м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4242/14 22.07.14За позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
До Орендного підприємства
ремонтно-налагоджувальне управління №
Про стягнення 12 470,13 грн.
Суддя Прокопенко Л.В.
Від позивачаУманська О.В. - представник
(дов. № б/н віє 10.06.2014)Від відповідача не
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м. Києва звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовною
заявою до Орендного підприємства
ремонтно-налагоджувальне управління №
7" про стягнення 12 470,13 грн.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 17.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/4242/14, розгляд справи
призначено на 16.04.2014.
Розпорядженням Голови Господарського
суду м. Києва від 16.04.2014р. у зв'язку з тим,
що суддя Куркотова Є.Б. перебуває у
відпустці, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/4242/14
передано для розгляду судді Прокопенко
Ухвалою від 16.04.2014 суддя Прокопенко Л.В.
прийняла справу до свого провадження
та призначила розгляд на 25.04.2014.
В судове засідання 25.04.2014 представник
відповідача з'явився, заперечив проти
В судове засідання 25.04.2014 представник
позивача не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, про час та місце
судового засідання повідомлений
Ухвалою від 25.04.2014 розгляд справи
відкладено на 02.07.2014.
07.07.2014 відділом діловодства суду від
представника позивача отримано заяву
про збільшення позовних вимог.
В судове засідання 22.07.2014 представник
позивача з'явився, просив суд
задовольнити позовні вимоги із
врахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.
В судове засідання 22.07.2014 представник
відповідача повторно не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, заяв
та клопотань до суду не направив.
В судовому засіданні 22.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2005 між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 0310на оплату за
комунальні послуги для власників
нежитлових приміщень в житлових
будинках та господарчих блоках
комунальної власності територіальної
громади Деснянського району.

Предметом договору було надання
комунальних послуг з опалення,
водопостачання та водовідведення,
електропостачання за адресою: м. Київ,
вул. Курчатова, 22.

Кошти за комунальні послуги
сплачуються до 20 числа кожного місяця
на рахунки виконавця. (п. 1.1Договору)

Відповідно до п. 6.2-6.5 Договір набуває
чинності з дня його підписання, та діє
до 01.01.2006 р. Припиняє свою дію у
випадках:

закінчення строку, на який був
укладений

взаємної згоди сторін про його
припинення

ліквідації сторін.

Припинення дії договору не звільняє
власника від обов'язку повної сплати за
комунальні послуги. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку дії
про його припинення не буде письмово
заявлено однією із сторін.

Як зазначає позивач відповідно до умов
договору він надавав відповідачу
вищевказані послуги, але відповідач
всупереч умовам Договору та взятих на
себе зобов'язань за ним, не сплатив за
послуги, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем станом на 02.07.2014 в розмірі 30
75995 грн., яку просить стягнути в
судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України
до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Відповідно до
частини сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

При цьому, статтею 901 ЦК України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач на виконання умов укладеного
договору надав відповідачу обумовлені
в договорі послуги, на загальну суму 30
759,95 грн. Відповідач свої обов'язки щодо
своєчасної та повної сплати вартості
отриманих послуг належним чином не
виконав, внаслідок чого за ним на
момент звернення позивача до суду з
даним позовом утворилась
заборгованість за надані послуги у
заявленому розмірі. Крім того про
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань свідчить також відсутність
з боку відповідача претензій та
повідомлень про порушення позивачем
умов надання спірних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги",
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг (далі - виконавець), і фізичною та
юридичною особою (далі - споживач), яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення (далі - послуги)
регулюються правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 8 Правил, послуги
надаються споживачеві згідно з
договором, який оформляється на основі
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Умовами ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" також
визначено, що відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Разом з тим, обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг
встановлені статтями 20, 21 вказаного
Закону, зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - своєчасне та
якісне надання житлово-комунальних
послуг згідно із законодавством та
умовами договору, а також підготовка та
укладення із споживачем договору на
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

З урахуванням вищевикладеного,
враховуючи, що фактично отримані та
спожиті відповідачем послуги
підтверджені матеріалами справи і не
спростовані відповідачем, а обов'язок
їх оплати встановлений законом, суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення основного боргу в
повному обсязі в розмірі 30 759,95 грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача
збитків від інфляції та 3% річних з
простроченої суми, суд вважає його
обґрунтованим, а тому вимоги позивача
про стягнення з відповідача 2 899,74 грн.
-збитків від інфляції та 555,72 грн. - 3%
річних, підлягають задоволенню.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Орендного підприємства
"Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7" (03179, м. Київ, пр-т Палладіна,9, ) на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства "Житлорембудсервіс"
Деснянського району м. Києва (02217, м.
Київ, вул. Закревського, 15, ) суму основного боргу в розмірі 30
759 (тридцять тисяч сімсот п'ятдесят
дев'ять) грн. 95 коп., інфляційні втрати в
розмірі 2 899 (дві тисячі вісімсот
дев'яносто дев'ять ) грн. 75 коп., 3% річних
в розмірі 555 (п'ятсот п'ятдесят п'ять )
грн. 72 коп. та судовий збір у розмірі 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання повного рішення 29.07.2014

Суддя Л..В.
Прокопенко