ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р.Справа № 916/1765/14
Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів Савицького Я.Ф., Журавльова О.О.

(склад судової колегії змінено
відповідно до розпорядження № 1633 від
21.07.2014 року)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 13.08.2014 року:

від позивача: Камінська А.А., за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»

на рішення господарського суду
Одеської області від 02 червня 2014 року

по справі № 916/1765/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техойл»

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»

про стягнення 47500,00 грн. В
судовому засіданні 13.08.2014 року згідно
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частини постанови

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Техойл» (далі -
позивач, ТОВ «Техойл») звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
(далі відповідач, ТОВ «ВКФ «Аскон»), в
якому просило стягнути з відповідача
основний борг за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів від
25.05.2011 року № Н-25-05 в сумі 47500,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
послався на умови укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу
нафтопродуктів № Н-25-05 від 25.05.2011 року
та вимоги ст. ст. 526, 530, 612, 655, 664
Цивільного кодексу України, ст. ст. 67, 144
Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 02.06.2014 року по справі №
916/1765/14 (суддя Петров В.С.) позов
задоволено. Стягнуто з ТОВ
„Виробничо-комерційна фірма „Аскон"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Техойл"
заборгованість у розмірі 47500,00 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вказав про належне виконання
позивачем своїх зобов'язань за
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними, та відсутність
з боку відповідача будь-яких доказів,
спростовуючих наявність боргу в сумі
47500,00 грн. Не погодившись з
рішенням суду, ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення від
02.06.2014 року по справі № 916/1765/14 скасувати
та в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Мотивуючи скаргу, ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
вказало, що не згодне з висновком суду
про доведеність позовних вимог
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними та
довіреностями, оскільки останні
підписані від імені ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
невідомою особою. Крім цього, скаржник
наполягає на порушенні судом норм
процесуального права та зазначає про
несвоєчасне отримання ним
кореспонденції суду, оскільки ухвалою
суду від 15.05.2014 року розгляд справи було
призначено на 02.04.2014 року, вказана
ухвала отримана скаржником 27.05.2014 року,
при цьому дата судового засідання була
явно помилковою.

ТОВ «Виробничо-комерційна фірма
«Аскон», будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
судового засідання, не скористалось
своїм процесуальним правом прийняти
участь у засіданні суду апеляційної
інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, повноту
встановлення обставин справи та
відповідність ним висновків суду,
заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Господарським судом першої інстанції
встановлено, що 25.05.2011 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Техойл" (продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційна фірма „Аскон"
(покупець) укладений договір
купівлі-продажу нафтопродуктів № Н-25-05,
відповідно до п. 2.1. якого продавець
зобов'язується при наданні покупцем
бланків передати товар покупцю (його
довіреній особі) на АЗС, а саме:
здійснити заправку автотранспорту
покупця на АЗС, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар в порядку і на умовах, визначених
цим договором.

Згідно п. 3.1. договору асортимент,
кількість та ціна товару вказується у
рахунку-фактурі продавця, який
виписується продавцем на підставі
заявки. Заявка подається покупцем усно
або іншим обумовленим між сторонами
способом за визначеною між сторонами
формою із зазначенням номіналу
бланків, виду (асортименту), кількості
товару.

Пунктом 3.2. договору сторони узгодили,
що у видатковій накладній на передачу
бланків покупцеві або акті
прийому-передачі бланків, що
підписуються покупцем (його довіреною
особою на базі виданої довіреності на
отримання бланків за попередньою
заявкою, рахунком-фактурою), вказується
асортимент, кількість та ціна товару,
по якому отримуються бланки.

Ціна товару формується на день
виставлення рахунку-фактури продавцем
відповідно до цін, що діють у продавця.
Продавець після отримання від покупця
заявки виписує та направляє покупцю
рахунок-фактуру. В разі наявності
заперечень у покупця останній
повідомляє продавця в порядку,
визначеному цим договором (п.п. 4.1, 4.2
договору).

Відповідно до п. 4.3. договору покупець
протягом 1-го банківського дня з дати,
вказаної в рахунку-фактурі, здійснює 100%
передоплату товару в сумі та повному
об'ємі і за вартістю, визначеною у
рахунку-фактурі, в безготівкову
порядку шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок продавця.
Передача бланків покупцю та відпуск
товару здійснюється тільки після
надходження на розрахунковий рахунок
продавця грошової суми в повному
обсязі, зазначеної в рахунку-фактурі.

Згідно пункту 4.5. договору передача
покупцю товару здійснюється продавцем
з АЗС, зазначених у переліку, який
передається покупцю при закупівлі
бланків, шляхом заправки автомобілів
покупця при пред'явленні та передачі
покупцем (довіреними особами покупця)
бланків співробітнику АЗС.

В пункті 4.7. договору передбачено, що
після передачі покупцем або його
представником бланку співробітнику
АЗС та отримання відповідної кількості
товару, всі обов'язки сторін по
погашених бланках вважаються
виконаними та товар вважається
переданим/відчуженим продавцем і
прийнятим покупцем з моменту фактичної
заправки автомобіля покупця певною
кількістю товару, яка зазначається у
бланку, при цьому продавець не може
передати покупцю товар в кількості
меншій, ніж зазначеній у бланку.

У відповідності до пункту 4.8 договору
перехід права власності на товар від
продавця до покупця відбувається в
момент отримання товару з АЗС,
зазначених у переліку, який
передається покупцю при закупівлі
бланків. Дата видачі бланків покупцю і
дата їх погашення фіксуються продавцем
(п. 4.9 договору).

В п. 4.13. договору сторонами узгоджено,
що датою проведення розрахунку слід
вважати дату зарахування грошових
коштів на розрахунковий (поточний)
рахунок продавця.

Бланк на отримання товару не є засобом
розрахунку, а видається як
підтвердження зобов'язань продавця по
видачі товару з АЗС на умовах цього
договору. Бланк є власністю продавця
(пункти 5.1, 5.2 договору).

Вказаний договір відповідно до п. 10.1
набрав чинності з дати його підписання
повноважними представниками сторін та
діяв до 31 грудня 2011 року, а в частині
взаєморозрахунків - до їх повного
виконання. Якщо за один місяць до
закінчення строку дії цього договору
жодна із сторін не заявить про його
розірвання, цей договір вважається
продовженим на наступний календарний
рік.

У відповідності до додаткової угоди № 2
від 28.12.2012 р. термін дії договору
продовжено до 28.12.2014 р.

Додатковою угодою № 1 від 09.07.2012 р.
встановлено п'ятиденний термін
відстрочки платежу за поставлені
товари, а пункт 4.3 договору викладено у
наступній редакції: „Покупець
здійснює оплату рахунку-фактури
протягом 5 банківських днів з дати його
виписки. Продавець передає бланки без
попередньої оплати, а покупець
зобов'язаний оплатити всю суму, вказану
в рахунку-фактурі, не пізніше 5
банківських днів з дати його виписки".

У відповідності до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 ГК України встановлено,
що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.
Договором купівлі-продажу може бути
передбачено розстрочення платежу. Якщо
покупець відмовився прийняти та
оплатити товар, продавець має право за
своїм вибором вимагати оплати товару
або відмовитися від договору
купівлі-продажу.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 Цивільного кодексу України).

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного
кодексу України обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент: вручення товару
покупцеві, якщо договором встановлений
обов'язок продавця доставити товар;
надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.

Як свідчать матеріали справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, виконуючи умови укладеного
між сторонами договору купівлі-продажу
нафтопродуктів № Н-25-05 від 25.05.2011 р.
позивач в період з 09.08.2013 року по 06.09.2013
року здійснив передачу відповідачу
пального за бланками дозволу на
загальну суму 55960,00 грн. згідно
видаткових накладних:

№ РТ-0003737 від 09.08.2013 року на суму 11640,00
грн.,

№ РТ-0004047 від 23.08.2013 року на суму 15520,00
грн.,

№ РТ-0004164 від 30.08.2013 року на суму 11520,00
грн.,

№ РТ-0004294 від 05.09.2013 року на суму 3840,00
грн.,

№ РТ-0004324 від 06.09.2013 року на суму 13440,00
грн..

Зазначені накладні містять підписи
уповноважених осіб відповідача , що
діяли на підставі довіреностей № 206 від
09.08.2013 р., № 222 від 23.08.2013 р., № 226 від 30.08.2013
р., № 231 від 05.09.2013 р., № 232 від 06.09.2013 р.,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів № Н-25-05
від 25.05.2011 року.

Як вже зазначалось раніше, пунктом 4.3
договору купівлі-продажу
нафтопродуктів (з урахуванням
додаткової угоди № 1) відповідач
зобов'язався оплатити товар протягом 5
банківських днів з дати виписки
рахунку-фактури.

Проте, в порушення умов договору
купівлі-продажу нафтопродуктів № Н-25-05
від 25.05.2011 року відповідач не сплатив
повну вартість переданого дизельного
палива, що призвело до утворення боргу
у сумі 47500,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 ГПК України
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Наявність спірної суми заборгованості
відповідач не спростував, докази, які б
підтверджували факт повної сплати
відповідачем вартості переданого
дизельного палива, в матеріалах справи
відсутні.

Апеляційна скарга також не містить
посилання на докази, спростовуючі
наявність боргу відповідача, не надані
такі докази і суду апеляційної
інстанції.

Отже, не сплативши у повному обсязі
вартість поставленого товару,
відповідач порушив умови укладеного
між сторонами у справі договору
купівлі-продажу нафтопродуктів № Н-25-05
від 25.05.2011 року, що є також порушенням
ст. 525 ЦК України.

Відтак, місцевим господарським судом
на законних підставах стягнуто з
відповідача борг у розмірі47500,00 грн.

Стосовно доводів скаржника про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме
несвоєчасне повідомлення ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
про дату, час та місце судового
засідання, то колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Скаржник в апеляційній скарзі
зауважує, що 27.05.2014 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
було отримано ухвалу господарського
суду Одеської області від 15.05.2014 року
про прийняття позовної заяви ТОВ
«Техойл» до ТОВ «Виробничо-комерційна
фірма «Аскон» про стягнення 47500,00 грн. з
призначенням справи до розгляду на
02.04.2014 року. При цьому в апеляційній
скарзі ТОВ «Виробничо-комерційна фірма
«Аскон» вказує, що дата судового
засідання була явно помилковою, тому
скаржник почав готуватися до надання
відзиву на позов та доказів на його
підтвердження, щоб надати їх у наступне
судове засідання.

Зазначені обставини скаржник розцінює
як не повідомлення його судом про час
та місце судового засідання, що є
порушенням процесуальних прав та
безумовною підставою для скасування
рішення від 02.06.2014 року.

Такі доводи ТОВ «Виробничо-комерційна
фірма «Аскон» колегія суддів розцінює
як хибні, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що
28.04.2014 року позивачем на адресу
відповідача цінним листом з описом
вкладення надіслано копію позовної
заяви від 25.04.2014 року, адресовану
господарському суду Одеської області.

Вказана позовна заява зареєстрована в
суді 12.05.2014 року, і після автоматичного
розподілу 15.05.2014 року суддею Петровим
В.С. позовну заяву ТОВ «Техойл» до ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Аскон»
про стягнення 47500,00 грн. прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі № 916/1765/14, про що винесено
відповідну ухвалу.

Ухвала суду про порушення провадження
у справі 16.05.2014 року надіслана на адресу
ТОВ «Виробничо-комерційна фірма
«Аскон» і отримана останнім 26.05.2014 року.

Отримавши ухвалу суду від 15.05.2014 року
про призначення розгляду справи на
02.04.2014 року, скаржник мав змогу
порівняти дати та здійснити всі
можливі дії для з'ясування дати
засідання суду (зателефонувати до
господарського суду Одеської області,
звернутися до інформаційного кіоску,
який розташований у приміщенні суду і
таке інше).

Не здійснення скаржником будь-яких дій
щодо усунення сумніву в даті засідання
суду колегія суддів розцінює як
недбалість та небажання скористатись
своїм процесуальним правом.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням
наведених вище норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції, зазначаючи про їх
законність, обґрунтованість та
відповідність матеріалам справи, а
тому підстави для зміни або скасування
рішення суду від 02.06.2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 02.06.2014 року по справі №
916/1765/14 залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та
підписано 13.08.2014 року.

Головуючий суддя:
Т.Я. Гладишева

Суддя:
Я.Ф. Савицький

Суддя:
О.О. Журавльов