ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Справа № 911/1040/14

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Головуючого -
Ткаченко Н.Г.

Суддів -
Катеринчук Л.Й.

Куровського С.В.

За участю представників : ТОВ
"Союз-Трейд" - Порхуна В.М.; ліквідатора
ТОВ "ЛЛЛ" Білика О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
ТОВ "Союз-Трейд"

на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
08.07.2014 по справі № 911/1040/14 за позовом ТОВ
"ЛЛЛ" в особі ліквідатора Білика О.А. до
ТОВ "Союз-Трейд" про визнання недійсним
договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 позивач - ТОВ "ЛЛЛ" в особі
ліквідатора Білика О.А. звернувся із
позовом до господарського суду до ТОВ
"Союз-Трейд" про визнання недійсним
договору купівлі-продажу № 05/06 від
05.06.2006, укладеного між ТОВ "ЛЛЛ" та ТОВ
"Союз-Трейд".

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 28.05.2014 /суддя Лилак Т.Д./
провадження по справі № 911/1040/14,
припинено на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК
України.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 по
справі № 911/1040/14 /судді : Кропивна Л.В.,
Алданова С.О., Руденко М.А./ ухвалу
Господарського суду Київської області
від 28.05.2014 скасовано, справу
направлено на розгляд до
Господарського суду Київської області.

В касаційній скарзі ТОВ "Союз-Трейд"
просить постанову Київського
апеляційного господарського суду від
08.07.2014 скасувати, посилаючись на те, що
вона постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, а ухвалу Господарського суду
Київської області від 28.05.2014 залишити
в силі.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г., пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 08.08.2005 порушено
провадження по справі №01/3626 про
банкрутство ТОВ "ЛЛЛ". Постановою
Господарського суду Черкаської
області від 30.08.2005 по справі №01/3626 ТОВ
"ЛЛЛ" визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатором боржника Білеру
О.В. 05.06.2006 між ТОВ "ЛЛЛ" в особі
ліквідатора Білери О.В. та ТОВ
"Союз-Трейд" укладено договір
купівлі-продажу майна № 05/06,
визначеного в п.1.1. договору : тепловоз,
дрезина, залізнична під"їздна колія.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області суду від 26.08.2010
провадження по справі № 18-01/3626 про
банкрутство ТОВ "ЛЛЛ" припинено, як
безпідставно порушене.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 15.04.2011 порушена
справа № 14/5026/832/2011 про банкрутство ТОВ
"ЛЛЛ" на підставі ст. 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції Закону, чинній до 19.01.2013.

Постановою Господарського суду
Черкаської області від 15.09.2011 ТОВ
"ЛЛЛ" визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Пропадущого А.В., якого ухвалою від
19.10.2012 усунуто від виконання обов'язків
ліквідатора банкрута та призначено
ліквідатором ТОВ "ЛЛЛ" арбітражного
керуючого Білика О.А.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Господарського суду
Київської області по справі №13/156-11-24
від 17.01.2013 за позовом ТОВ "ЛЛЛ" в особі
ліквідатора боржника Білика О.А. до ТОВ
"Союз-Трейд" за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача :
ФОП Білера О.В., ПАТ "Банк "Київська
Русь" про визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 05/06 від 05.06.2006 та за
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору ВАТ
"Шрамківський цукровий завод" до ТОВ
"Союз-Трейд" та ТОВ "ЛЛЛ" про визнання
недійсним договору про визнання
недійсним договору купівлі-продажу №
05/06 від 05.06.2006, у задоволенні позовних
вимог ВАТ "Шрамківський цукровий завод"
відмовлено повністю, провадження по
справі №13/156-11-24 за первісним позовом
припинено, на підставі ст.80 ГПК України.

Вищевказане рішення Господарського
суду Київської області від 17.01.2013 в
частині припинення провадження у
справі мотивоване тим, що даний спір
повинен розглядатись, згідно вимог ч.11
ст.17, ст.25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не в позовному провадженні, а в межах
справи про банкрутство ТОВ "ЛЛЛ" у
ліквідаційній процедурі.

Рішення Господарського суду Київської
області від 17.01.2013 по справі № 13/156-11/24 не
змінено та не скасоване, набрало
законної сили.

Ліквідатор ТОВ "ЛЛЛ" Білик О.А.
звернувся із заявою про визнання
недійсним договору купівлі-продажу №
05/06 від 05.06.2006 у межах провадження по
справі про банкрутство ТОВ "ЛЛЛ".

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 29.03.2013 по справі
№ 14/5026/832/2011 заяву ТОВ "ЛЛЛ" задоволено
частково, визнано недійсним договір
купівлі-продажу майнового комплексу
цукрового заводу від 05.06.2006 №05/06,
укладений між ТОВ "ЛЛЛ" та ТОВ
"Союз-Трейд", в частині майна
зазначеного в п.1 договору; повернуто
спірне майно ТОВ "ЛЛЛ" (а.с.36-43).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 по
справі № 14/5026/832/2011 про банкрутство ТОВ
"ЛЛЛ", яка залишена без змін постановою
ВГСУ від 22.04.2014, ухвалу господарського
суду Черкаської області від 29.03.2013
скасовано, провадження по справі в
частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу майнового комплексу
цукрового заводу від 05.06.2006 №05/06 -
припинено (а.с.44-47).

Постанова суду апеляційної інстанції
від 28.01.2014 мотивована тим, що відповідно
до вимог ч.10 ст.17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
даний спір про визнання недійсним
договору не підлягає розгляду в межах
провадження у справі про банкрутство.

У зв'язку із вищевикладеним, ліквідатор
ТОВ "ЛЛЛ" Білик О.А. звернувся із позовом
до Господарського суду Київської
області до ТОВ "Союз Трейд" про визнання
недійсним договору купівлі-продажу №
05/06 від 05.06.2006.

Ухвала Господарського суду Київської
області від 28.05.2014 мотивована тим, що
рішенням Господарського суду
Київської області від 17.01.2013 по справі
№13/156-11-24 вирішено спір між тими ж
сторонами про той же предмет і з тих же
підстав, а отже, провадження по справі
підлягає припиненню на підставі п. 2 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Господарський суд апеляційної
інстанції, переглянувши справу в
апеляційному порядку, згідно вимог
ст.ст.99-101 ГПК України, скасував ухвалу
Київської області від 28.05.2014 про
припинення провадження по справі,
виходячи з того, що суд першої
інстанції не дослідив всіх обставин
справи, зокрема, не звернув уваги на те,
що предмет спору по справі №13/156-11-24 та
по справі №911/1040/14 однаковий, а підстави
є різними, оскільки вони грунтуються
на судових рішення Київського
апеляційного господарського суду від
28.01.2014 по справі № 14/5026/832/2011 та ВГСУ від
22.04.2014 по справі № 14/5026/832/2011, відповідно
до яких вказаний спір підлягає
розгляду виключно в позовному
провадженні.

Згідно з ч.2 ст.35 ГПК України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову
при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Постановою ВГСУ від 22.04.2014 залишено без
змін постанову Київського
апеляційного господарського суду від
28.01.2014 про припинення провадження по
справі про банкрутство ТОВ "ЛЛЛ" в
частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 05.06.2006 №05/06
виходячи з того, що оскільки спірний
договір купівлі - продажу укладений між
продавцем і покупцем в 2006 році, до
порушення провадження у даній справі
про банкрутство продавця - ТОВ "ЛЛЛ" (у
2011 році), виконаний в повному обсязі,
а тому відсутні підстави визнавати
даний договір купівлі-продажу від
05.06.2006 № 05/06 недійсним, згідно з ч.10 ст.17
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Зазначене судове рішення ВГСУ від
22.04.2014 по справі №14/5026/832/2011 є чинним та
не скасованим у встановленому Законом
порядку.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, ТОВ "ЛЛЛ" в особі
ліквідатора боржника Білика О.А.
обгрунтовано звернувся з позовною
заявою до господарського суду про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 05/06 від 05.06.2006,
укладеного між ТОВ "ЛЛЛ" та ТОВ
"Союз-Трейд".

Висновок суду першої інстанції про те,
що рішенням Господарського суду
Київської області від 17.01.2013 по справі
№13/156-11-24 вирішено спір між тими ж
сторонами про той же предмет і з тих же
підстав, є безпідставним, так як
вказаним рішенням по суті спір не
розглядався і не вирішувався та не
розглядався, провадження по справі
було припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80
ГПК України.

Розглядаючи справу, господарський суд
першої інстанції не врахував правову
позицію, висловлену в постанові ВГСУ
від 22.04.2014 у справі про банкрутство ТОВ
"ЛЛЛ" по справі № 14/5026/832/2011 та
постановив судове рішення без повного
та належного вивчення всіх обставин
справи.

Відповідно до ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обгрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

В апеляційній інстанції не приймаються
і не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Київський апеляційний
господарський суд належним чином
перевіривши фактичні обставини справи,
давши належну оцінку зібраним по
справі доказам, доводам та
запереченням сторін, дійшов до вірного
висновку про те, що позовні вимоги ТОВ
"ЛЛЛ" в особі ліквідатора Білика О.А. до
ТОВ "Союз-Трейд" про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
№ 05/06 від 05.06.2006, підлягають
розгляду по суті в позовному
провадженні.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 по
справі № 911/1040/14 постановлена у
відповідності до вимог закону та
фактичних обставин справи і підстав
для її скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду, які
викладені в апеляційній постанові.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117 - 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ "Союз-Трейд"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 по
справі № 911/1040/14 залишити без змін.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді -
Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.