ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р.Справа № 922/2150/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора
Червонозаводського району м.Харкова в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Харківської
області, м. Харків до Державного
підприємства "Жовтневе лісове
господарство", м. Харків про стягнення
50.202,00 грн. шкоди за участю :

прокурор - Зливка К.О., посвідчення №013773
від 06.12.2012р.;

представників:

позивача - Полухін А.В., довіреність
№6526/01-24/05-16 від 18.09.2013р.;

відповідача - Халабурдін С.В.,
довіреність від 07.07.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Червонозаводського району м.
Харкова 30.05.2014р. звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом в інтересах держави,
в особі Державної екологічної
інспекції у Харківській області, до
Державного підприємства "Жовтневе
лісове господарство" про стягнення
50.202,92грн. шкоди, заподіяної порушенням
природоохоронного законодавства, з
яких : 15.060,88грн., що становить 30%
грошових стягнень за шкоду, до
Державного бюджету України; 25.101,46грн.,
що становить 50% грошових стягнень за
шкоду, до спеціального фонду місцевого
бюджету Харківської міської ради;
10.040,58грн., що становить 20% грошових
стягнень за шкоду, до спеціального
фонду місцевого бюджету Харківської
обласної ради.

Мотивуючи свій позов прокурор
посилається на те, що відповідачем
порушено вимоги природоохоронного
законодавства, а саме здійснено
незаконну порубку дерев, у зв'язку з чим
державі завдано збитків на суму
50.202,92грн.; в обґрунтування позовних
вимог до позовної заяви додано акт
перевірки дотримання
природоохоронного законодавства,
проведеної 24 лютого 2014 року, розрахунок
розміру шкоди, польові перелікові
відомості, акт огляду від 24 лютого 2014
року, лісорубний квиток та інші
документи; в якості правових підстав
позову вказує на норми ст.ст. 19, 105, 107
Лісового кодексу України, ст.ст. 5, 40, ч.4
ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища".

01.08.2014р. прокурор звернувся до суду з
заявою про уточнення позовних вимог в
порядку ст. ст. 22, 29 ГПК України №04-35-118-14
від 01.08.2014р. (вх.№26638 від 01.08.2014р.).

Зважаючи на те, що у судовому засіданні
24.06.2014р. (протокол судового засідання,
а.с. 47-48) суд перейшов до розгляду справи
по суті, та те, що заява прокурора по
суті є заявою про зміну предмету
позову, враховуючи зміст приписів п.7.
постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. № 6
"Про судове рішення" та п. 3.12. постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", суд
прийшов до висновку про залишення
заяви прокурора про уточнення позовних
вимог в порядку ст. ст. 22, 29 ГПК України
№04-35-118-14 від 01.08.2014р. без розгляду.

Прокурор у судовому засіданні 05.08.2014р.
заявлений позов підтримав в повному
обсязі та наполягає на його
задоволенні (в первісній редакції від
30.05.2014р.), підтримав заперечення на
відзив відповідача в порядку ст. ст. 22, 29
ГПК України від 01.08.2014р. №04-35-118-14
(вх.№26636 від 01.08.2014р.).

Позивач позов, заявлений прокурором,
підтримав в повному обсязі та
наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні 05.08.2014р. проти позову
заперечує та просить відмовити у його
задоволенні, у тому числі з підстав
недоведеності розміру шкоди та
відсутності в діях відповідача
протиправної поведінки та
причинно-наслідкового зв"язку, що в
свою чергу виключає можливість
застосування ст. 1166 ЦК України, що
письмово викладено у відзиві на
позовну заяву прокурора
Червонозаводського району м. Харкова
(вх.№25420 від 23.07.2014р., а.с. 61-63).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, всебічно та
повно вивчивши надані учасниками
судового процесу докази і таким чином
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, суд установив
наступне.

За результатами перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
24.02.2014 р. складено Акт огляду місця
вчинення правопорушення лісового
законодавства (а.с.11), згідно якого
встановлено порушення
природоохоронного законодавства, а
саме: у кварталі 23 виділі 6 Бабаївського
лісництва, виявлено незаконну порубку
невстановленими особами 24
сироростучих дерев породи сосна
звичайна (польова перелікова
відомість, а.с. 13).

По факту зафіксованого порушення
природоохоронного законодавства на
території Бабаївського лісництва
посадовою особою контролюючого органу
було складено Акт огляду місця
вчинення правопорушення лісового
законодавства від 24.02.2014р. (а.с.11), у
якому зазначено, що відповідальність
за вказане порушення передбачена ст. 65
КУпАП України, ст. 105 ЛК України. Разом з
тим, особи, що вчинили незаконну
порубку дерев, не встановлені.

Такі обставини, на думку прокурора,
свідчать про наявність підстав для
звернення із позовом до суду про
стягнення в судовому порядку 50.202,92грн.
шкоди, заподіяної порушенням
відповідачем природоохоронного
законодавства.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог та заперечень проти них, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" від 25.06.1991 р. №1264-ХІІ,
використання природних ресурсів
громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог.

Згідно ст. 37 Закону №1264-ХІІ нагляд за
додержанням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
здійснює Генеральний прокурор України
та підпорядковані йому органи
прокуратури. При здійсненні нагляду
органи прокуратури застосовують
надані їм законодавством України
права, включаючи звернення до судів з
позовами про відшкодування шкоди,
заподіяної в результаті порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
та про припинення екологічно
небезпечної діяльності.

Статтями 16, 202, 35 Закону №1264-ХІІ
передбачено, що державний контроль у
сфері охорони навколишнього
природного середовища належить,
зокрема, до компетенції спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів, його органам на
місцях.

Центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів є Державна екологічна
інспекція України, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра екології та природних
ресурсів України (п. 1 Положення про
Державну екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. №454/2011). Державна
екологічна інспекція у Харківській
області є територіальним органом
Державної екологічної інспекції
України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків в результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитки відшкодовуються
у повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі. Збитками
є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу
України юридична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності
є протиправне шкідливе винне діяння
особи, яка завдала шкоду. Для
відшкодування завданої шкоди
необхідно довести такі факти як
неправомірність поведінки особи; вина
завдавача шкоди; наявність шкоди;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування шкоди.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на
позивача покладається обов'язок
довести наявність шкоди,
протиправність (незаконність)
поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою. В свою чергу,
відповідач повинен довести, що в його
діях або бездіяльності (діях або
бездіяльності його працівників)
відсутня вина у заподіянні шкоди.

Стаття 89 Лісового кодексу України
визначає, що охорону і захист лісів на
території України здійснює державна
лісова охорона, яка діє у складі
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства, органу
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань лісового
господарства та підприємств, установ і
організацій, що належать до сфери їх
управління. До таких підприємств
належить і відповідач, який є державним
підприємством.

Отже, відповідач - ДП "Жовтневе лісове
господарство", згідно ст. 17 Кодексу, є
постійним лісокористувачем, на якого
чинним законодавством покладено
обов'язок забезпечити охорону лісів на
підвідомчій лісовому господарству
території (наказ Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 04.11.2008р., №568, додаток №4,
а.с.16, зведена відомість, а.с.17).

Як слідує з позовної заяви, прокурор та
позивач пов'язують протиправну
бездіяльність відповідача з фактом
здійснення незаконної рубки лісових
насаджень.

Разом з тим, загальне положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної шкоди втілено
у статті 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що в Бабаївському
лісництві ДП «Жовтневе лісове
господарство» у кварталі 23, виділ 6
здійснено незаконну порубку 24
сироростучих дерев породи сосни
звичайної, загальною кубомасою 12,29 куб.
м.

Зазначена порубка дерев вчинена
невстановленими особами і з листа
прокурора Червонозаводського району м.
Харкова вбачається, що за фактом
незаконної порубку лісу, за ознаками
ст. 246 КК України зареєстроване
кримінальне провадження № 0000006
(а.с. 64).

Суд ураховує, що за приписами статей 86,
89, 90 Лісового кодексу України
організація і забезпечення охорони і
захисту лісів, яка передбачає
здійснення комплексу заходів,
спрямованих на збереження лісів,
зокрема, від незаконних рубок,
покладається на постійних
лісокористувачів відповідно до цього
Кодексу.

Водночас, відповідно до пункту 1 статті
105 Лісового Кодексу України за
порушення лісового законодавства
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність несуть винні у
незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев і чагарників, вина
яких встановлена у законному порядку.

З матеріалів справи не вбачається,
прокурором та сторонами не надано, а
судом не здобуто, доказів порушення
відповідачем, зокрема, посадовими
особами ДП «Жовтневе лісове
господарство», в матеріалах справи
відсутні вироки судів про притягнення
посадових осіб до кримінальної
відповідальності, адміністративної
відповідальності тощо, відносно
вчинення злочинів щодо невиконання
службових обов'язків з охорони лісу,
або ж постанови судів про притягнення
таких осіб до адміністративної
відповідальності.

Крім того, матеріалами справи не
підтверджується завдання відповідачем
шкоди лісовому господарству, оскільки
ним не було порушено приписів Порядку
спеціального використання лісових
ресурсів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №761 від
23.05.2007 року, який визначає умови та
порядок заготівлі деревини під час
проведення рубок лісу, що доводить
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями (бездіяльністю)
відповідача та збитками, завданими
незаконною порубкою дерев
невстановленими особами.

За таких обставин суд дійшов висновку
про не доведення прокурором та
позивачем причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та
завданням шкоди позивачу, що є
обов'язковою умовою для стягнення
шкоди відповідно до статті 1166
Цивільного Кодексу України та статті 105
Лісового кодексу України, а відтак має
наслідком відмову в позові (аналогічна
правова позиція викладена у постановах
ВГСУ від 28.01.2014 у справі № 5015/418/12, від
22.01.2013 №5010/803/2012-П-21/36, від 22.10.2013 №
909/138/13-г).

Стосовно розміру позовних вимог,
окремо слід зазначити, що прокурор у
позовній заяві вказує на те, що
відповідно до проведеного розрахунку,
державною екологічною інспекцією у
Харківській області нараховані збитки
за самовільну рубку дерев, допущену ДП
"Жовтневе лісове господарство", у
розмірі 50.202,92грн., в той час як
розрахунок збитку нанесеного в
результаті незаконної порубки дерев
(чагарників), зроблений згідно додатку
№1 до постанови КМУ від 23.07.2008р. №665
містить іншу суму - 49.634,43грн. (а.с. 14)

Крім того, розрахунок заподіяної шкоди,
наданий прокурором, здійснений згідно
додатку №1 до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Про
затвердження такс для обчислення
розміру шкоди, заподіяної лісу", однак,
даним додатком затверджено такси для
обчислення розміру шкоди, заподіяної
лісу внаслідок незаконного
вирубування та пошкодження дерев
підприємствами, установами,
організаціями та безпосередньо
громадянами, а не внаслідок
неналежного виконання працівниками
постійних лісокористувачів службових
обов'язків по охороні та захисту лісів.
Не передбачає цей нормативний акт і
відповідальності за незабезпечення
збереження лісів і лісових насаджень.
Отже, вказані такси можуть
застосовуватися до лісових
господарств лише у разі вчинення їх
працівниками незаконної рубки, тобто з
порушенням Порядку спеціального
використання лісових ресурсів,
затвердженого постановою КМ України
№761 від 23.05.2007.

В зв'язку з викладеним, враховуючи
вищевказані положення та те, що суми у
позові прокурора та наданому до
позовної заяви різняться, - суд дійшов
висновку про недоведеність розміру
завданої шкоди.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України,
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Таким чином, прокурором та позивачем не
доведено наявності протиправної
поведінки ДП «Жовтневе лісове
господарство», причинно-наслідкового
зв'язку між його діями/бездіяльністю та
незаконною порубкою лісу
невстановленими особами та розміру
завданої шкоди.

Враховуючи викладене, суд визнає
позовні вимоги про стягнення з
відповідача збитків в сумі 50.202,92 грн. не
обгрунтованими та не доведеними
матеріалами справи, а тому відмовляє в
задоволенні позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Таким чином судові витрати у даній
справі, які складаються з 1.827,00грн.
судового збору, покладаються на
позивача та підлягають стягненню на
користь Державного бюджету України,
оскільки прокурор звільнений від
сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 64, 86, 89, 90, 105, 107 Лісового кодексу
України, ст.ст. 68, 69 ЗУ "Про охорону
навколишнього природного середовища",
ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 29, 32, 33, 34, 43, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України , господарський суд -

ВИРІШИВ:

Заяву прокурора про уточнення позовних
вимог від 01.08.2014р. №04-35-118-14 залишити без
розгляду.

В позові відмовити повністю.

Стягнути з Державної екологічної
інспекції у Харківській області (61022, м.
Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 1
під"їзд, 2 поверх, ) на
користь державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби
України у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківський області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) - 1827,00
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 11.08.2014 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа №922/2150/14/