ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.
Справа № 911/2211/14

за позовом Київського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Київ

до Приватного підприємства «Фісон»,
Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 120000,00 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Левченко М.В. -
довіреність № 02-08.1/1101 від 28.05.2014 р.;

від відповідача: Рудницька З.І. -
довіреність б/№ від 28.07.2014 р.;

Смакота С.І. - керівник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської
області звернулось Київське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
(далі - позивач) з позовом до Приватного
підприємства «Фісон» (далі -
відповідач) про стягнення 120000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач
посилається на порушення Відповідачем
законодавства про захист економічної
конкуренції, на підставі чого
Позивачем було винесено рішення № 59
від 07.11.2013 р. про накладення штрафу в
сумі 60000,00 грн. Позивач зазначає, що
відповідач суму штрафу в строк, який
передбачений ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
не сплатив, в зв'язку з чим позивачем в
порядку ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
нараховано пеню за період з 01.03.2014 р. по
06.06.2014 р. в сумі 60000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.06.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2211/14 та
призначено її до розгляду на 16.07.2014 р. У
судовому засіданні 16.07.2014 р. оголошено
перерву до 28.07.2014 р.

15.07.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Відповідача від
15.07.2014 р. б/№ (вх. № 13920/14) про зупинення
провадження у справі.

15.07.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшов відзив Відповідача від 15.07.2014
р. б/№ (вх. № 13923/14) на позов.

17.07.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Позивача від 16.07.2014
р. № 02-08.1/1491 (вх. № 14204/14) про долучення
додаткових доказів.

28.07.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Відповідача від
28.07.2014 р. б/№ (вх. № 14990/14) про зупинення
провадження у справі.

В судове засідання 28.07.2014 р. з'явились
представники Позивача і Відповідача та
надали пояснення у справі, представник
Позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх в повному
обсязі. Представник Відповідача проти
позову заперечував.

Дослідивши вищевказані клопотання
Відповідача (вх. № 13920/14) та (вх. № 14990/14)
про зупинення провадження у справі,
судом встановлено, що вказані
клопотання обґрунтовані тим, що
Відповідачем подано до Київського
окружного адміністративного суду
позовну заяву про визнання
протиправним рішення Адміністративної
колегії Київського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України № 59
від 07.11.2013 р. у справі № 733/10-р-02-07-13 та
його скасування, і ухвалою Київського
окружного адміністративного суду від
09.07.2014 р. відкрито провадження в
адміністративній справі № 810/4061/14. У
зв'язку з викладеним Відповідач
просить суд на підставі ст. 79 ГПК
України зупинити провадження у даній
справі до розгляду Київським окружним
адміністративним судом справи №
810/4061/14.

Розглянувши вказані клопотання
Відповідача про зупинення провадження
у справі, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні останніх,
оскільки згідно ст. 60 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено. Таким
чином суд не вбачає підстав для
зупинення провадження у цій справі до
розгляду Київським окружним
адміністративним судом справи №
810/4061/14.

Крім цього судом береться до уваги той
факт, що рішенням господарського суду
міста Києва від 10.06.2014 р. у справі №
910/370/14 за позовом ТОВ
«Інвестиційно-будівельна компанія
«Інфокс» до Київського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України за
участю третьої особи - ПП «Фісон»
відмовлено у задоволенні позову про
визнання недійсним рішення № 59 від
07.11.2013 р. у справі № 733/10-р-02-07-13.

Отже, на підставі ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені в рішенні
господарського суду міста Києва від
10.06.2014 р. у справі № 910/370/14 щодо
правомірності та підстав прийняття
Адміністративною колегією Київського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
рішення № 59 від 07.11.2013 р. у справі №
733/10-р-02-07-13, не потребують повторного
доказування під час розгляду даної
справи.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Детально розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представників сторін та
дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2013 р. Адміністративною колегією
Київського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України було прийнято рішення № 59 «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу» за результатами розгляду
справи № 733/10-р-02-07-13.

Пунктом 1 резолютивної частини
вказаного рішення визнано дії
Товариства з обмеженою
відповідальністю
Інвестиційно-будівельна компанія
«Інфокс» () та
Приватного підприємства «Фісон» () під час підготовки та
участі у процедурі відкритих торгів на
закупівлю робіт з реконструкції
частини приміщення школи з добудовою
під дитячий садок по вул. Рибенка, 19, в с.
Томашівка, Фастівського району у 2012
році, порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції, яке
передбачене пунктом 1 статті 50 та
пунктом 4 частини другої статті 6 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді вчинення
антиконкурентних узгоджених дій, що
стосуються спотворення результатів
торгів (тендерів).

Пунктом 3 резолютивної частини
вказаного рішення, за вчинення
порушення, яке викладене в пункті 1
резолютивної частини цього рішення,
відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
вирішено накласти на приватне
підприємство «Фісон» ()
штраф у розмірі 60000 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції є
антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
антиконкурентними узгодженими діями є
узгоджені дії, які призвели чи можуть
призвести до недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції.
Антиконкурентними узгодженими діями,
зокрема, визнаються узгоджені дії, які
стосуються спотворення результатів
торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»,
рішення та розпорядження, що
приймаються органами Антимонопольного
комітету України відповідно до
законодавства про захист економічної
конкуренції, надаються особам, які
беруть участь у справі, у вигляді їх
копій, посвідчених у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідач заперечуючи проти позову
зазначає у відзиві, що він не був
належним чином повідомлений про
прийняття Позивачем рішення № 59 від
07.11.2013 р. та дізнався про вказане
рішення тільки 11.06.2014 р.

Вказані твердження Відповідача
спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем було направлено копію
рішення № 59 разом із супровідним
листом № 02-07/3048 від 14.11.2013 р. Відповідачу
14.11.2013 р. за адресою: 08500, Київська обл., м.
Фастів, вул. Червоний Шлях, 26, яка була
зазначена Відповідачем в документах,
поданих під час проведення тендеру, та
вказане поштове відправлення
повернулося Позивачу з відміткою: «за
зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, Відповідач
зареєстрований за адресою: 09100,
Київська обл., м. Біла Церква, вул.
Славіна, буд. 48.

25.11.2013 р. представниками Позивача було
здійснено виїзд за даною адресою для
вручення Відповідачу витягу з рішення,
проте було встановлено, що Відповідач
за вказаною адресою не перебуває, про
що було складено акт від 25.11.2013 р., копія
якого долучена Позивачем до позовної
заяви.

Крім цього Позивачем надано лист УДППЗ
«Укрпошта» Київська міська дирекція
від 18.07.2014 р. № 303/06-А-2261, в якому вказано,
що за адресою: 09100, Київська обл., м. Біла
Церква, вул. Славіна, 48, яка є юридичною
адресою Відповідача, знаходиться
багатоквартирний будинок, отже без
конкретизації номеру квартири
доставити поштове відправлення не
вбачається можливим.

В подальшому Позивачем на офіційному
веб-сайті Позивача 27.11.2013 р. та в газеті
«Голос України» № 242 (5742) від 20.12.2013 р.
було опубліковано повідомлення про
прийняття вказаного рішення № 59 від
07.11.2013 р.

Також судом береться до уваги, що
господарським судом міста Києва
розглядалась справа № 910/370/14 за позовом
ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія
«Інфокс» до Київського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ПП «Фісон» (яка була
залучена до участі у справі ухвалою від
10.02.2014 р.) про визнання недійсним
рішення № 59 від 07.11.2013 р., та представник
ПП «Фісон» був присутній у судовому
засіданні.

Отже твердження Відповідача про
неналежне повідомлення його про
прийняте рішення та про те, що
Відповідач дізнався про наявність
вказаного рішення № 59 лише 11.06.2014 р.
спростовуються наведеними вище
фактами.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Частиною 3 статті 254 ЦК України строк, що
визначений місяцями, спливає у
відповідне число останнього місяця
строку.

Таким чином, враховуючи, що публікація
Позивачем повідомлення про прийняте
рішення № 59 в газеті «Голос України»
була здійснена 20.12.2013 р., Відповідач мав
сплатити штраф до 28.02.2014 р. включно.

Накладений штраф у встановлений термін
Відповідач не сплатив, що Відповідачем
не заперечується.

В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 15 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» зазначено, що вирішуючи
спори, пов'язані із зобов'язанням
виконати рішення Антимонопольного
комітету України чи його
територіального відділення або про
стягнення коштів (штрафу, пені) на
підставі такого рішення, господарським
судам необхідно мати на увазі, що сам по
собі факт неоскарження рішення особою,
якої воно стосується, не є безумовним
свідченням законності відповідного
акта державного органу. Тобто для того,
щоб дійти висновку про обов'язковість
виконання рішення названого Комітету
чи його територіального відділення,
господарському суду потрібно
досліджувати це рішення на предмет
його відповідності вимогам
законодавства, якщо така відповідність
заперечується іншою стороною у справі.
Однак господарським судом не можуть
братися до уваги доводи особи, стосовно
якої прийнято рішення (заявника,
відповідача, третьої особи в розумінні
статті 39 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»), з приводу
незаконності та/або необґрунтованості
цього рішення, якщо такі доводи
заявлено після закінчення строків,
встановлених частиною другою статті 47
та частиною першою статті 60 названого
Закону, оскільки дана особа не
скористалася своїм правом на
оскарження відповідного акта
державного органу, а перебіг
зазначеного строку виключає
можливість перевірки законності та
обґрунтованості рішення органу
Антимонопольного комітету України.

Як зазначено вище, правомірність та
обґрунтованість рішення Позивача № 59
від 07.11.2013 р. була предметом розгляду
господарським судом міста Києва справи
№ 910/370/14 про визнання недійсним
вказаного рішення № 59, та рішенням суду
від 10.06.2014 р. у задоволенні позову було
відмовлено та встановлено, що рішення
№ 59 є законним та обґрунтованим, отже
вказані обставини не потребують
повторного доказування в контексті ст.
35 ГПК України.

Отже, Відповідач всупереч вимогам
частин 2, 3 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
безпідставно ухилився від виплати у
встановлений Законом термін
накладеного Позивачем штрафу.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України
«Про Антимонопольний комітет України»
та пп. 14 п. 3 Положення про територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, затвердженого розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
23.02.2001 р. № 32-р (зареєстрованого в
Мін'юсті 30.03.2001 р. за №291/5482),
Антимонопольний комітет України, його
територіальні відділення з метою
захисту інтересів держави, споживачів
та суб'єктів господарювання, у зв'язку з
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції юридичними чи
фізичними особами, подають заяви,
позови, скарги до суду про стягнення
несплачених у добровільному порядку
штрафів та пені.

Частиною 7 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
передбачено, що у разі несплати штрафу
у строки, передбачені рішенням, та пені
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Оскільки Відповідач на час прийняття
рішення штраф, накладений рішенням
Адміністративної колегії Київського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
07.11.2013 р. № 59 в розмірі 60000,00 грн. не
сплатив, вимога Позивача про стягнення
з Відповідача 60000,00 грн. штрафу підлягає
задоволенню.

У зв'язку з несплатою Відповідачем
штрафу у встановлений законодавством
термін, Позивачем була нарахована пеня
в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожний
день прострочення сплати штрафу, за
період з 01.03.2014 р. до 06.06.2014 р. в сумі 87300,00
грн., проте Позивач просить суд
стягнути з Відповідача пеню в розмірі
60000,00 грн., відповідно до вимог ч. 5 ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції».

Як встановлено господарським судом,
прострочення сплати Відповідачем
штрафу з урахуванням положень ч. 3 ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» почалось з 01.03.2014 р.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції», за
кожний день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Оскільки розмір пені, заявленої
Позивачем до стягнення з Відповідача
відповідає вимогам, встановленим ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», вимога Позивача про
стягнення 60000,00 грн. пені за період з
01.03.2014 р. по 06.06.2014 р. підлягає
задоволенню.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог Київського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на Відповідача.

Беручи до уваги, що Позивач звільнений
від сплати судового збору згідно п. 12 ч.
1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір», судовий збір у сумі 2400,00 грн.
підлягає стягненню з Відповідача в
доход Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Фісон» (09100, Київська
обл., м. Біла Церква, вул. Славіна, 48; ) штраф у розмірі 60000
(шістдесят тисяч) грн. 00 коп. та пеню у
розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп.
до Державного бюджету України
(Отримувач БЦ/УК м. Біла Церква, номер
рахунку 0043, код одержувача 38009832,
Код бюджетної класифікації: 21081100, МФО
821018, символ звітності 106 в установі
банку - Головне управління Державного
казначейства України у Київській
області).

3. Стягнути з Приватного
підприємства «Фісон» (09100, Київська
обл., м. Біла Церква, вул. Славіна, 48; ) в доход Державного бюджету
України 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00
коп. судового збору.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 07.08.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.