ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р.
Справа № 911/2350/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Северсталь-Україна",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обухівський
вентиляційний завод ЛТД", Київська обл.,
м. Обухів

про стягнення 96 896 грн. 55 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Іванющенко С.В. (дов. № б/н від
16.05.2014 р.);

відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором
постачання № 6393 від 16.01.2013 року в сумі 96
896 грн. 55 коп. яких: 74 956 грн. 00 коп. боргу,
5 766 грн. 48 коп. - пеня, 1 182 грн. 87 коп. - 3%
річних, 14 991 грн. 20 коп. - штрафу.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, не виконав вимоги суду
викладені в ухвалі від 19.06.2014 р. про час
і місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення відповідачу.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, згідно
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

16 січня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Северсталь-Україна» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Обухівський вентиляційний завод ЛТД»
був укладений договір постачання № 6393,
згідно умов якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупця, а покупець - приняти і оплатити
металопродукцію.

Відповідно до п. 2.3. договору товар
вважається поставленим постачальником
і прийнятим покупцем: по якості: у
відповідності з сертифікатом якості і
кількістю завода-виробника; по
кількості: згідно кількості місць,
вказаних в розрахунковій накладній і
згідно ваги нетто, вказаного в
сертифікаті якості та кількості
завода-виробника.

Згідно п. 4.1. Договору, покупець
здійснює оплату протягом 5 (п'яти)
календарних днів з моменту поставки.

На виконання умов договору Позивач
поставив металопродукцію на загальну
суму 91 956 грн. 00 коп., що підтверджується
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними.

Проте, відповідач за поставлений товар
розрахувався частково, і має
заборгованість перед останнім у сумі 74
956 грн. 00 коп.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 74 956 грн. 00 коп. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача 1 182
грн. 87 коп. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
поставленого товару, з нього на користь
позивача на підставі ст. 625 ЦК України
підлягає стягненню 1 182 грн. 87 коп. 3 %
річних, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Згідно з п. 9.6 Договору за порушення
зобов'язання по оплаті покупець
зобов'язаний сплатити на користь
постачальника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
товару за кожен день прострочення,
штраф в розмірі 20% від вартості
несвоєчасно сплаченого товару та три
проценти річних від простроченої суми.
Враховуючи вищевикладені
норми закону та умови договору,
позивачем у зв'язку з простроченням
виконання зобов'язання з оплати
отриманого товару нараховано 5 766 грн. 48
коп. пені та 14 991 грн. 20 коп. штрафу
відповідно до наданого розрахунку,
який відповідає вимогам закону.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обухівський
вентиляційний завод ЛТД» (08701, Київська
обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 9,
код 05790403) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Северсталь-Україна» (49081, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда», 20,
код 35268354) - 74 956 (сімдесят чотири тисячі
дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.
боргу, 5 766 (п'ять тисяч сімсот шістдесят
шість) грн. 48 коп. пені, 1 182 (одна тисяча
сто вісімдесят дві) грн. 87 коп. трьох
відсотків річних, 14 991 (чотирнадцять
тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 20
коп. штрафу, 1 937 (одна тисяча дев'ятсот
тридцять сім) грн. 94 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.