ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.Справа № 922/2841/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків,
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Харків, про стягнення 12938,33 грн. за
участю представників:

позивача - Падалко О.О. (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП "Харківські теплові мережі",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача, ФО П ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію на підставі договору №
3599 від 01.11.2004р. за жовтень 2012р. - квітень
2014р. у сумі 11953,75 грн., пені в сумі 97,98
грн., інфляційних втрат у сумі 674,37 грн.
та 3% річних у сумі 212,23 грн. Позивач
просить також покласти на відповідача
судові витрати.

Відповідач у судове засідання не
з'явився

Судом встановлено, що відповідач не
з'явився і в судове засідання 05.08.2014р.,
про дату, час та місце проведення якого
був повідомлений ухвалою суду про
порушення провадження у справі. Ухвала
суду направлялась за місцем реєстрації
відповідача на теперішній час, яке
підтверджується спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців; за
попереднім місцем реєстрації, яке
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності, та місцем
знаходження об'єкту, на який
здійснювалось теплопостачання згідно
умов Договору № 3599 від 01.11.2004р.

Ухвали суду, направлені за місцем
реєстрації відповідача на теперішній
час та місцем знаходження об'єкту, на
який здійснювалось теплопостачання,
були повернуті поштою за закінченням
терміну зберігання. Ухвала суду,
направлена за попереднім місцем
реєстрації відповідача, вручена
адресату, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Згідно положень ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи
положення ст. 64 ГПК України, відповідач
є таким, що належним чином повідомлений
про дату час та місце розгляду справи, у
зв'язку з чим суд дійшов висновку про
можливість розглянути справу за
відсутності відповідача.

В слуханні справи 05.08.2014р. оголошена
перерва до 14.08.2014р. о 12:00 год., про
оголошену перерву відповідач був
повідомлений листом суду.

Враховуючи, що відповідач не
скористався своїми процесуальними
правами щодо участі в судовому
засіданні та надання відзиву на позов,
справа розглядається за наявними
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просить суд позов
задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

01.11.2004 р. між комунальним підприємством
"Харківські теплові мережі"
(енергопостачальна організація,
позивач) та ФО П ОСОБА_1 (споживач,
відповідач) укладений тимчасовий
договір № 3599 про постачання теплової
енергії, згідно умов якого
енергопостачальна організація
зобов'язалася постачати споживачеві
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних останньому обсягах на
потреби, перелік яких вказано в п.2.1.
відповідного договору, а відповідач, в
свою чергу, зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені договором, а саме
розділом 6 даного договору.

За умовами Договору та додатків, які є
невід'ємними частинами Договору,
постачання теплової енергії
здійснюється в приміщення відповідача,
розташоване за адресою : АДРЕСА_2.

Сторони погодили, що цей договір
набуває чинності з дня його підписання
та діє до 31.12.2005р. (п.10.1. договору), та
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін,
договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік (п.10.4.). В п.10.2.
сторони погодили випадки, з яких цей
договір припиняє свою дію - закінчення
строку, на який він був укладений;
взаємна згода сторін; прийняття
рішення господарським судом
Харківської області та ліквідація
сторін. Документи, що містяться в
матеріалах справи, дають підстави
вважати тимчасовий договір № 3599 про
постачання теплової енергії від 01.11.2004
р. діючим.

Позивач свої зобов'язання за даним
договором виконав у повному обсязі,
здійснив відпуск теплової енергії
відповідачу та направив на його адресу
рахунки на оплату спожитої теплової
енергії.

Так згідно акту № 175/14371-В від 20.10.2012р.
здійснено підключення споживача - ФО П
ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2, до джерела
теплової енергії, а згідно акту № 175/90-В
від 15.04.2013р. здійснено відключення
вказаного будинку від джерела теплової
енергії, згідно акту № 175/1457 від 06.10.2013р.
здійснено підключення споживача - ФО П
ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2, до джерела
теплової енергії, а згідно акту № 175/2035
від 14.04.2014р. здійснено відключення
вказаного будинку від джерела теплової
енергії.

Порядок розрахунків за отриману
теплову енергію встановлений
сторонами в розділі 6 Договору.

Зокрема п.6.5 Договору передбачено, що
споживачі, що не мають приладів обліку,
кількість фактично спожитої теплової
енергії визначають згідно з
договірними навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел енергопостачальної
організації та кількості годин (діб)
роботи теплоспоживального обладнання
споживача в розрахунковому періоді.
Різниця між заявленою та фактично
спожитою тепловою енергією
сплачується споживачем не пізніше як в
термін 5 банківських днів з часу
отримання рахунку на оплату.

При цьому пунктами 6.6, 6.7 Договору
передбачено, що при не сплаті
споживачем за отриману теплову енергію
попередньої оплати, в указаний в
договорі термін, подальший відпуск
теплової енергії здійснюється на
умовах товарного кредиту. Відпуск
теплової енергії, на умовах товарного
кредиту, починається з першого дня
наступного розрахункового періоду.
Погашення боргу та відсотків за
товарний кредит повинно бути здійснено
протягом 5 днів після одержання рахунку
безпосередньо від працівника
підприємства або 7 днів після
відправлення поштою, разі несплати в
указані терміни дія товарного кредиту
продовжується на суму боргу, який
залишився.

Позивачем на адресу відповідача
виставлялись рахунки-фактури на оплату
спожитої теплової енергії за спірний
період.

Позивачем за період з жовтня 2012р. по
квітень 2013р. рахунки на оплату були
направлені відповідачу з вимогою
оплатити заборгованість 04.06.2012р. за вих.
№ 882/17.

Вимога про оплату заборгованості за
жовтень 2013р. - квітень 2014р. була
направлена відповідачу 20.05.2014р. за вих.
№ 770/17.

Проте в порушення умов договору,
відповідач вартість отриманої
теплової енергії своєчасно та в
повному обсязі не сплатив, внаслідок
чого у відповідача перед позивачем
утворилася заборгованість за період з
жовтня 2012 року по квітень 2014 року в сумі
11953,75 грн.

Згідно положень ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

В статті 275 ГК України передбачено, що
за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується, а
згідно ч. 7 цієї статті оплата енергії,
що відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
з відповідача суми заборгованості в
розмірі 11953,75 гривень.

Згідно з п. 7.2.3 Договору у разі
несвоєчасної оплати за спожиту теплову
енергію нараховується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
належної до сплати суми за кожний день
прострочення.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Отже, штраф та
пеня є різновидами неустойки, які
відрізняються тим, що розмір пені
залежить від тривалості прострочення
боржника, а штраф не залежить.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок пені, з якого вбачається, що
позивачем нарахована пеня в загальному
розмірі 97,98 грн. за період прострочення
з 30.05.2014р. по 01.07.2014р. на суму
заборгованості, яка виникла за період з
жовтня 2013р. по квітень 2014р.

Судом перевірений наданий розрахунок,
який відповідає умовам Договору та
вимогам чинного законодавства,
арифметично обчислення зроблені вірно.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок інфляційних втрат,
відповідно до якого нараховані
інфляційні втрати в сумі 674,37 грн. за
період прострочення з 14.06.2013р. по
01.07.2014р. суми заборгованості, яка
виникла за період з жовтня 2012р. по
квітень 2013р.; а також наданий
розрахунок 3% річних, згідно з яким
нараховані річні складають загальну
суму 212,23 грн. за період прострочення з
14.06.2013р. по 01.07.2014р. суми заборгованості,
яка виникла за період з жовтня 2012р. по
квітень 2013р., а також за період
прострочення з 30.05.2014р. по 01.07.2014р. суми
заборгованості, яка виникла за період з
жовтня 2013р. по квітень 2014р.

Судом перевірені надані розрахунки,
які відповідають умовам Договору та
вимогам чинного законодавства,
арифметично обчислення зроблені вірно.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
нормативно та документально
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (61166, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на
користь комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова, 11, р/р 13 в
ВАТ "Державний ощадний банк України" м.
Харкова МФО 351823, )
заборгованість за спожиту теплову
енергію за жовтень 2012р. - квітень 2014р. у
сумі 11953,75 грн., пеню в сумі 97,98 грн.,
інфляційні втрати в сумі 674,37 грн., 3%
річних у сумі 212,23 грн., витрати зі
сплати судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.08.2014 р.

Суддя В.О. Яризько