ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 911/2403/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міністерства охорони
здоров'я України, м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс», Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина

про стягнення 204848,00 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Кравець І.В. (довіреність
№920 від 31 травня 2014 року);

від відповідача: Змієвська С.О.
(довіреність №503/2 від 23 липня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство охорони здоров'я України
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс» (далі -
відповідач) про стягнення 204848,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідач
неналежним чином не виконував умов
договору про закупівлю товарів за
державні кошти №161Т/283/21-24 від 16 жовтня
2013 року, в частині поставки якісного
товару, у зв'язку з чим позивачем було
нараховано передбачений договором
штраф у розмірі 204848,00 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 19 червня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 2 липня 2014 року.

Ухвалою суду від 2 липня 2014 року розгляд
справи на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 19 серпня 2014 року.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, просив суд
зменшити розмір штрафу до 5000,00 грн.

19 серпня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
державні цільові програми», 16 жовтня 2013
року між Міністерством охорони
здоров'я України (за договором -
замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фармадіс» (за
договором - постачальник) було укладено
договір про закупівлю товарів за
державні кошти №161Т/283/21-24.

Закупівля товару здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету за
бюджетною програмою КПКВК 2301400
«Забезпечення медичних заходів
окремих державних програм та
комплексних заходів програмного
характеру» за напрямом
«Централізована закупівля лікарських
засобів та виробів медичного
призначення для лікування онкохворих
дітей».

Умовами договору визначено, що
постачальник зобов'язується у 2013 році
поставити ліки, зазначені в
Специфікації (Додаток 1 до цього
Договору), (далі - Товар), а Позивач
оплатити такий Товар на умовах цього
Договору.

Відповідно до специфікації до
договору, яка є його невід'ємною
частиною відповідач повинен поставити
товар, а саме: ОНКАСПАР, розчин для
ін'єкцій. 3750 МО/5 мл, по 5 мл у флаконі; по 1
флакону в коробці з картону з
маркуванням українською мовою; з
маркуванням німецькою мовою зі
стикером українською мовою; з
маркуванням англійською та німецькою
мовами зі стикером українською мовою,
виробництва «Медак ГмбХ», Німеччина, у
кількості 56 одиниць на загальну суму
1024240 грн.

Згідно пункту 2.1 договору постачальник
гарантує якість Товару, що
постачається. Товар, що постачається,
повинен відповідати рівню, нормам і
стандартам, законодавчо встановленим
на території України, а також вимогам
документації конкурсних торгів.

Відповідно до пункту 5.1 договору
постачальник забезпечує поставку
товару, на умовах поставки DDР-Київ (у
значенні міжнародних правил
Інкотермс-2000) на склад Державного
українського об'єднання «Політехмед»
далі - ДУО «Політехмед» (Уповноважене
підприємство) за адресою: Київська обл.,
Бориспільський р-н., с. Велика
Олександрівка, вул. Бориспільська, 9, у
відповідності до узгодженого графіку
поставки.

Строк поставки товару відповідно до
графіку поставки, який є невід'ємною
частиною договору, визначено 56 одиниць
у листопаді 2013 року.

Відповідно до пункту 5.2. договору ДУО
«Політехмед» приймає товар для
подальшого його постачання до закладів
охорони здоров'я, відповідно до
розподілу Товару за номенклатурою в
розрізі
адміністративно-територіальних
одиниць та закладів охорони здоров'я,
що фінансуються з державного та
місцевого бюджету, затвердженого
наказом МОЗ України.

Згідно пункту 5.4 договору
приймання-передача товару
оформлюється видатковою накладною
постачальника (в двох екземплярах), яка
підписується
матеріально-відповідальною особою
Постачальника і Уповноваженим
підприємством, на ту кількість товару,
яка відповідає вимогам договору. В
накладній обов'язково зазначається:
торговельна назва, дозування, форма
випуску, фасування, номери серій,
кількість, назва виробника, ціна за
одиницю Товару та загальна вартість
поставки.

На виконання умов договору,
відповідачем було у повному обсязі
здійснено поставку товару на склад
Уповноваженого підприємства, що
підтверджується видатковою накладною
від 11 листопада 2013 року за №511.

Відповідно до розпорядження
Держлікслужби України №26088-1.2/2.0/17-13 від
3 грудня 2013 року, реалізацію, зберігання
та застосування лікарського засобу
ОНКАСПАР, розчин для ін'єкцій, 3750 МО/5 мл,
по 5 мл у флаконі; по 1 флакону в коробці,
серії F130247А з терміном придатності до 22
березня 2015 року, виробництва «Медак
ГмбХ», Німеччина, заборонено на
підставі надходження інформації від
регуляторного органу Німеччини у сфері
контролю якості лікарських засобів
щодо можливої наявності тріщин на
ампулах, що не забезпечує стерильність
розчину для ін'єкцій, при виявленні
зразків Лікарського засобу, вжити
заходи щодо вилучення його з обігу
шляхом знищення або повернення
постачальнику (виробнику).

Уповноваженим підприємством було
вжито заходів щодо повернення
вищезазначеного лікарського засобу з
державних лікувально-профілактичних
закладів охорони здоров'я з метою
дальшої передачі Постачальнику.

Загальна кількість лікарського засобу,
яка виявлена такою, що підпадає під
заборону у використанні, складає 56
флаконів.

Згідно пункту 2.4 договору, якщо
протягом строку придатності товар
виявиться дефектним або таким, що не
відповідає умовам цього договору,
постачальник зобов'язаний замінити
дефектний товар. Всі витрати, пов'язані
із заміною Товару неналежної якості,
несе постачальник.

7 лютого 2014 року відповідачем було
замінено виявлений дефектний
лікарський засіб у кількості 56 одиниць,
що підтверджується видатковою
накладною №81 від 7 лютого 2014 року.

Відповідно до пункту 7.3 договору за
порушення умов зобов'язання щодо
якості та/або комплектності товару, що
передбачено договором, з постачальника
стягується штраф у розмірі 20% вартості
неякісного (некомплектного) товару.

У зв'язку з порушенням відповідачем
пункту 2.1 договору, позивач,
посилаючись на п. 7.3. договору, направив
відповідачу претензії №08-10/34 від 7
лютого 2014 року про нарахування штрафу у
розмірі двадцяти відсотків від
вартості неякісного лікарського
засобу на загальну суму 204848,00 грн. та
вимогу сплатити суму нарахованого
штрафу.

Однак, відповіді на зазначену
претензію відповідач не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
дим Кодексом, іншими законами та
договором. Застосування господарських
санкцій повинно гарантувати захист
прав і законних інтересів громадян,
організацій та держави, в тому числі
відшкодування збитків учасникам
господарських відносин, завданих
внаслідок правопорушення, та
забезпечувати правопорядок у сфері
господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми, яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання, або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 1 ст. 268 ГК України передбачено,
що якість товарів, що поставляються,
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначать у договорі більш
високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до ч. 7 ст. 269 ГК України, у
разі поставки товарів неналежної
якості покупець (одержувач) має право
стягнути з виготовлювача
(постачальника) штраф у розмірі,
передбаченому статтею 231 цього Кодексу,
якщо інший розмір не передбачено
законом або договором.

Статтею 231 ГК України передбачено, що, у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Відповідач у відзиві просить зменшити
суму штрафу, обґрунтовуючи це тим, що
незважаючи на те, що недоліки товару
виникли не з його вини, ним було негайно
вжито всіх необхідних заходів для
усунення таких недоліків, у зв'язку з
чим позивачем не було понесено збитків.

Матеріалами справи, зокрема,
видатковою накладною №511 від 11
листопада 2013 року, підтверджується та
не заперечується позивачем, що
відповідач вчасно здійснив поставку
лікарського засобу ОНКАСПАР.

3 грудня 2013 року Державна служба
України з лікарських засобів на своєму
сайті опублікувала Розпорядження
№26088-1.2/2.0/17-13 яким, посилаючись на
інформацію регуляторного органу
Німеччини у сфері контролю якості
лікарських засобів щодо можливої
наявності тріщин на ампулах
лікарського засобу ОНКАСПАР серії F
130247А, що не забезпечує стерильність
розчину для ін'єкцій, заборонила
реалізацію, зберігання та застосування
цього лікарського засобу.

Після отримання інформації про можливі
дефекти товару, відповідач, не чекаючи
надходження претензії від позивача,
здійснив заміну товару за власні кошти.

Окрім того, з опублікованого
Управлінням з охорони здоров'я і
захисту споживачів Німеччини
(Більштрасее, 80, Гамбург 20539) оповіщення
про якість/дефект вбачається, що
лікарський засіб ОНКАСПАР серії F130247А
відкликається виробником - компанією
Медак ГмбХ через дефект мийного
апарату флаконів, в зв'язку з чим деякі
флакони відповідних серій можуть мати
невелику тріщину під обжимною кришкою,
яка може призвести до нестирильності
флакону. В доповнення до цього
виробником 15 листопада 2013 року була
опублікована інформація про те, що
вірогідність наявності дефекту в
ампулі 1:5000 флаконів.

З огляду на це суд прийшов до висновку,
що можливі дефекти спірного товару
виникли не з вини відповідача і не
пов'язані з недотриманням відповідачем
вимог нормативних документів щодо
забезпечення належних умов
транспортування лікарських засобів.

До того ж, на даний час взагалі
неможливо встановити чи були серед
спірного товару пошкоджені флакони,
адже, як зазначалось вище, вірогідність
наявності дефекту в ампулі 1:5000
флаконів, а відповідачем було
поставлено лише 56 флаконів.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій.

Пунктом 3 частини першої статті 83 ГПК
України передбачено, що господарський
суд, приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

У пункті 3.17.4. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за №18
від 26 грудня 2011 року зазначено, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, як зазначив в судовому
засіданні представник відповідача,
стягнення зазначеної в позові суми
штрафу негативно плине на
фінансово-господарську діяльність
відповідача і, як наслідок,
унеможливить належне виконання
останнім своїх договірних зобов'язань,
зокрема, і перед позивачем, оскільки,
закупівлю товарів відповідач здійснює
за власний рахунок.

Враховуючи те, що відповідач здійснив
заміну товару сумнівної якості, чим
фактично визнав неналежне виконання
пункту 2.1 договору, відповідно до якого
гарантував якість товару, суд прийшов
до висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача штрафу за
порушення умов договору щодо якості
товару, як це передбачено п. 7.3 договору,
є обґрунтованою.

Оскільки, відповідач виконав всі
можливі дії з усунення недоліків за
власні кошти, будь-яких збитків
позивачу не нанесено, а отже, розмір
штрафу є неспіврозмірним з наслідками
від поставки спірного товару. Таким
чином, суд, користуючись своїм правом,
вважає за можливе зменшити розмір
штрафу на 75%.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 51212,00 грн.
штрафу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України, покладаються на
відповідача, оскільки, судовий збір у
разі зменшення судом розміру неустойки
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фармадіс»
(08136, Київська область,
Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина, вул. Вишнева, 26, код 37195587) на
користь Міністерства охорони здоров'я
України (01601, м. Київ, вул. Грушевського,
7, код 37567646) - 51212 (п'ятдесят одна тисяча
двісті дванадцять) грн. 00 коп. штрафу та
4096 (чотири тисячі дев'яносто шість) грн.
97 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 22 серпня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.