ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"11" серпня 2014 р.
Справа № 911/3009/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАК-Агро», м. Тетіїв

до Комунального підприємства
«Благоустрій», м. Тетіїв

про стягнення 100 000,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Тарнавський В.А. предст., дов.
№187 від 14.05.2014р.;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТАК-Агро» (позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Комунального підприємства
«Благоустрій» (відповідач) про
стягнення 100 000,00 грн. боргу за договором
про надання поворотної фінансової
допомоги № 1-26-11/13 від 26.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.07.2014 року було порушено
провадження у справі, розгляд
призначено на 11.08.2014 року.

Повноважний представник відповідача в
судове засідання 11.08.2014р. не з'явився,
однак через канцелярію суду подав
клопотання, в якому просив проводити
розгляд справи без участі повноважного
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши подане клопотання,
заслухавши думку представника
позивача з даного приводу, суд вирішив
задовольнити клопотання.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

Враховуючи достатність в матеріалах
справи доказів для повного, всебічного
та об'єктивного розгляду спору по суті,
в судовому засіданні 11.08.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

26 листопада 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТАК-Агро»
(Позикодавець) та Комунального
підприємства «Благоустрій»
(Позичальник) було укладено договір про
надання поворотної фінансової
допомоги № 1-26-11/13, відповідно до умов
якого, Позикодавець надає Позичальнику
поворотну фінансову допомогу, а
Позичальник зобов'язується повернути
надані грошові кошти в порядку та на
умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору, поворотною
фінансовою допомогою є сума грошових
коштів в національній валюті України,
передана платнику податку у
користування на визначений відповідно
до даного договору строк, який не
передбачає нарахування процентів або
надання інших видів компенсацій як
плати за користування такими коштами
та є обов'язковими до повернення.

Пунктом 2.1. визначено, що поворотна
фінансова допомога надається в
національній валюті України в межах
суми 100 000,00 грн. без ПДВ.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. Договору, поворотна
фінансова допомога підлягає
поверненню протягом трьох днів з
моменту отримання вимоги Позикодавця,
але не пізніше 28 лютого 2014р. Повернення
грошових коштів проводиться шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Позикодавця в
установі банку.

Як стверджує позивач у своїй позовній
заяві, він свої зобов'язання за
договором виконав належним чином,
перерахувавши на рахунок відповідача
100 000,00 грн. поворотної фінансової
допомоги, на підтвердження чого надав
копію платіжного доручення № 2378 від
26.11.2013р.

09.04.2014р. позивач направив на адресу
відповідача претензію з вимогою
повернути надані кошти.

У відповідь на зазначену претензію
позивач отримав лист № 35 від 28.04.2014р., в
якому відповідач визнає борг та не
відмовляється від його виконання,
однак зазначає, що на даний час не має
змоги сплатити заборгованість, у
зв'язку зі скрутним фінансовим
становищем та зобов'язується сплатити
борг за наявності коштів.

Оскільки, відповідач свого
зобов'язання не виконав, позивач був
змушений звернутися з позовом до суду з
вимогою стягнути з відповідача боргу
за Договором про надання поворотної
фінансової допомоги № 1-26-11/13 у розмірі
100 000, 00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться, Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу, Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться у
статтях 525, 526 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України).

За своєю цивільно-правовою природою
поворотна фінансова допомога є
позикою.

Згідно приписів ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК
України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язання
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідач, у встановлений строк, не
повернув фінансову допомогу, суд
дійшов висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача 100 000,00 грн.
боргу є обґрунтованою, документально
підтвердженою та такою, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 44, 49 ГПК України, судовий
збір при задоволенні позову
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
«Благоустрій» (09800, Київська обл.,
Тетіївський район, м.Тетіїв, вул.
Шевченка, 9, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАК-Агро» (09800,
Київська обл., Тетіївський район,
м.Тетіїв, вул. Плоханівська,76, ) - 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
боргу та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 19.08.2014р.

Суддя
Щоткін О.В.