Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9886/14 19.08.14 р.

За позовом Публічного
акціонерного товариства "РЕАЛ БАНК"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київмонтаж"

про стягнення 261 407 142,44 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Мартян О.В. за
довіреністю № 49 від 22.05.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "РЕАЛ
БАНК" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київмонтаж" про
стягнення 261 407 142,44грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
26.06.2014 р.

Ухвалою від 26.06.2014 р. розгляд справи
відкладено на 02.07.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
02.07.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Головатюку
Л.Д.

Ухвалою від 02.07.2014 р. суддею Головатюком
Л.Д. справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 17.07.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
14.07.2014 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано для
розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 14.07.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

Ухвалою від 17.07.2014 р. розгляд справи
відкладено на 30.07.2014 р.

30.07.2014 р. від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

У судове засідання 30.07.2014 р.
представники сторін не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили; про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Ухвалою від 30.07.2014 р. розгляд справи
відкладено на 19.08.2014 р.

У судове засідання 19.08.2014 р. представник
відповідача вкотре не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату, час і місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином.
Жодних заяв, клопотань від відповідача
через відділ діловодства суду не
надходило.

Представник позивача в судовому
засіданні 19.08.2014 р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та подав
клопотання про долучення доказів до
матеріалів справи.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній» і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій (п. 4
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»,
п. 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№ 01-8/123 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»,
п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного
суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 19.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

13.09.2013 р. між Публічним акціонерним
товариством "РЕАЛ БАНК" (надалі -
позивач, Банк) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Київмонтаж" (надалі - відповідач,
Позичальник) укладено договір № 1683/09-2-08
про надання кредитної лінії (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. - 1.5. Договору, Банк
надає Позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти, надалі за текстом -
"Кредит", на умовах, визначених цим
Договором та Додатковими угодами до
нього, що складають невід'ємну частину
Договору. Кредит надається у формі
поновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом в сумі 250 000 000,00
(Двісті п'ятдесят мільйонів) гривень 00
копійок. Термін остаточного повернення
Кредиту "30" жовтня 2015 р. Фіксована
процентна ставка за користування
Кредитом на момент укладання цього
Договору 22 (Двадцять два) проценти
річних. Надання Кредиту буде
здійснюватися в повному обсязі або
окремими частками.

Згідно з п. 4.2. Договору, Позичальник
зобов'язується використати Кредит на
зазначені цілі і забезпечити
повернення одержаного Кредиту та
сплату нарахованих процентів за
користування Кредитом на рахунки,
вказані в п.5.1. цього Договору.
Нараховані проценти за користування
Кредитом сплачуються Позичальником
щомісячно у валюті наданого Кредиту
платіжним дорученням не пізніше 5 числа
місяця, наступного за місяцем
нарахування процентів. У випадку
дострокового припинення дії цього
Договору, Позичальник зобов'язаний в
день такого дострокового припинення
дії цього Договору сплатити Банку
проценти, нараховані за період
фактичного користування Кредитом в
місяці, в якому дострокова
припиняється дія цього Договору.

Пунктом 6.6. Договору сторони
домовились, що Банк має право вимагати
від Позичальника (незалежно від
настання кінцевого терміну погашення
Кредиту) сплати у повному обсязі
заборгованості за Кредитом та/або
процентами за користування ним, суму
пені і штрафів, передбачених цим
Договором, у випадках, які визначаються
згідно з ним Договором істотними та
можуть негативно вплинути на стан
кредитної заборгованості
Позичальника, зокрема, у випадку, якщо
Позичальник прострочив свої
зобов'язання щодо повернення Кредиту
та/або сплаті процентів за
користування Кредитом щонайменше на
один календарний місяць (відповідно до
умов цього Договору).

13.09.2013 р. між сторонами укладено
Додаткову угоду № 1684/09-2-08, до Договору,
за умовами якої Банк надає
Позичальнику кредитні кошти у розмірі
250 000 000,00 грн. шляхом перерахування
кредитних коштів на поточний рахунок №
588 в ПАТ «РЕАЛ БАНК», код банку 351588,
, на поповнення
оборотних коштів та ведення
господарської діяльності, строком з
«13» вересня 2013р. до « 30» жовтня 2015 р. із
сплатою 22 проценти річних.

Додатковою угодою від 17.10.2013 р. № 1932/09-2-08
сторони виклали п. п. 4.2. та 4.3. Договору в
наступній редакції: « 4.2. Використати
Кредит на зазначені цілі і забезпечити
повернення одержаного Кредиту та
сплату нарахованих процентів за
користування Кредитом на рахунки,
вказані в п.5.1. цього Договору.

Повернення кредиту здійснюється за
графіком наступним чином:

- по 41 666 666,67 (Сорок один мільйон шістсот
шістдесят шість тисяч шістсот
шістдесят шість) гривень 67 копійок
щомісяця в останній робочий день
місяця з травня 2015р. до „30" вересня
2015р.(включно);

- сума 41 666 666,65 (Сорок один мільйон
шістсот шістдесят шість тисяч шістсот
шістдесят шість) гривень 65 копійок „30"
жовтня 2015р.

У день часткового погашення кредиту
згідно з графіком, Банк зменшує ліміт
кредитної лінії на суму такого
погашення без укладання додаткової
угоди до цього Договору.

Нараховані проценти за користування
Кредитом сплачуються Позичальником
щомісячно у валюті наданого кредиту
платіжним дорученням не пізніше 5 числа
місяця, наступного за місяцем
нарахування процентів. У випадку
дострокового припинення дії цього
Договору, Позичальник зобов'язаний в
день такого дострокового припинення
дії цього Договору сплатити Банку
проценти, нараховані за період
фактичного користування Кредитом в
місяці, в якому достроково
припиняється дія цього Договору.

4.3. За управління невикористаними
кредитними коштами за цією кредитною
лінією сплатити Банку винагороду за їх
резервування у розмірі 0% річних від
суми щоденного залишку
невикористаного ліміту платіжним
дорученням на рахунок №612 у ПАТ
«РЕАЛ БАНК» не пізніше 5 числа місяця,
наступного за місяцем нарахування
комісії. Нарахування комісії за
управління невикористаними коштами
проводиться не рідше одного разу на
місяць.»

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості; зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства;
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач своїх зобов'язань по сплаті
процентів за користування кредитом
належним чином та у встановлений
Договором строк не виконав, у зв'язку з
чим станом на 06.05.2014 р. допустив
заборгованість перед позивачем у
розмірі 9 191 780,83 грн.

06.05.2014 р. позивач направив на адресу
відповідача вимогу про погашення
заборгованості у строк до 13.05.2014 р.
включно, проте відповідач станом на час
розгляду справи суму заборгованості не
сплатив.

Пунктом 4.5. Договору сторони
встановили, що за порушення строків
повернення кредиту та процентів за
користування Кредитом Позичальник
зобов'язаний сплачувати Банку пеню в
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення. У
відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судом та не спростованим у
встановленому порядку відповідачем,
останній має, крім суми кредиту, також
сплатити 11 301 369,87 грн. заборгованості по
процентам та 105 772,57 грн. пені за
несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київмонтаж" (04111, м.
Київ, вул. Щербакова, 53; )
на користь Публічного акціонерного
товариства "РЕАЛ БАНК" (61072, м. Харків,
просп. Леніна, 60; ) 250 000 000
(двісті п'ятдесят мільйонів) грн. 00 коп.
заборгованості по кредиту, 11 301 369
(одинадцять мільйонів триста одну
тисячу триста шістдесят дев'ять) грн. 87
коп. заборгованості по сплаті
процентів, 105 772 (сто п'ять тисяч сімсот
сімдесят дві) грн. 57 коп. пені та 73 080
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 21.08.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна