
питне водопостачання» та «Про
житлово-комунальні послуги».

Розрахунки за спожиту питну воду та
скид стічних вод здійснюється на
основі показів засобів обліку (п. 3.1
Привал № 190).

Кабінет Міністрів України постановою
від 27.11.1995 р. за № 947 затвердив програму
поетапного оснащення наявного
житлового фонду засобами обліку та
регулювання споживання води і теплової
енергії на 1996 - 2007 роки. Цією програмою
визначено найбільш ефективний шлях
зменшення затрат на впровадження
засобів обліку.

Як з'ясовано судом відповідач
щомісячно вносив плату за фактично
спожиту воду, на підставі даних
лічильника, який опломбований та
знаходиться в справному стані, тому
посилання позивача на вказаний пункт
Правил № 190 судом спростовується.

Суд, на виконання постанови Вищого
господарського суду України від 03.06.2014
р., дослідивши питання: чи дійсно
домовленістю сторін було передбачено,
крім іншого, право позивача проводити
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби у випадку
невиконання відповідачем зауважень,
які були ним отриманні за наслідками
виявленого в нього порушення Правил №
190, дійшов висновку, що учасниками
правочину не узгоджено право
Водоканалу здійснювати розрахунок
витрат води за пропускною спроможністю
труби у випадку неповідомлення
позивача про зміну обсягів споживання
води та невиконання в 5-ти денний термін
зауваження щодо узгодження проекту на
водопостачання відповідно до нових
технічних умов.

По-друге, судом досліджено питання
наявності порушення Абонентом Правил
під час проведення перевірки. За
результатами розгляду спору суд
погоджується з доводами позивача про
наявність обов'язку відповідача щодо
повідомлення Водоканал про зміну
обсягів споживання води, що в свою
чергу є підставою для переоформлення
проектно-технічної документації, а
саме: технічних умов та узгодження
проекту на водопостачання відповідно
до технічних умов в порядку п. 4.1 Правил
№ 190.

По-третє, судом досліджено які вимоги
були пред'явлені відповідачу щодо
усунення виявлених порушень.
Відповідно до актів обстежень та
виявленого факту порушення Абонентом
умов договору та Правил № 190, позивач
вимагав у 5-денний термін надати
проектно-технічну документацію,
внаслідок збільшення обсягів спожитої
води, тобто позивачем, як монополістом
надання такого роду послуг, завідомо
поставлені строки, в які неможливо
усунути виявленні порушення, що на
думку суду є перевищенням наданих
міськвиконкомом Запорізької міської
ради повноважень щодо забезпечення
безперебійного постачання населенню,
підприємствам, організаціям міста й
області питної води, оскільки виробник
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
видає замовнику (в нашому випадку
Абоненту) технічні умови згідно з
поданою заявою протягом десяти робочих
днів з дня реєстрації відповідної
заяви, як то встановлено в п. 4.1 Правил.

Стосовно питання «та, як наслідок, чи
можна дійти висновку про те, що
невиконання пред'явлених відповідачу
вимог давало позивачу підстави для
розрахунку витраченої відповідачем
води не за вимірювальним приладом, а у
відповідності до вимог пункту 3.3
Правил», суд зазначає наступне, позивач
безпідставно керувався положеннями п.
3.3 Правил № 190., оскільки цим пунктом
передбачена відповідальність за інші
правопорушення «безоблікове
водовикористання» або «самовільне
підключення», які не були виявленні
позивачем під час проведеної
перевірки.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінивши усі обставини справи у їх
сукупності та дослідивши надані
сторонами по справі документальні
докази, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення заявлених позовних вимог
за недоведеністю, внаслідок чого в їх
задоволенні відмовляється.

Судовий збір покладається на позивача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України суд,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 21 серпня
2014 р.