ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 р.
Справа № 923/1089/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ситюка В.Г., при
секретарі Бабіжаєві К.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Іванівської селищної ради,
смт. Іванівка Херсонської області

до приватного підприємця ОСОБА_2, с.
Фрунзе Генічеського району
Херсонської області

про відшкодування збитків у сумі 18084,55
грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Чекір Ю.І., представник,
дов. у справі,

від відповідача - не з'явився,

в с т а н о в и в:

Позивач Іванівська селищна рада
звернулася до господарського суду з
позовом до відповідача приватного
підприємця ОСОБА_2, с. Фрунзе
Генічеського району Херсонської
області про відшкодування збитків у
сумі 18084,55 грн., завданих користуванням
земельними ділянками без
переоформлення відповідного права на
земельні ділянки у зв'язку з набуттям у
власність нерухомого майна.

Представником позивача позовні вимоги
підтримано у повному розмірі, з підстав
зазначених у позові, посилаючись на
набуття відповідачем у власність
нерухомого майна (будівель та споруд)
та не оформлення, у зв'язку з цим, права
користування на земельні ділянки,
внаслідок чого позивачу завдано збитки
у розмірі 18084,55 грн. Просить
задовольнити позовні вимоги та
стягнути з відповідача збитки у
вказаному розмірі.

Відповідачем відзив на позов та
витребувані матеріали до суду не
подано, представник відповідача в
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, - ухвали суду від 28.07.2014
р. та 12.08.2014 р.

Суд вважає за можливим розглянути
справу, відповідно до ст. 75 ГПК України,
у відсутність відзиву відповідача,
належним чином, повідомленого про час і
місце розгляду справи, за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши представника позивача,
розглянувши та дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
переходу права власності на будинок
або його частину від однієї особи до
іншої за договором довічного утримання
право на земельну ділянку переходить
на умовах, на яких ця земельна ділянка
належала попередньому землевласнику
(землекористувачу).

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу
України до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача). Розмір та
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
переходом права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, є
істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи,
громадянину ОСОБА_4, відповідно до
договору купівлі-продажу та рішень
суду, належить на праві власності
нерухоме майно в АДРЕСА_1.

Вказані обставини підтверджуються
витягами про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 01.06.2005
р., 21.12.2006 р., 27.12.2007 р., 07.08.2007 р.

При цьому, в порушення ст. 120 Земельного
Кодексу України власником вказаного
нерухомого майна право користування
земельними ділянками не переоформлено.

Відповідно до акту визначення збитків
заподіяних власнику земельної ділянки
від 29.11.2013 р. сума збитків, які мають
бути відшкодовані власнику земельної
ділянки Іванівській селищній раді
становить 18084,55 грн.

Вважаючи, відповідача - приватного
підприємця ОСОБА_2 власником
нерухомого майна, відповідно до
договору про поділ майна, яке
знаходиться у сумісній власності від
11.02.2010 р. та акту приймання-передачі від
11.02.2010 р., позивач просить стягнути з
відповідача збитки у розмірі 18084,55 грн.
неотриманої плати за землю, завдані
внаслідок неоформлення права на
користування земельними ділянками.

В той же час, відповідно до ст. 334 ЦК
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Переданням майна вважається вручення
його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 Цивільного
кодексу України договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема: право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав. Держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Проте, позивачем доказів права
власності відповідача приватного
підприємця ОСОБА_2 на нерухоме майно та
у зв'язку з цим і перехід права
користування відповідачем земельними
ділянками, на яких знаходиться
нерухоме майно до суду не надано.

Посилання позивача на укладення ОСОБА_4
та ОСОБА_2 договору про поділ майна, яке
знаходиться у сумісній власності від
11.02.2010 р. та акту приймання-передачі від
11.02.2010 р., судом не може бути прийнято до
уваги, оскільки вказаний договір не
свідчить про перехід права власності
на нерухоме майно, т. я. укладений не у
встановленій законом формі. Більш того,
не здійснено державну реєстрацію права
власності і відповідні докази
реєстрації права власності на
відповідача до суду не подано.

Також, позовні вимоги пред'явлено до
приватного підприємця ОСОБА_2, тоді як
власником майна є фізична особа ОСОБА_4
і договір про поділ майна, яке
знаходиться у сумісній власності від
11.02.2010 р. укладено між фізичними
особами, а не власником майна і
приватним підприємцем ОСОБА_2

Окрім того, відповідно до акту
визначення збитків заподіяних
власнику земельної ділянки від 29.11.2013
р., особою, якою завдано збитки та яка
повинна відшкодувати збитки є ОСОБА_4, а
не відповідач приватний підприємець
ОСОБА_2

Таким чином, позивачем не доведено
право власності відповідача на
нерухоме майно та завдання, у зв'язку з
не переоформленням права користування
земельними ділянками, збитків у
заявленому розмірі, тоді як відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 224
ГК України, ст. 120 ЗК України, керуючись
ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 22.08.2014 р.

Суддя
В.Г. Ситюк