ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.08.14р. Справа № 904/4491/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлевій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області,
м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ХІМТЕК-ПЛАСТ", м.
Вільногірськ

Третя особа - 1 Дніпропетровська
обласна рада, м. Дніпропетровськ

Третя особа - 2: Вільногірська міська
рада, м. Вільногірськ

про стягнення 8 405,70 грн.

Представники:

Від позивача: Годько І.О., дов. № 2 від
13.01.14р.

Від відповідача: Кургузова О.Ю., дов. №
б/н від 08.07.14р.;

Чумак Т.І. дов. № б/н від
12.08.14р.

Від третьої особи - 1: Лупашко Д.А. дов. №
ВИХ- 4218/0/2-13 від 27.12.13р.

Від третьої особи - 2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Державна екологічна
інспекція в Дніпропетровській області
звернулась до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімтек - пласт» м.
Вільногірськ з позовом про стягнення
шкоди в розмірі 8405грн.70коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на порушення
відповідачем вимог природоохоронного
законодавства, що призвело до
засмічення земельної ділянки та
заподіяння шкоди; наказ №1590-П від
07.10.2013р.; направлення на перевірку
№4-9722-9-3 від 07.10.2013р.; повідомлення
№4-9722-9-3 від 07.10.2013р.; акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ТОВ «Хімтек - Пласт»
№4-482-9-3 від 31.10-13.11.2013р.; розрахунок
шкоди; довідка Відділу Держземагенства
в Верхньодніпровському районі №9/18-2606
від 10.12.2013р.; претензія №1-9/14 від 17.01.2014р.

Як зазначає позивач, за результатами
проведеної перевірки підприємства
було встановлено порушення вимог
чинного законодавства, а саме - на
території відповідача на майданчику
без твердого суцільного покриття
виявлено факт засмічення земельної
ділянки відходами деревини IV класу
небезпеки, на площі 4м2, товщина шару
відходів складає 2м.

На підстав положень Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства, в
редакції, затвердженій наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №149 від
04.04.2007р. (зареєстровано в Мінюсті
25.04.2007р. за №422/13689) був зроблений
розрахунок шкоди в розмірі 8405грн.70коп.

Враховуючи положення статті 69
Бюджетного кодексу України, позивачем
заявлені вимоги про стягнення шкоди з
розподілом суми в установлених
пропорціях до спеціальних фондів
Державного, Дніпропетровського
обласного та Вільногірського міського
бюджетів.

Також позивач надав клопотання та
просив звільнити від сплати судового
збору. Суд в задоволенні клопотання про
звільнення від сплати судового збору
відмовив, за власною ініціативою
надавав відстрочення зі сплати
судового збору до наступного судового
засідання.

У відзиві відповідач не погодився із
заявленими вимогами, наполягаючи на їх
безпідставності та необґрунтованості.

Відповідач стверджував, що позивачем
не доведено відсутність суцільного
покриття або його невідповідність
нормам покриттів для земельної
ділянки, на якій зберігаються відходи
деревини.

Зазначені в акті перевірки предмети
знаходяться не на відкритому ґрунті та
не можуть забруднювати навколишнє
середовище. Розрахунок шкоди
здійснений не експертом в цій галузі.
Встановлення наявності відкритого
ґрунту, розміщення сторонніх предметів
та матеріалів на ґрунті без
відповідного дозволу, забруднення або
можливість забруднення навколишнього
природного середовища неможливі без
додаткових спеціальних знань. Тому
позивач не мав права проводити
розрахунок розміру відшкодування
збитків.

Відповідачем надавались заперечення
на акт перевірки, але позивач не
відреагував на них належним чином. В
якості доказу необґрунтованості
позовних вимог в частині наявного
відкритого ґрунту, відповідачем надано
фототаблицю місця, на якому, за його
словами, було виявлено засмічення.

Відповідач також подав клопотання про
призначення судової екологічної
експертизи з визначення наявності
нанесення шкоди внаслідок забруднення
та засмічення земельної ділянки та
визначення (у разі наявності шкоди) її
розміру.

У поясненнях від 05.08.2014р., позивач
заперечував проти задоволення
клопотання про призначення судової
експертизи, посилаючись на те, що акт
перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог законодавства у сфері охорони
навколишнього природоохоронного
природного середовища.

В акті перевірки зафіксований факт
засмічення земельної ділянки
відходами деревини. Перевірка
здійснювалась на території суб'єкта
господарювання шляхом візуального
огляду із застосуванням, у разі
необхідності
інструментально-лабораторного,
радіаційного та інших методів
контролю. Виміри проводились повіреною
рулеткою №8115 від 16.08.2013р.

Визначення розмірів шкоди внаслідок
засмічення земель передбачено
параграфом 5 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
природи України №149 від 04.04.2007р.
(зареєстровано в Мінюсті 25.04.2007р. за
№422/13689) На підставі формули, наведеної
в цьому параграфі і здійснювався
розрахунок розміру шкоди. Основою
розрахунку є нормативна грошова оцінка
засміченої земельної ділянки. Цей
показник був викладений в довідці
Відділу Держземагенства в
Верхньодніпровському районі №9/18-2606
від 10.12.2013р.

Розглянувши клопотання відповідача
про призначення судової експертизи та
дослідивши підстави, за яких
пропонується призначити судову
експертизу, господарський суд
відмовляє у його задоволенні з
наступних підстав.

Відповідно до положень статті 41
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд призначає
судову експертизу для роз'яснення
питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

Відповідачем не доведено, що висновок
експерта є єдиним можливим засобом
доказування факту відсутності
засмічення земельної ділянки
відходами деревини, виявленого в
період з 31.10.2013р. по 13.11.2013р. за наявності
інших матеріалів в справі.

В судовому засіданні від 13.08.2014р.
представник третьої особи 1 підтримав
правову позицію позивача.

Дослідивши матеріали та вислухавши
пояснення представників сторін,
третьої особи господарський суд
встановив наступне.

Фахівцями Державної екологічної
інспекції в Дніпропетровській області
згідно наказу №1590-П від 07.10.2013р.
протягом періоду 31.10.2013р. - 13.11.2013р. було
проведено перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами.

За наслідками перевірки був складений
акт, де було зазначено, що під час
обстеження території на майданчику без
твердого суцільного покриття виявлено
факт засмічення земельної ділянки
відходами деревини на площі 2м*2м=4м2,
товщина шару відходів дорівнює 2м.
Вимірювання було здійсненою рулеткою
№8115, яка пройшла дежповірку 26.08.2013р.

За наслідками перевірки був складений
протокол про адміністративні
порушення №05185 від 13.11.2013р. про
притягнення до адміністративної
відповідальності директора ТОВ
"Хімтек-пласт" та винесена постанова
про накладення адміністративного
стягнення №05185, 05186, 05187 від 18.11.2013р. у
вигляді штрафу в розмірі 850грн. Згідно з
квитанцією від 20.11.2013р. вказана сума
була сплачена в повному обсязі.

Також в січні 2014р. був зроблений
розрахунок заподіяної шкоди та разом з
претензією №4-482-9-3 від 17.01.2014р.
направлений на адресу відповідача.

Відповідно до статті 40 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог, у тому
числі здійснення заходів щодо
запобігання псуванню, забрудненню,
виснаженню природних ресурсів,
негативному впливу на стан
навколишнього природного середовища.

За змістом статті 35 Закону України «Про
охорону земель» №962-IV від 19.06.2003р. (із
змінами та доповненнями) власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані, в тому числі дотримуватися
вимог земельного та природоохоронного
законодавства України; забезпечувати
використання земельних ділянок за
цільовим призначенням; забезпечувати
захист земель від ерозії, виснаження,
забруднення, засмічення, засолення,
осолонцювання, підкислення,
перезволоження, підтоплення,
заростання бур'янами, чагарниками і
дрібноліссям; вживати заходів
запобігання негативному і
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу.

Згідно договору оренди землі №153 від
26.10.2009р. відповідачу передано в оренду
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
із земель промисловості, розташовану в
південно-східній частині міста
Вільногірська по вул. Промисловій, 25 в
промисловій зоні. Площа земельної
ділянки - 0,0145га, з яких 0,0072га - під
будівлями та спорудами, 0,0073 - під
проїздами, проходами та площадками.

Також на підставі договору оренди
землі №154 від 26.10.2009р. відповідачу
передано в оренду земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
із земель промисловості, розташовану в
південно-східній частині міста
Вільногірська по вул. Промисловій, 25 в
промисловій зоні. Площа земельної
ділянки - 4,8376га для промислового
використання.

Як вбачається зі змісту вищевказаних
договорів оренди, на земельній ділянці
розташований комплекс нежитлових
будівель і споруд, який є власністю
орендаря відповідно до свідоцтва про
право власності серія САВ №616175 від
03.02.2009р.

Відповідно до положень договорів
оренди землі №154 від 26.10.2009р. та №153 від
26.10.2009р., вони укладені строком на
10років.

Сторонами не оспорюється факт
розташування виявленого засмічення на
земельній ділянці, що використовується
відповідачем на праві оренди.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відходи» №187/98-ВР від 05.03.1998р. (із
змінами та доповненнями) відходами є
будь-які речовини, матеріали і
предмети, що утворилися у процесі
виробництва чи споживання, а також
товари (продукція), що повністю або
частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

У розумінні вказаної статті відходи не
обов'язково мають бути токсичними,
проте якщо вони утворились в процесі
людської діяльності, то мають бути
утилізовані чи видалені.

Згідно статті 55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» №1264-XII від 25.06.1991р. (із
змінами та доповненнями) суб'єкти права
власності на відходи повинні вживати
ефективних заходів для зменшення
обсягів утворення відходів, а також для
їх утилізації, знешкодження або
розміщення; розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людей.

Статтею 17 Закону України «Про відходи»
№187/98-ВР від 05.03.1998р. (із змінами та
доповненнями) встановлені обов'язки
суб'єктів господарської діяльності у
сфері поводження з відходами. Зокрема,
суб'єкти господарювання зобов'язані
запобігати утворенню та зменшувати
обсяги утворення відходів;
забезпечувати приймання та утилізацію
використаних пакувальних матеріалів і
тари, в яких знаходилася продукція цих
підприємств, установ та організацій -
суб'єктів господарської діяльності,
або укладати угоди з відповідними
організаціями на їх збирання та
утилізацію; не допускати зберігання та
видалення відходів у несанкціонованих
місцях чи об'єктах; здійснювати
контроль за станом місць чи об'єктів
розміщення власних відходів;
відшкодовувати шкоду, заподіяну
навколишньому природному середовищу,
здоров'ю та майну громадян,
підприємствам, установам та
організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з
відходами, відповідно до законодавства
України.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про відходи» №187/98-ВР від 05.03.1998р. (із
змінами та доповненнями) зберігання та
видалення відходів здійснюються
відповідно до вимог екологічної
безпеки та способами, що забезпечують
максимальне використання відходів чи
передачу їх іншим споживачам (за
винятком захоронення).

На кожне місце чи об'єкт зберігання або
видалення відходів складається
спеціальний паспорт, в якому
зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.

Видалення відходів здійснюється
відповідно до встановлених
законодавством вимог екологічної
безпеки з обов'язковим забезпеченням
можливості утилізації чи захоронення
залишкових продуктів за погодженням з
державною санітарно-епідеміологічною
службою України.

Зберігання та видалення відходів
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
умови їх зберігання; визначені для
зберігання та видалення відходів місця
чи об'єкти повинні використовуватися
лише для заявлених на одержання
дозволу відходів.

Забороняється змішування чи
захоронення відходів, для утилізації
яких в Україні існує відповідна
технологія; забороняється
несанкціоноване скидання і розміщення
відходів, у тому числі побутових у
підземних горизонтах, на території
міст та інших населених пунктів, на
територіях природно-заповідного фонду,
на землях природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення, в
межах водоохоронних зон та зон
санітарної охорони водних об'єктів, у
інших місцях, що може створювати
небезпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людини; захоронення відходів у надрах
допускається у виняткових випадках за
результатами спеціальних досліджень з
дотриманням стандартів, норм і правил,
передбачених законодавством України.

Таким чином, всупереч твердженням
відповідача, при засміченні земель не
потрібно встановлювати факт наявність
шкідливих речовин у ґрунтах, вміст яких
перевищує природний фон, що призводить
до кількісних та якісних змін, а
достатньо лише встановлення факту
наявності на земельній ділянці
сторонніх предметів та матеріалів без
відповідних дозволів та з порушенням
вимог до розміщення.

Порядок розрахунку розмірів
відшкодування шкоди суб'єктами
господарювання та фізичними особами в
процесі їх діяльності через
забруднення земель хімічними
речовинами, їх засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і поширюється на всі землі
України незалежно від форм їх
власності встановлено Методикою
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства, в
редакції, затвердженій наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №149 від
04.04.2007р. (зареєстровано в Мінюсті
25.04.2007р. за №422/13689) (далі - Методика).

Пунктом 3.1 Методики встановлено, що
вона застосовується під час
встановлення розмірів шкоди від
забруднення (засмічення) земель
будь-якого цільового призначення, що
сталося внаслідок несанкціонованих
(непередбачених проектами, дозволами)
скидів (викидів) речовин, сполук і
матеріалів, внаслідок порушення норм
екологічної безпеки у разі зберігання,
транспортування та проведення
вантажно-розвантажувальних робіт,
використання пестицидів і
агрохімікатів, токсичних речовин,
виробничих і побутових відходів;
самовільного розміщення промислових,
побутових та інших відходів.

Відповідно до пункту 2 Методики,
засмічення земель - це наявність на
території земельних ділянок сторонніх
предметів і матеріалів.

Землі вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Відповідно до пункту 3.3. Методики факти
забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

За приписами пунктів 4.4 та 4.5 Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №464 від
10.09.2008р. (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 15.01.2009р. за №18/16034), під
час проведення перевірки
перевіряються наявність та чинність
дозвільних документів, які
підтверджують право на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної з
використанням природних ресурсів
(розміщення відходів, поводження з
відходами (крім поводження з
радіоактивними відходами),
небезпечними хімічними речовинами,
викиди в атмосферне повітря з
стаціонарних джерел, спеціальне
використання природних ресурсів),
транскордонним переміщенням об'єктів
рослинного й тваринного світу, та інших
документів, необхідних для здійснення
перевірки.

Крім цього, перевірка здійснюється на
території суб'єкта господарювання - на
виробничих майданчиках, у цехах, у
місцях розташування обладнання,
земельних ділянках, у тому числі
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду, шляхом
візуального огляду із застосуванням, у
разі необхідності,
інструментально-лабораторного,
радіаційного та інших методів
контролю.

Так, Актом перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України за період з 31.10.2013р. по 13.11.2013р.,
було встановлено засмічення
відповідачем земельної ділянки
відходами деревини на площі 2м*2м=4м2,
товщина шару відходів дорівнює 2м.
Вимірювання було здійсненою рулеткою
№8115, яка пройшла дежповірку 26.08.2013р.

Відповідачем не спростовано належними
та допустимими доказами, що на момент
проведення перевірки та виявлення
засмічення відходи деревини не
знаходились на майданчику без
суцільного покриття, помилковість
визначеної позивачем товщини шару
відходів.

Суд не приймає в якості належного та
допустимого доказу надану
відповідачем фототаблицю. По-перше,
фотографії місцевості були зроблені в
інший календарний період аніж
відбувалась перевірка. По-друге,
відсутні докази, що на фотокартках
зображена саме спірна земельна
ділянка.

Відповідно до пункту 3.5. Методики при
виявленні засмічення визначаються на
місці обсяги засмічення відходами та
інші показники, які необхідні для
визначення розмірів шкоди: об'єм
відходів (м3), що спричинили засмічення,
встановлюють за об'ємними
характеристиками цього засмічення
через добуток площі засмічення
земельної ділянки та товщини шару цих
відходів; товщину шару відходів
ділянки визначають вимірюванням (пункт
3.5.1. Методики).

Пунктом 5.1 Методики передбачено, що
розміри шкоди обчислюються
уповноваженими особами, що здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт засмічення земель, протягом шести
місяців з дня виявлення порушення;
основою розрахунків розміру шкоди від
засмічення земель є нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, що засмічена.

Враховуючи викладене, суд не приймає до
уваги посилання відповідача на
передчасність та недоведеність
розрахунку, виконаного не експертами.

З наданого розрахунку розміру шкоди,
заподіяної засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
України відповідачем, вбачається, що
площа засміченої земельної ділянки
становить 4м2; заміри проводились на
місці повіреною мірною рулеткою;
товщину шару відходів ділянки
визначені вимірюванням.

Пунктом 5.5. Методик встановлено, що
розмір шкоди внаслідок засмічення
земель визначається за формулою 6: РШЗ =
А х Б х ГОЗ х ПДЗ х КЗЗ х КНВ х КЕГ, де РШЗ
- розмір шкоди від засмічення земель,
грн.; А - питомі витрати на ліквідацію
наслідків засмічення земельної
ділянки, значення якого дорівнює 0,5; Б -
коефіцієнт перерахунку, що при
засміченні земельної ділянки
побутовими, промисловими та іншими
відходами дорівнює 10; ГОЗ - нормативна
грошова оцінка земельної ділянки, що
зазнала засмічення, грн./м2; ПДЗ - площа
засміченої земельної ділянки, м2; КЗЗ -
коефіцієнт засмічення земельної
ділянки, що характеризує ступінь
засмічення її відходами, який
визначається за додатком 6; КНВ -
коефіцієнт небезпеки відходів, який
визначається за додатком 5; КЕГ -
коефіцієнт еколого-господарського
значення земель визначається за
додатком 2.

Відповідно до пунктів 5.7 та 5.8 Методики
значення коефіцієнта засмічення
земельної ділянки (КЗЗ) приймається за
ступенем її засмічення, визначеного в
залежності від об'єму відходів, згідно
з додатком 6; значення коефіцієнта
еколого-господарського значення
земель (КЕГ) приймається відповідно до
категорії земель, що зазнали
засмічення, або їх статусу як таких, що
підлягають особливій охороні, згідно з
додатком 2.

Згідно з пунктом 5.6. Методики довідку
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, що зазнала
засмічення, надають територіальні
органи спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи, при
розрахунку шкоди, заподіяної
засміченням земельної ділянки,
позивачем для визначення вартості 1м2
земельної ділянки використовувався
показник нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, визначений у
довідці №9/18-2606 від 10.12.2013р., наданій
Відділом Держземагенства в
Верхньодніпровському районі.

Разом з тим, згідно витягу з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель, наданого відповідачем,
вказаний розмір становить іншу суму, а
саме - 52грн.53коп., замість 280грн.19коп.
вирахованого позивачем.

Враховуючи положення статті 20 Закону
України "Про оцінку земель" №1378-IV від
11.12.2003р. (із змінами та доповненнями),
суд приймає в якості належного доказу
вартості 1м2 засміченої ділянки саме
показники з витягу з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель.

Таким чином, належний розмір шкоди,
вирахуваний за формулою 6 розділу 5
Методики, дорівнюватиме 0,5 х 10
(коефіцієнт перерахунку при засміченні
земельної ділянки побутовими,
промисловими та іншими відходами) х
52грн.53коп. (нормативна грошова оцінка
за 1м2 земельної ділянки, розташованої в
південно-східній частині міста
Вільногірська по вул. Промисловій, 25 в
промисловій зоні згідно витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки) х 4м2
(площа земельної ділянки, зайнята
відходами, згідно акту перевірки за
період 31.10.2013р. - 13.11.2013р.) х 1,5 (за
додатком №6 ступінь засмічення) х 1 (за
додатком №5 відходи IV класу) х 1 (за
додатком №2 -землі промисловості) =
1575грн.90коп.

В пункті „в" частини 1 статті 211
Земельного кодексу встановлено, що
громадяни та юридичні особи несуть
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
псування сільськогосподарських угідь
та інших земель, їх забруднення
хімічними та радіоактивними
речовинами і стічними водами,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно статті 43 Закону України "Про
відходи" №187/98-ВР від 05.03.1998р. (із змінами
та доповненнями) підприємства,
установи, організації та громадяни
України, а також іноземні юридичні і
фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про відходи, в
порядку і розмірах, встановлених
законодавством України.

Пунктом 7 частини 2 статті 69 Бюджетного
кодексу України передбачено, що до
надходжень спеціального фонду
місцевих бюджетів належать 70 відсотків
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, в тому числі: до сільських,
селищних, міських бюджетів - 50
відсотків, обласних бюджетів та
бюджету Автономної Республіки Крим - 20
відсотків, бюджетів міст Києва та
Севастополя - 70 відсотків.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача шкоду, заподіяну внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
загальному розмірі 1575грн.90коп., з якої:
472грн.77коп. має бути зарахована до
спеціального фонду Державного бюджету
України, що становить 30%; 315грн.18коп - до
спеціального фонду обласного бюджету
Дніпропетровської обласної ради, що
становить 20%; 787грн.95коп. - до
спеціального фонду місцевого бюджету
Вільногірської міської ради, що
становить 50%. У задоволенні решти вимог
слід відмовити через
необґрунтованість.

Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Закону України "Про
охорону земель" №962-IV від 19.06.2003р. (із
змінами та доповненнями), Закону
України "Про відходи" №187/98-ВР від
05.03.1998р. (із змінами та доповненнями),
Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4,
21, 22, 33, 34, 36, 38, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімтек-пласт" м.
Вільногірськ за участю третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору:
Дніпропетровської обласної ради та
Вільногірської міської ради про
стягнення шкоди в розмірі 8405грн.70коп. -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімтек-пласт" м.
Вільногірськ (Ідентифікаційний код
35932603, місцезнаходження: 51700, м.
Вільногірськ, вул. Промислова, 25) шкоду,
заподіяну внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
загальному розмірі 1575грн.90коп., з якої:
472грн.77коп. до спеціального фонду
Державного бюджету України, що
становить 30%; 315грн.18коп до спеціального
фонду обласного бюджету
Дніпропетровської обласної ради, що
становить 20%; 787грн.95коп. до
спеціального фонду місцевого бюджету
Вільногірської міської ради, що
становить 50%, із зарахуванням коштів на
аналітичний рахунок, відкритий в
головному управлінні Державного
казначейства України за балансовим
рахунком 3311 "Кошти, які підлягають
розподілу між Державним і місцевими
бюджетами".

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімтек-пласт" м.
Вільногірськ (Ідентифікаційний код
35932603, місцезнаходження: 51700, м.
Вільногірськ, вул. Промислова, 25) на
користь Державного бюджету витрати зі
сплати судового збору в розмірі 1827грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Видати накази після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 13.08.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 18.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова