м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 5011-1/166-2012 18.08.14
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна»
До Відкритого
акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
Про стягнення 37 941,35 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Ретерук Н.О.,
довіреність № 160Д/2014 від 15.04.2014
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Універсальна»
(далі - позивач) подало на розгляд
Господарського суду міста Києва позов
до Відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова
компанія «ОРАНТА» (далі - відповідач)
про стягнення 37 941,35 грн.
Позовні вимоги позивача мотивовані
тим, що позивачем, як страховиком,
відповідно до договору страхування
наземного транспорту № 3112/230/004965 від
02.07.2010, було виплачено страхувальнику
страхове відшкодування в розмірі 37 941,35
грн., внаслідок чого, до позивача в
порядку ст. 27 Закону України "Про
страхування" та статті 228
Господарського кодексу України
перейшло право вимоги (регресу) в межах
здійснених фактичних затрат до
відповідача, як до особи, яка
відповідальна за відшкодування шкоди,
оскільки саме з вини особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована у відповідача,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми
Ухвалою суду від 06.01.2012р. порушено
провадження у справі № 5011-1/166-2012 та
призначено розгляд на 13.02.2012 р.
13.02.2012 позивач подав до канцелярії суду
документи на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі.
13.02.2012р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про про причини
своєї відсутності суд не повідомив.
Суд відклав розгляд справи до 02.03.2012, у
зв'язку з відсутністю представника
02.03.2012 відповідач подав до канцелярії
суду клопотання про зупинення
провадження у справі.
02.03.2012 представник позивача у судовому
засіданні підтримав свої позовні
вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову
заперечив, підтримав клопотання про
зупинення провадження у справі.
Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дійшов висновку
про зупинення провадження у справі, що
і було здійснено згідно ухвали від
02.03.2012р., оскільки спір між сторонами
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 20 жовтня 2010 року по вул.
Благовісній в м. Черкаси (надалі - ДТП)
за участю забезпеченого Позивачем,
відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспортного
засобу № 3112/230/004965 від 02 липня 2010 року,
транспортного засобу «Вольксваген»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та забезпеченого
Відповідачем, відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів транспортного засобу «Фіат»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3 (вина якого в
настанні ДТП на 02.03.2012р. не була
доведена), так як, в провадженні
Соснівського районного суду міста
Черкас розглядалась кримінальна
справа № 1-299/11 за обвинуваченням ОСОБА_3
за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу
України (надалі - КК України) з приводу
ДТП, яка мала місце 20 жовтня 2010 року в м.
07.07.2014р. позивач направив до
канцелярії суду заяву про поновлення
зв`язку з закінчення провадження по
пов`язаній справі № 1-299-1 Соснівським
районним судом міста Черкаси.
Ухвалою суду від 07.07.2014 суд
поновив провадження у справі №
5011-1/166-2012 та призначив її до розгляду на
18.07.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі, надав
додаткові докази по справі.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив,
вимогу ухвал суду не виконав.
Суд відклав розгляд справи на
18.08.2014р., у зв`язку з необхідністю
витребувати додаткові документи по
справі.
23.07.2014р. позивач подав через
канцелярію суду документи по справі.
18.08.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав позовні вимоги у
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив,
вимог ухвали суду від 18.07.2014р. не
Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги позивача у повному обсязі.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2010р. між ПАТ «СК «Універсальна»
(далі - позивач) та ОСОБА_4 як
страхувальником, було укладено договір
страхування № 3112/230/004965, згідно умов
якого об'єктом страхування є
транспортний засіб марки
«Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1.

20.10.2010р. в м. Черкаси, сталася ДТП за
участю транспортного засобу
«Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, та транспортного
засобу «Фіат», державний номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3,
відповідальність якого на момент ДТП
була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта»,
згідно полісу № ВЕ/1493543.

Відповідно до Вироку Соснівського
районного суду міста Черкаси № 1-299-13
від 11.11.2013р., встановлено вину гр. ОСОБА_3
у здійсненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Відповідно до висновку № 081/10 від
24.11.2010р., страхових актів та калькуляції
до нього, розмір матеріальної шкоди
завданої власнику транспортного
засобу «Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1,
внаслідок ДТП склав 37 941,35 грн., які було
виплачено позивачем згідно платіжного
доручення № 13412 від 08.04.2011р., копія якого
наявна в матеріалах справи.

Згідно полісу № ВЕ/1493543 франшизу
встановлено у розмірі 0,00 грн., ліміт
відповідальності встановлено 35 000,00
грн.

Позивач у своєму позові просив
суд стягнути з відповідача 37 941,35 грн.
боргу та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу
України встановлено, що до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено
визначення: „Джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України
„Про страхування" страховик має право
вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" суди, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, а між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Згідно полісу № ВЕ/1493543, судом було
встановлено, що ліміт відповідальності
за ним визначено у розмірі 35 000,00 грн.,
тому суд дійшов висновку про
задоволення позову частково у розмірі
забезпеченої суми.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що рішення суду з цивільної
справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку про те, що позивач на підставі
ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України,
ст. 228 Господарського кодексу України
набув право регресу до відповідача
щодо відшкодування останнім понесених
позивачем витрат у вигляді суми
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 35 000,00 грн., а тому позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
(, адреса: 01033, м. Київ,
вул. Жилянська 75) на користь Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького 48-А) суму заборгованості
в розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн.
- страхового відшкодування в порядку
регресу, 1298 (одну тисячу двісті
дев`яносто вісім) грн. 58 коп. - судового
збору.

3. В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116
Господарського процесуального кодексу
України.

5. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

(Повний текст рішення складено: 21.08.2014р.)

Суддя
Мельник В.І.