ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Справа № 910/18104/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селтікс"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014у
справіГосподарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного
товариства "Київський завод реле та
автоматики"доТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Селтікс"простягнення 289 769,99 грн.в
судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: не з'явились,

відповідача: Дідик С.Є. (дов. від 04.08.14),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 24.02.2014
господарського суду міста Києва позов
задоволено, з відповідача на користь
позивача стягнуто 289769, 99 грн.
заборгованості за договором комісії на
продаж товару № 8 від 28 09.2007 з
урахуванням інфляційних та річних,
проведено розподіл судових витрат.

Постановою від 13.05.2014 Київського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
ТОВ "Селтікс" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх
скасувати як прийняті з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, справу направити на новий
розгляд до місцевого господарського
суду.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали оскаржувані
судові рішення, відповідно до умов
договору комісії на продаж товару від
28.09.2007 № 8, укладеного між ВАТ "Київський
завод реле та автоматики"
(правонаступником якого є ПАТ
"Київський завод реле та автоматики") та
ТОВ "Селтікс", останнє взяло на себе
зобов'язання за дорученням і за рахунок
позивача як комітента за винагороду
здійснити в його інтересах від свого
імені угоду з продажу на експорт товару
комітента.

Конкретні умови угоди, кількість,
якість та мінімальна ціна продажу
товару, а також -інші умови та вказівки
комітента наводяться у специфікаціях
(додатках до даного договору), які є
невід'ємною частиною даного договору
(п. 1.2 договору).

Згідно п.п. 6.1 та 6.2 договору товар, що
надійшов до комісіонера від комітента,
є власністю комітента. Передача товару
на комісію здійснюється за актом
прийому- передачі товару на комісію.

Комісіонер зобов'язаний продати товар
за ціною не нижче обумовленої у
відповідних специфікаціях (додатках до
даного договору), які є невід'ємною
частиною даного договору (п. 2.6
договору).

Пунктом 2.8 договору передбачено, що не
пізніше 15-го числа місяця, наступного
за місяцем, в якому відбулося
відвантаження товару покупцеві,
комісіонер зобов'язаний надати звіт
комітенту та передати останньому всі
документи стосовно угоди
купівлі-продажу, укладеної з покупцем,
а саме: копію угоди з покупцем, завірену
комісіонером; копію рахунку-фактури до
угоди з покупцем з відміткою митниці,
завірену комісіонером; оригінал
вантажно-митної декларації з відміткою
митниці про фактичний перетин товаром
митної території України; копії
товаро-транспортних накладних,
завірені комісіонером; завірені
комісіонером копії документів, що
свідчать про витрати, понесені
комісіонером у зв'язку з виконанням
доручення.

На виконання умов зазначеного вище
договору позивачем протягом 2007-2009
років передано відповідачу на комісію
напівфабрикат "Вет-блу" несортований
менше 2,6 м2 та більше 2,6 м2, що
підтверджується актами
прийому-передачі товару на комісію, а
саме:

- за актом № 7 від 21.07.2008 позивач
передав, а відповідач прийняв
напівфабрикат "Вет-блу" несортований
менше 2,6 м2 за шт. в кількості 18900 кг на
суму 1 347 570,00 грн. без ПДВ;

- за актом № 8 від 24.07.2008 позивач
передав, а відповідач прийняв
напівфабрикат "Вет-блу" несортований
менше 2,6 м2 за шт. в кількості 14180 кг.
несортований більше 2,6 м2/шт в кількості
4070 кг на суму 1 112 784, 00 грн. без ПДВ;

- за актом № 9 від 24.07.2008 позивач
передав, а відповідач прийняв
напівфабрикат "Вет-блу" несортований
менше 2,6 м2/шт в кількості 4250 кг.,
несортований більше 2,6 піл. шт. в
кількості 12190 кг на суму 607 775,00 грн. без
ПДВ.;

- за актом № 10 від 25.07.2008 позивач
передав, а відповідач прийняв
напівфабрикат "Вет-блу" несортований
менше 2,6 м2/шт в кількості 37 341 кг. на суму
2 662 413,30 грн. без ПДВ.

Крім того, за актами на повернення
товару №1 від 22.10.2008, №2 від 31.10.2008,
відповідач повернув, а позивач прийняв
напівфабрикат "Вет-блу" несортований
менше 2,6 м2/шт в кількості 11131 кг на суму
793640, 30 грн., в кількості 12896 кг на суму 919
484,80 грн. та за актом на повернення
товару № 11 від 27.08.2008 позивач передав,
а відповідач прийняв напівфабрикат
"Вет-блу" несортований менше 2,6 м2/шт в
кількості 14065 кг, несортований більше 2,6
м2/шт в кількості 6010 кг на суму 1 153 084, 50
грн. без ПДВ.

Відповідач, в свою чергу, продав та
експортував товар, нерезидентам
України, що підтверджується
вантажно-митними деклараціями, а саме:

-№100000007/8/124701 реалізовано по
зовнішньоекономічному контракту та
вивезено за межі митної території
України напівфабрикат "Вет-блу"
несортований менше 2,6 м2/шт в кількості
18900 кг;

- №100000007/8/124877 реалізовано по
зовнішньоекономічному контракту та
вивезено за межі митної території
України напівфабрикат "Вет-блу"
несортований менше 2,6 м2/шт в кількості
14180 кг., несортований більше 2,6 м2/шт в
кількості 4070 кг;

-№100000007/8/125577 реалізовано по
зовнішньоекономічному контракту та
вивезено за межі митної території
України напівфабрикат "Вет-блу"
несортований менше 2,6 м2/шт в кількості
13314 кг;

-№100000007/8/125609 реалізовано по
зовнішньоекономічному контракту та
вивезено за межі митної території
України напівфабрикат "Вет-блу"
несортований менше 2,6 м2/шт в кількості
14065 кг., несортований більше 2,6 м2/шт в
кількості 6010 кг;

-№100000007/8/125731 реалізовано по
зовнішньоекономічному контракту та
вивезено за межі митної території
України напівфабрикат "Вет-блу"
несортований менше 2,6 м2/шт в кількості
4250 кг., несортований більше 2,6 м2/шт в
кількості 12190 кг; та звітами
комісіонера: №2 від 29.08.2008 за липень 2008
року, № 3 від 29.08.2008 та № 4 від 27.10.2008 за
вересень 2008 року.

Відповідно до п. 4.4. договору комітент
зобов'язаний протягом 14 днів після
затвердження звіту комісіонера
відшкодувати йому витрати, які він
здійснив при виконанні доручення,
сплатити йому комісійну винагороду та
винагороду за делькредере.

Додатковою угодою від 15.09.2008 року
внесено зміни до зазначеного пункту
договору, збільшено строк здійснення
перерахування коштів відповідачем до 60
(шістдесяти) банківських днів.

Звертаючись до суду з позовом у даній
справі, ПАТ "Київський завод реле та
автоматики" послалось на те, що
відповідач розрахувався з ним
частково, заборгованість останнього
становить 256222, 98 грн.

Відповідач, не заперечуючи факту
наявності заборгованості, заявив
клопотання про сплив строку позовної
давності.

Відповідно до статті 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Згідно п. 4.4.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
за № 10 "Про деякі питання практики
застосування строків позовної
давності при вирішення господарських
спорів" до дій, що свідчать про визнання
боргу або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати, зокрема підписання
уповноваженою на це посадовою особою
боржника разом з кредитором акта
звірки взаєморозрахунків, який
підтверджує наявність заборгованості
в сумі, щодо якої виник спір.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що судами
попередніх інстанцій в даному випадку
правомірно враховано той факт, що
відповідач вчинив дії, які свідчать про
визнання боргу, що підтверджується
підписаним сторонами актом звірки
взаєморозрахунків станом на 01.11.2010
року.

При цьому судами обґрунтовано не взято
до уваги посилання відповідача на те,
що вказаний акт не містить один із
обов'язкових реквізитів - дати
складання, відповідно, немає підстав
стверджувати, що його складено саме у
межах строку позовної давності,
оскільки, як встановлено судами, в
тексті акту звірки розрахунків за
договором комісії № 8 від 28.09.2007 року
чітко зазначено, що сторони провели
перевірку розрахунків станом на 01.11.2010
року.

До того ж, як вірно зауважено судами,
Закон України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
не передбачає в якому місці первинних
чи зведених облікових документів має
бути зазначена дата складання
документу.

Отже, судами встановлено, що строк
позовної давності перервався 01.11.2010
року, беручи до уваги, що позовна заява
була подана 18.09.2013 року, тобто, в межах
встановленого ст. 257 ЦК України
трирічного строку позовної давності,
за відсутності доказів повної оплати
відповідачем заборгованості,
враховуючи приписи ст.ст. 193 ГК України,
ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, вмотивованим
є висновок судів про задоволення
позову.

З огляду на зазначене вище, судові
рішення прийнято при правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права і підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 13.05.2014 Київського
апеляційного господарського суду у
справі № 910/18104/13 залишити без змін.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Ходаківська І.П.