ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 р.
Справа № 923/845/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль", м.Херсон

до: Обласного комунального
підприємства "Ліки Херсонщини",
м.Херсон

про стягнення 89 002 грн. 17 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Литвиненко О.В.,
представник за дорученням № 07-4/17 від
17.03.2014 р.;

від відповідача - Петренко Н.О.,
представник за дорученням № 231 від
23.06.2014 р.

Публічне акціонерне товариство
"Херсонська теплоелектроцентраль"
(позивач) звернулося до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою до Обласного комунального
підприємства "Ліки Херсонщини"
(відповідач) про стягнення
заборгованості за договором № 216 про
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
від 20.10.2012 року у розмірі 89 002 грн. 17 коп.

Представник позивач підтримує позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги визнає у повному обсязі.
Письмового відзиву на позовну заяву не
надав. Крім того, просить розстрочити
виконання рішення строком на шість
місяців, посилаючись на скрутне
матеріальне становище, пов'язане з
недофінансуванням з бюджету.

Справа розглянута поза межами строку
встановленого ст. 69 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні матеріали
справи, господарський суд -

в с т а н о в и в:

ПАТ "Херсонська ТЕЦ" створене
Міністерством палива та енергетики
України відповідно до Указу Президента
від 15 червня 1993 року № 210 "Про
корпоратизацію підприємств". Метою
діяльності Товариства є виробництво та
постачання електричної та теплової
енергії.

Предметом діяльності Товариства є
виробництво, передача та постачання
електричної та теплової енергії.
Відповідно до статуту позивача,
останній надає фізичним та юридичним
особам м. Херсона наступні послуги:
постачання теплової енергії; підігрів
води.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про теплопостачання" тариф (ціна) на
теплову енергію - грошовий вираз витрат
рентабельності, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг. Регулювання тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії з
урахуванням змін цін на енергоносії та
інших витрат визначено статтею 15 цього
ж Закону одним із основних завданнями
державного регулювання діяльності у
сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України,
Законом України "Про ціни та
ціноутворення", іншими законодавчими
актами встановлено, що в Україні діють
вільні та регульовані ціни. Наведені
норми свідчать, що вартість послуг з
постачання теплової енергії
відноситься до сфери регульованих цін
і встановлюється уповноваженим
державним органом.

Вартість послуг з теплопостачання, що
застосовувались ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
протягом жовтня-грудня 2013 року
затверджена постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України від 30.09.2011 року № 141,
протягом січня-березня 2014 року -
постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг від 31.12.2013 року № 502.

Як свідчать матеріали справи, 20.10.2012
року між ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
(постачальником) та Обласним
комунальним підприємством "Ліки
Херсонщини" (споживачем) укладено
договір надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води № 216.

За пунктом 1 договору виконавець
зобов'язується надавати споживачеві з
початку по кінець опалювального
періоду, встановленого рішенням
виконкому Херсонської міської ради,
відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором. Відповідно до
вказаного договору об'єктом надання
послуг є приміщення, яке знаходиться за
адресою: м.Херсон, вул.І.Кулика, 135
(аптека № 114) площею 173,1 кв.м., вул. Миру, 43
(аптека № 139) площею 228,0 кв.м.,
вул.Перекопська, 151 (аптека № 63) площею
198,6 кв.м., вул.Айвазовського, 5а (аптека №
130) площею 58,3 кв.м.

Виконання позивачем умов договору
підтверджується довідками про
наявність опалення у абонентів
Херсонської ТЕЦ, в тому числі у
приміщенні відповідача, за жовтень,
листопад, грудень 2013 року, січень,
лютий, березень 2014 р., що знаходяться у
матеріалах справи (а.с. 23-34).

Згідно з п. 8 договору відповідач
зобов'язаний оплачувати послуги
позивача не пізніше 20 числа, що настає
за розрахунковим. Відповідно до п.15
Договору споживач зобов'язаний
оплачувати послуги в строки
встановлені Договором.

Позивач для оплати вартості спожитої
теплової енергії виставляв
відповідачу рахунки №№ 106 за жовтень
2013 р. на суму 10 966 грн. 91 коп., за листопад
2013 р. на суму 15 082 грн. 49 коп., за грудень
2013 р. на суму 15 514 грн. 45 коп., за січень 2014
р. на суму 15 029 грн. 41 коп., за лютий 2014 р.
на суму 14 145 грн. 34 коп., за березень 2014 р.
на суму 14 260 грн. 15 коп., які вручались
уповноваженому представнику
відповідача особисто під підпис, що
підтверджується копіями цих рахунків,
реєстром рахунків за відповідний
період (а.с.50-55, 62-67).

Отже, в період з жовтня 2013 року по
березень 2014 року позивачем були
виставлені відповідачу рахунки на
оплату спожитої теплової енергії
загальною вартістю 84 998 грн. 75 коп.

Позивачем направлялись відповідачу
вимоги про сплату заборгованості від
20.03.2014р. № 06-1/680 та від 17.04.2014р. № 06-1/951.
Крім того, із супровідним листом від
17.04.2014р. № 06-1/961 направлено акт звірки
взаєморозрахунків від 17.04.2014р.
Відповіді на зазначені листи
відповідачем на надано, другий
примірник акту звірки розрахунків не
повернуто.

Відповідач за надані послуги не
розрахувався, у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість в розмірі 84
998 грн. 75 коп.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено
поняття зобов'язання та підстави його
виникнення. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Доказів погашення заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 84 998 грн. 75 коп. відповідачем
суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині стягнення суми основного боргу
у розмірі 84 998 грн. 75 коп. є доведеними і
обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення 3-х % річних та пені, ст. 625 ЦК
України допускає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до умов п. 12 Договору за
несвоєчасне внесення плати зі
споживача стягується пеня у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за кожний день прострочки
терміну сплати, сума інфляційних втрат
за весь час прострочення та три
відсотки річних від простроченої суми
заборгованості. Пунктом 18 Договору
визначено, що за несвоєчасне внесення
платежів за послуги - шляхом сплати в
безспірному порядку, крім суми
основної заборгованості, передбачених
п.12, штрафні санкції, інфляційні
витрати та 3% річних.

Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 230 ГК України
пеня й штраф є господарськими
штрафними санкціями, які учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі, якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу
України визначає, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Суд перевірив розрахунки пені та,
враховуючи вищевикладене, дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення пені підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тому, відповідач зобов'язаний сплатити
на користь позивача три відсотки
річних з простроченої суми.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 3-х % річних у розмірі 754 грн. 28
коп. та пені у розмірі 3 249 грн. 14 коп.,
підлягають задоволенню, оскільки вони
є обґрунтованими та доведеними.

Доказів сплати штрафних санкцій
відповідачем суду не надано.

З приводу поданої відповідачем заяви
про розстрочку виконання рішення суду
суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Відповідач знаходиться в скрутному
фінансовому становищі, оскільки є
комунальним підприємством та на
сьогоднішній день відсутнє
фінансування з бюджету.

Тому суд, на підставі п. 6 ст. 83 ГПК
України, задовольняє заяву відповідача
та надає розстрочку виконання рішення
суду на шість місяців, а саме з 23.08.2014р.
по 23.02.2015р. по 15 138 грн. 19 коп.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За приписами ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

Понесені позивачем витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.
відшкодовуються йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання в судовому порядку.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України,
керуючись ст.ст. 44, 49, п. 6 ст. 83, ст. 82, 84, 85
ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Обласного комунального
підприємства "Ліки Херсонщини" (73000,
м.Херсон, вул.І.Кулика, 135, , інші реквізити суду не відомі) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м.Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р № 2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму
основного боргу в розмірі 84 998 грн. 75
коп.

3.Стягнути з Обласного комунального
підприємства "Ліки Херсонщини" (73000,
м.Херсон, вул.І.Кулика, 135, , інші реквізити суду не відомі) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р № 2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму 3%
річних в розмірі 754 грн. 28 коп., суму пені
в розмірі 3 249 грн. 14 коп. та 1 827 грн. 00 коп.
в рахунок відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

Стягнення здійснювати з розстрочкою
протягом шести місяців по 14 833 грн. 69
коп. щомісячно починаючи з 29 серпня 2014
року по 28 лютого 2015 року.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.08.2014р.

Суддя
В.В.Литвинова