м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обемженоью
відповідальністю «Євроіндекс -Промо»
до Товариства з обемженоью
відповідальністю «Дарницький шовковий
комбінат імені В. Яськова»
Суддя Трофименко Т.Ю.
Від позивача не з»явився
Від відповідача не з»явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженю відповідальністю «Євроіндекс
-Промо» про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дарницький шовковий комбінат імені В.
Яськова» 13 187, 58 грн. основного боргу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору №126/REX від
17.09.2013р. позивач надав послуги з
реклами, а відповідач належним чином
грошове зобов'язання по оплаті наданих
послуг не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 13 187,58
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 року порушено
розгляд справи призначено на 07.07.2014
Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва від
розгляду судді Сіваковій В.В., у зв'язку
з перебуванням у відпустці судді
За вказаних обставин суд визнав за
свого провадження та призначити її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників сторін на 06.08.2014р.
Представник позивача в судове
засідання 06.08.2014 року не з»явився. Від
позивача до суду надійшло клопотання
про розгляду справи за відсутності
представника позивача.
В судове засідання 06.08.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвал від 16.06.2014 р. та 07.07.2014р. не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.
У відповідності до ст. 87 ГПК України
ухвали суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме:
яка згідно спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 03.07.2014 є місцезнаходженням
Стаття 64 ГПК України встановлює, що у
разі відсутності сторін за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців
ухвала про порушення провадження у
справі вважається врученою їм належним
чином.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України договір - є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків. Цивільні права і обов'язки
виникають як з передбачених законом
договорів, так і з договорів, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного
права, яка визначається як
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають
з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше
не випливає із закону або самого
договору. Як і будь-який правочин, він є
вольовим актом, оскільки виражає
спільну волю сторін, що втілюється у
договорі. Змістом договору є, власне, ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати договір, і вони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань.

17 вересеня 2013 року між Товариством з
обмеженю відповідальністю «Євроіндекс
-Промо» (надалі позивач) та Товариством
з обемженоью відповідальністю
«Дарницький шовковий комбінат імені В.
Яськова» (надалі відповідач) був
укладений договір №126/REX.

Відповідно до п.1 договору предметом
договору є рекламні послуги та роботи,
що надаються позивачем відповідачу.

Згідно з цим договором позивач надає
відповідачу виставковиц стенд площею
6,0 кв.м. (обладнана виставкова площа) (п.2
договору).

Сторони домовились, що ціна робіт та
послуг, передбачених п.1-3 договору,
становить 14 187, 598 грн.

На виконання умов договору
позивач надав відповідачу послугни на
сумц 14 187, 58 грн., що підтверджується
актом надання послуг №534 від 27
вересеня 2013 року, який підписаний
представникам и сторін та скріплений
печатками.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач на виконання умов договору
перерахував частину вартості наданих
послуг в сумі 1000 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті наданих послуг,
у зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості у розмірі 13
187,58 грн.

Договір є договором надання послуг, а
тому права та обов'язки сторін
визначаються в тому числі положеннями
глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певн№534 від 27
вересеня 2013 року, ої діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

На підтвердження виконання робіт по
договору позивач надав суду акт
надання послуг №534 від 27 вересеня 2013
року на суму 14 187,58 грн.

Відповідно до п. 6 договору відповідач
зобьовязаний повністю оплатити
обумовлену ціну робіт та помалуг за цим
договором до 30.11.2013 року.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач на виконання умов договору
перерахував позивачу 1000 грн. по
спірному договору 12.03.2014р.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, п. 6
Договору. грошове зобов'язання
відповідача по сплаті вартості за
надані позивачем послуги мало бути
виконане до 30.11.2013р.

Таким чином, заборгованість
відповідача за надані послуги
становить 13 187,58 грн., строк виконання
грошового зобов'язання відповідача по
оплаті наданих послуг на момент
звернення позивача із позовом до суду
настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача на підставі Договору вартості
наданих послуг. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженю
відповідальністю «Євроіндекс -Промо»
про стягнення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дарницький шовковий
комбінат імені В. Яськова» 13 187, 58 грн. є
правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 42, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд м. Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дарницький шовковий
комбінат імені В. Яськова» (02094, м. Київ,
вул. Червоноткацька, 69,
ідентифікаційний код 34183584), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженю
відповідальністю «Євроіндекс -Промо»
(03057, м. Київ, проспект Перемоги, 56,
ідентифікаційний код 34532453) 13 187 грн. 58
коп. боргу, 1827 грн. 00 коп. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.08.2014 р.

Суддя
Трофименко Т.Ю.