ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 серпня 2014 року Справа № 904/8624/13

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Черкащенка М.М.-головуючий, Жукової Л.В.
(доповідач), Жаботиної Г.В.,розглянувши
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Клініка
Меделіт"на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014 р.у справі № 904/8624/13
господарського суду Дніпропетровської
областіза позовомтовариства з
обмеженою відповідальністю "Клініка
Меделіт"дотовариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Собор"третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача фізична
особа - підприємець
ОСОБА_4прозобов'язання продовжити дію
договору, визнавши договір укладеним
на новий строкза зустрічним
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Собор"дотовариства з
обмеженою відповідальністю "Клініка
Меделіт"провизнання договору
припиненим та виселення

ВСТАНОВИВ:

Подана товариством з обмеженою
відповідальністю "Клініка Меделіт"
касаційна скарга не відповідає вимогам
розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України та
підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру становить 1
розмір мінімальної заробітної плати.
За подання касаційної скарги на
рішення суду судовий збір із спору
немайнового характеру становить 70
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви (підпункти 2,
5 пункту 2 частини 2 статті 4 зазначеного
Закону).

Абзацом другим пункту 2.15 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" роз'яснено, що у разі
коли в апеляційному або в касаційному
порядку оскаржується судове рішення,
яке прийнято за наслідками розгляду
первісного і зустрічного позовів, то
якщо скаржник не згоден з таким
рішенням у частині розгляду вимог за
обома зазначеними позовами, судовий
збір має сплачуватися ним так само з
урахуванням результатів розгляду як
первісного, так і зустрічного позовів.

Крім того, відповідно до пункту 2.11.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Проте, як вбачається з квитанції № 0910028
від 04.08.2014 року скаржником було
сплачено судовий збір у розмірі 852,60
грн.,що не може вважатися належним
доказом сплати судового збору у
встановленому розмірі, так як сума не
відповідає вищезазначеним вимогам, що
є підставою для повернення касаційної
скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. статті 1113
ГПК України.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Клініка
Меделіт" повернути скаржнику.

Головуючий:
Черкащенко М.М.

Судді:
Жукова Л.В.

Жаботина Г.В.