ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.08.14р. Справа № 904/4821/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
торгівельна компанія "Флагман", м.
Підгородне, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФРОЗЕН ТРЕЙД", смт.
Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення 10 838,94 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Циганок Р.О. - представник
(дов. № б/н від 01.08.14 р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
торгівельна компанія "Флагман"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФРОЗЕН ТРЕЙД" про
стягнення заборгованості за договором
поставки № 220114-01 від 22.01.2014 в розмірі 10
838,94 грн., з яких 8 947,90 грн. основний борг,
499,56 грн. пеня, 78,88 грн. 3 % річних, 417,81 грн.
інфляційні втрати та 894,79 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором поставки № 220114-01 від 22.01.2014, в
частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.07.2014
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 05.08.2014.

29.07.2014 представник відповідача
надіслав до господарського суду
Дніпропетровської області відзив на
позовну заяву, в якому просить залишити
без розгляду позову заяву, оскільки
копія позовної заяви, яка була
направлена на адресу відповідача не
була підписана повноваженою особою
відповідно до ч.1 ст.54 Господарського
процесуального кодексу України та
додаток № 1 "розрахунок" не містить
підпису директора та не скріплений
печаткою підприємства.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
05.08.2014 на 19.08.2014.

Відповідач у судові засідання,
призначені для розгляду справи, явку
свого повноважного представника не
забезпечив. Був належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 19.08.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
торгівельна компанія "Флагман"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ФРОЗЕН
ТРЕЙД" (покупець) було укладено договір
поставки № 220114-01 (а.с.8).

Відповідно до пункту 1.1 договору
постачальник зобов'язується в порядку
і терміни, встановлені цим договором
поставити покупцеві товар, в певній
кількості, відповідної якості, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і оплатити його на умовах, визначених в
цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
кількість і асортимент товару, що
поставляється, вказується в накладній,
складеній на підставі замовлення
покупця. Накладні оформляються за
кожну партію товару, що поставляється.

Згідно з пунктом 1.3 договору загальна
кількість товару, визначається як
наростаюча кількість по всіх
поставках, проведених згідно з
оформленими накладними.

Відповідно до пункту 2.5 договору датою
поставки є дата зазначена в видатковій
накладній.

На виконання умов договору, позивач
поставив товар відповідачу на загальну
суму 32 209,20 грн., що
підтверджується видатковими
накладними:

- № 215 від 05.03.2014 на суму 2 851,20 грн.,

- № 216 від 05.03.2014 на суму 6 228,00 грн.

- № 240 від 13.03.2014 на суму 13 230,00 грн.,

- № 261 від 21.03.2014 на суму 3 240,00 грн.,

- № 355 від 16.04.2014 на суму 6 660,00 грн.
(а.с.13-17).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що всі
розрахунки за цим договором
здійснюються в національній грошовій
валюті України.

Згідно з пунктом 3.2 договору ціна на
товар, що поставляється за цим
договором вказується в накладній на
кожну партію товару.

Відповідно до пункту 3.4 договору
покупець проводить оплату товару
протягом 1 календарного дня з моменту
поставки товару, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника. Датою (моментом) оплати
вважається дата зарахування грошових
коштів на банківський рахунок
постачальника.

Відповідач частково оплатив
поставлений товар на суму 23 261,30 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
8 947,90 грн.

Відповідачем суму заборгованості у
розмірі 8 947,90 грн. не оплачено, що є
причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.4 договору, строк
оплати поставленого товару за
видатковими накладними є таким, що
настав.

Станом на час розгляду справи доказів
сплати заборгованості у повному обсязі
від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача 8 947,90 грн. підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до пункту 4.4 договору у
випадку порушення покупцем термінів
оплати за поставлений товар покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості поставленого товару на строк
більше 10 календарних днів покупець
сплачує постачальнику штраф у розмірі
10 % від вартості поставленого, але не
оплаченого товару.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позивачем нараховано
пеню за період з 06.03.2014 по 01.07.2014 у сумі
499,56 грн. та штраф у розмірі 894,79 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.7),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені у
розмірі 499,56 грн. та штрафу у розмірі 894,79
грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Також, позивачем нараховано 3 % річних
за період з 06.03.2014 по 01.07.2014 у сумі 78,88
грн. та інфляційні втрати за період з
06.03.2014 по 01.07.2014 у сумі 417,81 грн.

Перевіривши розрахунки позивача (а.с.7),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення 3 % річних у сумі 78,88 грн.
та інфляційних втрат у сумі 417,81 грн. є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 -
117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФРОЗЕН ТРЕЙД" (52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Радгоспна, 98; ідентифікаційний код
31646355) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
торгівельна компанія "Флагман" (52001,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, м. Підгородне,
вул. Джерельна, 7; ідентифікаційний код
37542705) - 8 947,90 грн. основний борг, 499,56 грн.
пеню, 78,88 грн. 3% річних, 417,81 грн.
інфляційні втрати, 894,79 грн. штраф та 1
827,00 грн. судовий збір, про що видати
наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 26.08.2014

Суддя Я.С. Золотарьова