ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.Справа № 916/1820/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді М.В. Сидоренка

суддів О.Ю. Аленіна, С.В. Таран,

при секретарі судового засідання
Кубік О.В.

за участю представників сторін:

від приватного підприємства "Патріот" -
Громадський О.В., Нижанківська Ю.С.

від Одеської міської ради - не з'явився

від Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради -
Польщіна Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного підприємства "Патріот"

на рішення господарського суду
Одеської області від 16.07.2014 р.

у справі № 916/1820/14

за позовом: приватного підприємства
"Патріот"

до відповідача: Одеської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради

про зобов'язання укласти додаткову
угоду до договору оренди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16.07.2014 р. (суддя Никифорчук
М.І.) у задоволенні позову приватного
підприємства "Патріот" (далі також - ПП
"Патріот", Позивач, Скаржник) до
Одеської міської ради (далі також -
Відповідач, ОМР), за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача:
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради (далі також -
Третя особа, Департамент), про
зобов'язання укласти додаткову угоду
до договору оренди землі від 21.03.2005 р.
відмовлено повністю.

Вказане рішення прийнято на підставі
висновків місцевого господарського
суду про те, що Позивач в порушення
приписів ст. 33 Закону України "Про
оренду землі" та п. 3.2 вказаного
договору своєчасно не звернувся із
відповідною заявою до Відповідача про
поновлення цього договору, тому
втратив переважне право оренди на
відповідні земельні ділянки, а також не
обґрунтував користування цими
ділянками після закінчення строку дії
договору оренди.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його (рішення)
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позов повністю. Свої
вимоги Скаржник обґрунтовує
неправильним застосуванням судом ст. 33
Закону України "Про оренду землі" та
недотриманням приписів ст. 4-7, ст. 82 ГПК
України. Так, зокрема, ПП "Патріот"
вказує, що неподання орендарем заяви
про намір скористатися переважним
правом на укладення договору оренди
землі на новий строк не перешкоджає
продовженню такого договору
відповідно до ч. 3 ст. 33 названого вище
Закону.

У судовому засіданні 18.08.2014 р.
представник Позивача просив
задовольнити апеляційну скаргу,
скасувавши оскаржуване рішення.
Представник Третьої особи просив
залишити оскаржуване рішення без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представник Відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце судового засідання був
повідомлений судом належним чином. Про
причини своєї неявки зазначена особа
апеляційну інстанцію не повідомила, її
явка обов'язковою не визнавалась, а
відтак, судова колегія приходить до
висновку, що обставини, які б
перешкоджали розгляду апеляційної
скарги в даному судовому засіданні
відсутні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників Позивача та
Третьої особи, судова колегія,
приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК
України апеляційна інстанція не
зв'язана доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
а, згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна
належними і допустимим доказами
довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх
вимог чи заперечень.

Оскаржуване рішення місцевого
господарського суду прийняте з
мотивів, викладених в описовій частині
даної постанови. Апеляційна інстанція
вважає, що мотиви, з яких господарський
суд в зазначеному рішенні дійшов
вказаного висновку не відповідають
вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи, однак сам висновок є
правомірним, а тому судове рішення не
підлягає скасуванню, зважаючи на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.03.2005 р. між Одеською міською радою
(орендодавець) та приватним
підприємством "Патріот" (орендар)
укладено договір оренди землі (далі
також - Договір), за умовами якого
орендодавець на підставі Закону
України „Про оренду землі" та рішення
міськради № 3046-1У від 26.08.2004 р. надає, а
орендар приймає у строкове, платне
володіння і користування земельні
ділянки, загальною площею 18365 кв. м, що
знаходяться у місті Одесі,
Малиновському районі, вулиця
Просьолочна, ріг Тираспольського шосе,
згідно з планом земельних ділянок, який
є невід'ємною частиною договору.
Договір був зареєстрований у Одеському
міському управлінні ОРФ ЦДЗК, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 02.11.2005 р. № 58.

Об'єктом оренди є земельні ділянки
загальною площею 18365 кв. м, у тому числі:
земельні ділянки площею 18059 кв. м, для
завершення будівництва, експлуатації
та обслуговування фабрики
картонно-паперових виробів; у тому
числі угіддя: під катальною забудовою -
3762 кв. м; під проїздами, проходами,
площадками 13605 кв. м: під зеленими
насадженнями - 692 кв. м - земельна
ділянка площею 55 кв. м, для організації
протипожежного під'їзду з суміжним
землекористувачем, у тому числі угіддя:
під проїздами, проходами, площадками 55
кв. м; земельна ділянка площею 251 кв. м
для завершення будівництва фабрики
картонно-паперових виробів, у тому
числі угіддя: під проходами, проїздами
та площадками - 251 кв. м.

Згідно договору № 1 купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництва
промислового призначення від 08.06.2011 р.,
ПП "Патріот" є власником вказаного
об'єкта (п.2.1.Договору).

Також, відповідно до свідоцтва про
право власності на нежитлові будівлі
фабрики картонно-паперових виробів (І
черга будівництва), ПП "Патріот"
належить на праві приватної власності
об'єкт, який розташований за адресою: м.
Одеса, Тираспольське шосе, 15-а.

За умовами п. 2.2. Договору нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
становить 1941915,10 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що
його укладено:

- строком до 04.07.2011 р. на земельні
ділянки площею 18059 кв. м та 55 кв. м
відповідно для завершення будівництва,
експлуатації та обслуговування
фабрики картонно-паперових виробів (у
тому числі термін завершення
будівництва до 5 років) та для
організації протипожежного проїзду з
суміжним землекористувачем;

- строком до 04.07.2006 р. на земельну
ділянку площею 251 кв. м для завершення
будівництва фабрики
картонно-паперових виробів.

З п. 3.2 Договору вбачається, що після
закінчення строку його дії орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 60 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Пунктом 9.3.3. Договору передбачено
переважне право орендаря за інших
рівних умов на поновлення договору
після закінчення строку його дії, за
умови належного виконання обов'язків
за цим договором:

Зміна умов договору здійснюється у
письмовій формі за взаємною згодою
сторін (п. 12.1 Договору).

02.11.2005 р. сторонами складено акт
приймання-передачі вказаних вище
земельних ділянок.

У зв'язку із закінчення строку дії
зазначеного договору оренди землі
орендар звернувся до орендодавця із
заявою від 30.11.2011 р. (вих. № 30112011/1), в якій
просив поновити його (договору) дію
терміном на 49 років.

В подальшому Позивач також звертався
до Відповідача із заявою від 03.06.2013 р.
(вих. № 20130603/1), в якій просив укласти
додаткову угоду про поновлення
вказаного договору оренди в місячний
термін.

Листом від 15.12.2011 р. Управління
земельних ресурсів повідомило
Позивача про те, що для розгляду
питання щодо продовження договору
оренди землі йому необхідно надати
необхідні документи, перелік яких
наведений у даному листі названого
Управління.

Аналогічна відповідь про необхідність
надання певного переліку документів
надана Позивачу Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради у листі від 27.06.2013 р.

Статтями 1, 13 Закону України «Про оренду
землі» визначено, відповідно, що оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності; договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі (ч. 1 ст. 2
названого Закону).

Відповідно до Земельного кодексу
України, орендодавцями земельних
ділянок є їх власники або уповноважені
ними особи. Закон України «Про оренду
землі» уточнює, що орендодавцями
земельних ділянок є громадяни та
юридичні особи України, у власності
яких перебувають земельні ділянки.
Орендодавцями земельних ділянок що
перебувають у комунальній власності, є
органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
оренду землі" орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

За приписами ч. 4 ст.124 Земельного
Кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем, який укладається в
письмовій формі.

Зі змісту ст.125 ЗК України ст. 18 Закону
України „Про оренду землі" вбачається,
що договір оренди землі набирає
чинності після його державної
реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
оренду землі" строк дії договору оренди
землі визначається за згодою сторін,
але не може перевищувати 50 років.

Статтею 188 Господарського кодексу
України передбачено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Статтею 33 Закону України „Про оренду
землі" (в редакції даного Закону від
17.02.2011 р. № 3038-VI, яка набула чинності
12.03.2011 р.) передбачено умови та порядок
поновлення договору оренди землі).

Так, вказаною статтею встановлено, що
по закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності). Керівник органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування, який уповноважений
підписувати додаткову угоду до
договору оренди землі щодо земельної
ділянки державної або комунальної
власності, визначається рішенням цього
органу. Додаткова угода до договору
оренди землі про його поновлення має
бути укладена сторонами у місячний
строк в обов'язковому порядку. Відмова,
а також наявне зволікання в укладенні
додаткової угоди до договору оренди
землі може бути оскаржено в суді. У разі
зміни межі або цільового призначення
земельної ділянки поновлення договору
оренди землі здійснюється у порядку
одержання земельної ділянки на праві
оренди.

У п. 2.17 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. № 6 „Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" роз'яснено, що у
вирішенні спорів, пов'язаних з
поновленням (пролонгацією) договорів
оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", який набрав
чинності з 12.03.2011 р.). Частиною шостою
зазначеної статті передбачено, що
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.
Відтак, господарським судам у
вирішенні відповідних спорів
необхідно з'ясовувати, зокрема, чи
повідомляв орендар орендодавця у
встановленому порядку про намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк та чи заперечував
орендодавець у строк, визначений
законом, проти поновлення договору.
Разом з тим судам слід враховувати, що
до спірних правовідносин має
застосовуватися саме та редакція
закону, яка була чинною на дату, з якої
виникло переважне право на поновлення
договору оренди земельної ділянки. При
цьому, якщо відповідні правовідносини
виникли між сторонами до внесення змін
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (набрав
чинності з 12.03.2011 р.) до статті 33 Закону
України "Про оренду землі", судам слід
брати до уваги, що попередня редакція
зазначеної статті Закону України "Про
оренду землі" не передбачала
автоматичного поновлення договорів
оренди землі. Реалізація переважного
права на поновлення договору оренди
земельної ділянки державної або
комунальної власності пов'язувалася з
наявністю відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування.

Отже, оскільки строк дії укладеного між
ПП "Патріот" та Одеською міською радою
договору оренди землі щодо земельних
ділянок площею 18059 кв. м та 55 кв. м
закінчився 04.07.2011 р., то спірні
правовідносини між сторонами виникли
після внесення змін у вказану норму
Закону.

Як вище зазначалось, згідно ч. 2
згаданої статті орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

Відтак, відповідно до положень ч. 2 ст. 33
Закону України „Про оренду землі", ст.
188 ГК України та п. 3.2 Договору, ПП
"Патріот" повинен був не пізніше ніж за
60 днів до закінчення строку дії
договору, тобто не пізніше 04.05.2011 р.,
письмово повідомити орендодавця -
Одеську міську раду про намір
продовжити дію Договору, додавши при
цьому до відповідного
листа-повідомлення проект додаткової
угоди.

З матеріалів справи вбачається, що лист
Позивача з проханням поновити дію
Договору датовано лише 30.11.2011 р., тобто з
пропущенням вищевказаного строку, та
до даного листа, в порушення ч. 2 ст. 33
вищеназваного Закону, не додано проект
додаткової угоди.

Таким чином, судова колегія зазначає
про те, що ПП "Патріот" не дотримано
вимог статті 33 названого Закону
України та Договору щодо належного
повідомлення Відповідача про намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди земельної
ділянки на новий строк, а, отже, це його
право не порушено, у зв'язку з чим
позовні вимоги про зобов'язання
Відповідача укласти додаткову угоду до
Договору - задоволенню не підлягають.
При цьому, колегія суддів враховує, що
орендар посилався саме на ст. 33 Закону
України „Про оренду землі" як на
правову підставу позову.

Інші доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним.

Відтак, дослідивши наведені вище
положення чинного законодавства та
наявні у матеріалах справи докази,
судова колегія приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України,
судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 16.07.2014 р. залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова підписана 21.08.2014 р.

Головуючий суддя
М.В.Сидоренко

Суддя
О.Ю. Аленін

Суддя
С.В. Таран