ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 921/327/14-г/4

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Бонк Т. Б.

суддів
Бойко С.М.

Марко Р.І.

при секретарі судового засідання
І.О.Борщ

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник) - Костишин В.М.
(представник за довіреністю)

від відповідача - Сорочук М.Ю.
(представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" № 504 від 30.05.2014 року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014 року
(суддя Бурда Н.М.)

у справі № 921/327/14-г/4

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "МВ Стеллар", м.
Тернопіль

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "СТРАХОВА
ГРУПА "ТАС", м. Київ, в особі
Тернопільської філії ПАТ "СТРАХОВА
ГРУПА "ТАС", м. Тернопіль,

про: стягнення заборгованості з
виплати страхового відшкодування в
сумі 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014року у
справі № 921/327/14-г/4 позов задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" в особі
Тернопільської філії ПАТ "СТРАХОВА
ГРУПА "ТАС" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "МВ
Стеллар" - 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
страхових відшкодувань та 2 000 (дві
тисячі) грн. 00 коп. в повернення
сплаченого судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що
відповідач своїх зобов'язань перед
позивачем щодо сплати страхового
відшкодування належним чином не
виконав, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість по страховому
відшкодуванню на загальну суму 100 000,00
грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить дане рішення скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позову відмовити мотивуючи це тим, що
прийняте рішення суду першої інстанції
не відповідає обставинам справи та
прийняте з невірним застосуванням норм
матеріального права. Зазначає, що при
настанні страхового випадку
правовідносини між сторонами
регулюються виключно умовами
укладеного між ними договору
страхування. Не погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
ненадання доказової сили Довідці № 710
від 17.10.12 року експертної компанії
«Укравтоекспертиза». Вважає, що суд
першої інстанції мав би вирішити
питання щодо отримання страховиком
права на залишки знищеного
транспортного засобу.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі та у відзиві,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін у судових
засіданнях, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що рішення
господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2011року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МВ "Стеллар" (далі по
тексту - позивач, Страхувальник) та
Приватник акціонерним товариством
"СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" (далі- відповідач,
Страховик) укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту БК/21 № А 0232265 (далі по тексту
- Договір), згідно умов якого позивач
застрахував у відповідача автомобілі,
а відповідач зобов'язався у разі
настання страхового випадку із
застрахованим автомобілем провести
виплату страхового відшкодування.

Згідно п. 1.1. Договору, Договір укладено
на підставі Правил добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) від 14.10.2008 р. (зі змінами)
та на підставі заяви Страхувальника на
страхування.

Предметом Договору є майнові інтереси
Страхувальника (позивача), що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням застрахованим
транспортним (ЗТЗ) засобом та
застрахованим додатковим обладнанням
до застрахованого транспортного
засобу (ЗДО) (п. 1.2. Договору).

Відповідно до Додатку № 2 до Договору
під порядковим номер 32 зазначено
застрахований транспортний засіб, а
саме: VOLVO FM 13.400 реєстраційний номер
ВО0139АІ YV2JSG0A67B року випуску.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору
під порядковим номер 32 зазначено
страхову суму застрахованого
транспортного засобу VOLVO FM 13.400
реєстраційний номер ВО0139АІ YV2JSG0A67B року випуску у розмірі 260 000,00 грн.

Листом від 27.03.2012 р. за вих. № 916 позивач
повідомив відповідача про страховий
випадок - загоряння автопоїзда
(автомобіля VOLVO FM 13.400 реєстраційний
номер ВО0139АІ з напівпричепом-цистерною
BENALU реєстраційний номер ВО6474ХХ) із
вантажем пластикового грануляту.

Згідно Протоколу огляду транспортного
засобу від 02.04.2012 р., складеного
аварійним комісаром за заявою
відповідача, визначено, що
транспортний засіб VOLVO FM 13.400
реєстраційний номер ВО0139АІ YV2JSG0A67B року випуску не підлягає
відновленню, відповідно до технічних
вимог та ДСТУ.

Також, слід зазначити, що відповідно до
пп. 12.5.6. Договору, який визначає
вичерпний перелік документів, які
оформляються при настанні страхового
випадку визначено, що для забезпечення
прийняття рішення щодо випадку,
заявленого як страховий, Страховик
(відповідач) повинен використовувати
висновок експерта-оцінювача
(відповідно до Методики товарознавчої
оцінки автотранспортних засобів,
затвердженої Міністерством юстиції
України).

Відповідно до звіту № 352 від 02.04.2012 р.
про оцінку автомобіля, який за
замовленням відповідача зроблений
Дочірнім підприємством "ЕКСПЕРТ-СЕРВІС
АВТО" Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО",
визначено, що вартість матеріального
збитку, завданого власникові
автомобіля VOLVO FM 13.400 реєстраційний
номер ВО0139АІ YV2JSG0A67B року в
результаті його пошкодження при пожежі
складає 314 962,90 грн., що також дорівнює
ринковій вартості автомобіля на момент
пошкодження.

У звіті № 352 від 02.04.2012 р. про оцінку
автомобіля VOLVO FM 13.400 реєстраційний
номер ВО0139АІ YV2JSG0A67B року також
зазначено, що КТЗ не підлягає
відновленню відповідно до технічних
вимог виробника та ДСТУ (пошкоджено при
пожежі). Тому калькуляція на ремонт не
складається.

Зі звіту № 352 від 02.04.2012 р. про оцінку
автомобіля VOLVO FM 13.400 реєстраційний
номер ВО0139АІ YV2JSG0A67B року випуску,
який зроблений Дочірнім підприємством
"ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО" вбачається, що
оцінка виконана у відповідності до
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні, Національного
стандарту № 1 "Загальні засади оцінки
майна і майнових прав", затверджених
Постановою КМУ від 10.09.2003 р. № 1440 та
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та ФДМ України 24.11.2003 р.
№ 142/52092 (у редакції наказу Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159) та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.08.2009 р. за № 724/16740.

На думку позивача, оскільки подальше
використання автомобіля у зв'язку з
його знищенням є неможливим і його
вартість становить 0,00 грн., відповідач
повинен був перерахувати на його
користь 260 000,00 грн. страхового
відшкодування.

Листом від 25.02.2013 р. за № ГО900/1361
відповідач повідомив позивача про
проведення страхового відшкодування
лише у сумі 160 000,00 грн. Факт проведення
страхового відшкодування на суму 160 000,00
грн. підтверджується платіжним
дорученням № 81038 від 26.023.2013 р.

Відповідач свої дії щодо проведення
страхового відшкодування на суму 160 000,00
грн., а не як зазначено умовами Договору
на суму 260 000,00 грн., пояснює тим, що
відповідно до Довідки від 17.10.2012 р. № 710
Експертної компанії
"Укравтоекспертиза", вартість
застрахованого транспортного засобу у
пошкодженому стані становить 100 000,00
грн. і отже сума страхового
відшкодування повинна становити 160 000,00
грн.

Відповідно до п. 9.1. Договору, страховий
випадок - передбачена Договором подія,
яка відбулася і з настанням якої
виникає обов'язок Страховика
(відповідача) здійснити виплату
страхового відшкодування за Договором
Страхувальнику (позивачу) або іншій
визначеній Договором особі.

Згідно п. 9.2. Договору страховим
випадком за Договором є настання
збитків Страхувальника (позивача), що
спричинені пошкодженням, знищенням,
втратою ЗТЗ та/або ЗДО внаслідок
настання ризику, який застраховано за
цим договором.

Відповідно до п. 9.3. Договору, страховий
ризик - певна подія, на випадок настання
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Пунктом 9.4. Договору передбачено, що в
цьому Договорі використовуються
наступні тлумачення страхових ризиків,
зокрема пп. 9.4.5. Договору визначено, що
страховий ризик "Пожежа" - раптове
виникнення вогню, що здатний
самостійно поширюватися поза межі
місць, спеціально призначених для його
розведення і підтримки, у тому числі
викликаного коротким замиканням в
електрообладнанні Застрахованого ТЗ,
крім випадків підпалу, у тому числі
задимлення в результаті пожежі,
виділення сажі і корозійного газу, а
також вплив на Застрахований ТЗ
продуктів згоряння (диму, сажі,
кіптяви), незалежно від місця
виникнення пожежі, а також збитки,
завдані внаслідок заходів, спрямованих
на порятунок Застрахованого ТЗ,
гасіння пожежі чи запобігання
поширення пожежі, в тому числі збитки,
завдані засобами пожежогасіння.

Згідно пп. 9.4.6 Договору, за цим
Договором страховий випадок "Знищення
ЗТЗ" має місце, якщо внаслідок настання
страхового ризику "ДТП", або "ПДТО", або
"Стихійне лихо", або "Пожежа", або
"Незаконне заволодіння" витрати на
відновлювальний ремонт ЗТЗ дорівнюють
або перевищують 70% його дійсної
вартості на дату настання страхового
випадку.

Відповідно ст. 30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пп. 12.8.1.2. Договору, при
знищенні ЗТЗ внаслідок настання
будь-якого страхового випадку за цим
Договором, розмір матеріального збитку
визначається як дійсна вартість ЗТЗ,
визначена згідно Методики
товарознавчої оцінки автотранспортних
засобів, затвердженої Міністерством
юстиції України, на дату настання
страхового випадку.

Відповідно до пп. 12.8.2.2. Договору, у
випадку знищення застрахованого
транспортного засобу, сума страхового
відшкодування визначається як різниця
між розміром матеріального збитку та
дійсної вартості ЗТЗ у пошкодженому
стані на дату настання страхового
випадку з вирахуванням несплачених
Страхувальником частин премії за
Договором, франшизи, сум, отриманих від
осіб, відповідальних за завдані збитки.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
страхування", добровільне страхування -
це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України (далі- ЦК України), за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідач вважає, що дійсна вартість
знищеного транспортного засобу у
пошкодженому стані (залишкова
вартість) становить 100 000,0 грн., що
підтверджується Довідкою № 710 від 17.10.12
року, що складена Експертною компанією
«УкрАвтоЕкспертиза» (а.с.68), яка у свою
чергу при визначенні вартості
скористалася професійною платформою
«Авто онлайн Україна».

Однак, апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що така Довідка не
приймається до уваги як доказ, оскільки
таке визначення дійсної вартості
знищеного автомобіля на підставі
довідки не погоджено сторонами та не
передбачено договором.

Згідно протоколу огляду транспортного
засобу від 02.04.2012 р. та звіту про оцінку
автомобіля від 02.04.2012 р. автомобіль VOLVO FM
13.400 реєстраційний номер ВО0139АІ
YV2JSG0A67B року не підлягає
відновленню згідно технічних вимог
ДСТУ та не може бути використаний в
майбутньому в господарській
діяльності, оскільки його вартість в
непошкодженому стані на дату складання
звіту (ринкова вартість) дорівнює
розміру завданих матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля. У
вказаному звіті також зазначається, що
пошкоджений транспортний засіб
відновленню не підлягає.

В силу вимог ст. 11 ЦК України договір є
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків між сторонами
зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Отже, апеляційний господарський суд
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач своїх
зобов'язань перед позивачем щодо
сплати страхового відшкодування на
підставі договору належним чином не
виконав, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість по страховому
відшкодуванню на загальну суму 100 000,00
грн.

Щодо зауважень скаржника про те, що суд
першої інстанції не вирішив питання
щодо отримання страховиком права на
залишки транспортного засобу та таким
чином порушив принцип зарахування
зустрічних вимог, то слід зазначити, що
згідно ст. 83 ГПК України господарський
суд має право виходити за межі позовних
вимог, якщо про це є клопотання
заінтересованої сторони. Відповідач у
справі не заявляв ані вказаного
клопотання у справі, ані зустрічного
позову з вимогами про повернення
залишків транспортного засобу.

Щодо зауважень скаржника про те, щот
судом першої інстанції не було взято до
уваги Звіту № 34833185_27.03.2012_02/05/14,
складеного після проведення
повторного дослідження, то слід
зазначити, що з матеріалів справи не
вбачається погодження сторонами
порядку проведення повторного
експерного дослджіення та порядку
врахування результатів такого
повторного дослідження.

Відповідно до п. 20.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 року № 10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" (із змінами і
доповненнями) територіальна
підсудність справи за участю
відособленого підрозділу юридичної
особи визначається відповідно до
статті 15 ГПК України за місцем
знаходження відособленого підрозділі,
якому надано право здійснювати
повноваження сторони від імені
юридичної особи. Господарським судам
слід також враховувати, що оскільки
відособлений підрозділ юридичної
особи діє у межах наданих йому
повноважень, то подання позову за
місцем знаходження цього підрозділу
правомірне лише тоді, коли спір
випливає саме з його діяльності.

Тернопільська філія відповідача
здійснює представництво інтересів
відповідача на території м. Тернопіль і
дії від його імені. Договір
добровільного страхування від імені
Страховика підписано заступником
директора із продажів Тернопільської
філії Осіповим С.Ю. і місцем виконання
Договору є м. Тернопіль.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний
господарський суд вважає, що позивачем
вірно визначено територіальну
підсудність даного спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
господарського суду першої інстанції
прийняте з урахуванням усіх обставин
справи та з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому не вбачає підстав
для його зміни чи скасування.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу
залишено без задоволення, витрати по
сплаті судового збору залишаються на
скаржнику відповідно до ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014року у
справі № 921/327/14-г/4 - залишити без змін,
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "СТРАХОВА
ГРУПА "ТАС" № 504 від 30.05.2014 року - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого
господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений
18.08.2014 р.

Головуючий суддя
Бонк Т. Б.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Марко Р.І.