ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2014 року Справа №
904/2072/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідача),

суддів: Березкіної О.В., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання:
Литвин А.П.

Зміна складу колегії відбулася на
підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
08.08.2014 р.

Представники сторін:

від відповідача: Постоенко М.М.,
довіреність №30/15 від 02.01.14,
представник;

від відповідача: Тер-Товмасян Ю.Г.,
довіреність №30/1146 від 23.12.13,
представник;

Представник позивача у судове
засідання не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

розглянувши у відкритому судовому
засідання апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ"
на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.14р.
у справі № 904/2072/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ",
м. Луганськ

до публічного акціонерного товариства
"МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ
КОМБІНАТ", м. Марганець,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором поставки

та

за зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат", м.
Марганець, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ",
м. Луганськ

про стягнення 71674,35грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.2014р.
у справі № 904/2072/14 (суддя Петренко І.В.)
первісні позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з публічного
акціонерного товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Метал-Компані"
- 127195,00 - основної заборгованості;
1665,88грн. - три проценти річних; 2583,53грн-
інфляційних втрат; 1827,00грн- судовий
збір. В частині стягнення з публічного
акціонерного товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Метал-Компані"
50000,00грн.- основної заборгованості,
провадження припинено. Зустрічні
позовні вимоги задоволено, стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Метал-Компані"
на користь публічного акціонерного
товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат"
49954,85грн. - пені; 21719,50грн. - штрафу;
1827,00грн. - судовий збір.

Приймаючи рішення, господарський суд
визнав обґрунтованими вимоги про
стягнення з відповідача за первісним
позовом основної заборгованості у
розмірі 127195,00грн., а в частині стягнення
з відповідача за первісним позовом
50000,00грн.провадження по справі припинив
за відсутності предмету позову. Крім
цього, визнані обґрунтованими і
задоволені на користь позивача за
первісним позовом три відсотки річних
у розмірі 1665,88грн. за період з 12.12.2013року
по 26.03.2014 року та 2583,53грн. інфляційних
втрат за період з грудня 2013 року по
лютий 2014 року. Судом задоволені, як
правомірні вимоги позивача за
зустрічним позовом про стягнення пені
у розмірі 49954,85грн. та штрафу у розмірі
21719,50грн.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ"
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій з
посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.14р. у
справі № 904/2072/14 змінити та у
задоволенні зустрічної позовної заяви
ПАТ «Мараганецький ГКЗ» до ТОВ
«Альфа-Метал- Компані» про стягнення
49954,85грн - пені та 21719,50грн - штрафу
відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що затягування підписання
договору та не направлення протоколу
розбіжностей в адресу ТОВ «Альфа -
Метал -Компані» призвело до того, що ТОВ
«Альфа-Метал- Компані» змушено було
поставити товар на підставі
видаткової накладної №58110 від 23.10.2013
лише 23.10.2014 року . ПАТ «Марганецький
ГКЗ» здійснив виправлення в своєму
екземплярі договору, замальовавши
штрихом посилання на протокол
розбіжностей. Відмічає, що на повторне
звернення ТОВ «Альфа - Метал - Компані»
від 17.04.2014 до ПАТ «Марганецький ГКЗ»
щодо направлення екземпляру
розбіжностей в адресу ТОВ «Альфа -
Метал - Компані» жодної письмової
відповіді не надходило. ТОВ «Альфа -
Метал - Компані» вважає, що Договір
поставки № 363 від 11.09.2013 року між ТОВ
«Альфа - Метал -Компані» та ПАТ
«Марганецький ГКЗ» відповідно до ч. 8
ст. 181 є неукладеним ( таким, що не
відбувся).Час, фактично затрачений на
направлення та отримання відповідного
протоколу розбіжностей до договору №
363 від 11.09.2013 року робив неможливим
поставку товару в строк до 30.09.2013 року і
, відповідно ПАТ «Мараганецький ГКЗ»
своїми умисними діями відстрочило та
узгодило поставку товару у пізніші
терміни. Вважає, що дії відповідача
щодо поставки товару не до 30.09.2013 p., а
23.10.2014 р. не мали негативних наслідків у
вигляді збитків, вимога про
нарахування та сплату штрафу у
встановленому у Договорі розмірі є
явно завищеною, виходячи із загальних
засад, а тому позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача за (зустрічним
позовом) пені, штрафу на думку ТОВ
«Альфа - Метал - Компані» не підлягають
задоволенню.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Публічне акціонерне товариство
"Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат" надало відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить залишити
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.14р.
у справі № 904/2072/14- без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві зазначає, що господарським
судом цілком вірно було встановлено, що
господарські операції між ТОВ "Альфа -
Метал - Компані" та ПАТ «Марганецький
ГЗК» здійснювалися на підставі
договірних відносин. ПАТ «Марганецький
ГЗК» вважає, що твердженням і доводи
ТОВ "Альфа - Метал - Компані" щодо
питання про порушення порядку
укладання договорів, а також визнання
апелянтом неукладеним договір
поставки № 363 від 11.09.2013 року відповідно
до ч. 8 ст. 181 ГК України є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають нормам чинного
законодавства.

Відмічає, що твердження апелянта
стосовно того, що договір поставки № 363
від 11.09.2013р. було підписано з протоколом
розбіжностей, ПАТ "Марганецький ГЗК" не
відповідає дійсності на фактичним
обставинам по справі.

У судовому засіданні представники
відповідача надали суду додаткові усні
пояснення по апеляційній скарзі.
Представник позивача у судове
засідання не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

11.09.2013р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Альфа - Метал -
Компані" (постачальник, позивач за
первісним позовом, відповідач за
зустрічним позовом) та публічним
акціонерним товариством "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат", м.
Марганець, Дніпропетровська область
(покупець, відповідач за первісним
позовом; позивач за зустрічним позовом)
укладено договір поставки №363.(а.с. 17 - 20)

Згідно до пункту 1.1 Договору
постачальник зобов'язується поставити
(передати у власність) покупцеві товар
у відповідності до специфікацій
(додатків) до цього договору, а покупець
прийняти поставлений товар та оплатити
його вартість в порядку і на умовах,
передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору ціна
товару, який підлягає поставці за цим
договором, узгоджується сторонами у
відповідних Специфікаціях на поставку
товару.

Пунктом 2.6 Договору визначено, що
порядок оплати та форма розрахунків
вказується сторонами в специфікаціях
до цього договору.

На виконання умов договору між
постачальником та продавцем підписано
специфікацію №1 (а.с.22), де сторони
узгодили конкретний асортимент,
кількість, ціну, строк поставки та
умови оплати товару, що має
передаватися постачальником.

В пункті 1 Специфікації визначено, що
поставка товару повинна бути проведена
до 30.09.2013р.

Пунктом 5 Специфікації визначено, що
перехід права власності
встановлюється в момент підписання
видаткової накладної обома сторонами
згідно договору.

Згідно до пункту 6 Специфікації
постачальник письмово повідомляє
покупця про готовність і дату
відвантаження товару, але не пізніше
дати, вказаної у цій Специфікації.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову
суму.

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 627 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень повноважних представників
сторін в судовому засіданні, позивач за
первісним позовом поставив товар
23.10.2013р. на загальну суму 217195,00грн.
(підтверджується видатковою накладною
№58110 від 23.10.2013р. (а.с.23)), відповідач за
первісним позовом розрахувався за
видатковою накладною №58110 від 23.10.2013р.
частково, а саме 27.01.2014р. у розмірі
40000,00грн., тобто до порушення
провадження у справі, у зв'язку з чим
позивач за первісним позовом просить
суд стягнути з відповідача за
первісним позовом 177195,00грн.

В процесі розгляду справи відповідач
за первісним позовом надав суду
меморіальний ордер № 113295938 від 14.04.2014р.
на суму 50000,00грн. (а.с.59). Враховуючи, що
провадження у справі порушено 03.04.2014р.
господарський суд констатує, що
50000,00грн. відповідачем за первісним
позовом погашено після порушення
провадження у справі.

Таким чином висновок місцевого
господарського суду щодо
обґрунтованості вимог позивача за
первісним позовом про стягнення
відповідно з відповідача за первісним
позовом суми основного боргу у розмірі
127195,00грн. і припинення провадження в
частині стягнення з відповідача за
первісним позовом 50000,00грн. за
відсутності предмету позову є вірним.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник не
звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки нарахованих на
суму основного боргу 127 195,00 грн. трьох
відсотків річних у розмірі 1665,88грн. за
період з 12.12.2013року по 26.03.2014 року та
2583,53грн. та інфляційних втрат за період
з грудня 2013 року по лютий 2014 року,
колегія суддів визнала їх вірними і
вважає рішення місцевого
господарського суду в цій частині
також обґрунтованим і законним.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
щодо неправомірності задоволення
місцевим господарським судом позовних
вимог за зустрічним позовом колегією
суддів відхиляються з огляду на
наступне:

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
передбачає, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими ЦК України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

На виконання умов договору між
постачальником та продавцем підписано
Специфікацію №1 , пунктом 1 якої сторони
визначили, що поставка товару повинна
бути проведена до 30.09.2013р.

Пунктом 6.8 договору визначено, що за
порушення строку поставки товару
постачальник сплачує покупцеві пеню у
розмірі 1% вартості непоставленого
та/або поставленого товару за кожен
день прострочення поставки. У випадку
продовження такого прострочення
більше десяти календарних днів,
постачальник додатково сплачує
покупцю штраф у розмірі 10% від суми не
поставленого (недопоставленого)
товару.

Оскільки фактична поставка товару
відбулася 23.10.2013р. , тобто з порушенням
строку поставки, встановленого п.1
Специфікації, колегія суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду щодо порушення
позивачем за первісним позовом строку
поставки товарів і відповідно з
виникненням у позивача за зустрічним
позовом права на стягнення пені у
розмірі 49 954,85 грн. та штрафу у розмірі
21 719,85 грн. у відповідності до п. 6.8
Договору.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
про те, що договір поставки №363 від
11.09.2013р. є неукладеним є недоцільними,
так як саме відповідач за зустрічним
позовом договір поставки №363 від
11.09.2013р. визнав підставою своїх
позовних вимог.

Доводіи апелянта щодо обставин
підписання договору поставки з
протоколом розбіжностей саме 22.10.2013
року не були підтверджені доказами,
надання яких вимагалось судом, а тому
також відхиляються колегією суддів.

Доводи апелянта, стосовно того, що
місцевий господарський суд не
використав свої повноваження щодо
зменшення розміру штрафних санкцій та
не відобразив це в своєму рішенні, не
приймаються судовою колегією, оскільки
є необгрунтованими і спростосуються
змістом мотивувальної частини рішення.

Розподіл судових витрат
відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судова
колегія вважає необхідним залишити без
змін.

Таким чином місцевий
господарський суд всебічно, повно та
об'єктивно з'ясував всі обставини
справи, правильно застосував норми
процесуального та матеріального права,
що у відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК
України є підставою для залишення
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скарги - без задоволення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ"- залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.14р.
у справі № 904/2072/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 21.08.
2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна
Суддя
Н.Л.
Величко