ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.Справа № 922/2571/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків до Районної державної
лікарні ветеринарної медицини в
Барвінківському районі, м. Барвінкове
про стягнення 124000,00 грн. за участю
представників:

позивача:Соколай В.А., дов. №69 від 12.11.13
р.

відповідача: Брагіна М.І., дов. б/н від
11.08.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовом до
відповідача - Районної державної
лікарні ветеринарної медицини в
Барвінківському районі, про стягнення
штрафу на суму 62000,00 грн. та пені в сумі
62000,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
позивач при розгляді справи
№ 3/02-268-13 виявив порушення відповідачем
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбачене ч. 1 ст. 13, п. 2
ст. 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку надання послуг з
оформлення та видачі ветеринарного
свідоцтва (для України - форма №1 та №2)
при переміщенні за межі території
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя, районів,
міст, що призвело до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку. Окрім того,
позивачем було встановлено факт
порушення у вигляді зловживання
відповідачем монопольним (домінуючим)
становищем на ринку надання послуг з
оформлення та видачі ветеринарної
довідки - при переміщенні в межах
району, що призвело до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку.

За вказані правопорушення позивач
нарахував відповідачу штраф в
загальному розмірі 62000,00 грн. (по 31000,00
грн. за кожне порушення). Позивач
зазначає, що відповідачем нарахована
сума штрафу не сплачена, у зв'язку з чим,
на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
йому нараховано пеню в розмірі 62000,00
грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26 червня 2014
року вказану позовну заяву було
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 922/2571/14 та
призначено її до слухання в судовому
засіданні на 15 липня 2014 року.

В судовому засіданні 15 липня 2014 року
було оголошено перерву до 12 серпня 2014
року.

В судових засіданнях представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, в судовому засіданні 12
серпня 2014 року представник позивача
просив суд долучити до матеріалів
справи пояснення (вх.№ 27983 від 12.08.2013 р.),
в яких останній висловлює незгоду із
запереченнями відповідача. Вказані
пояснення були долучені судом до
матеріалів справи.

Представник відповідача в судових
засіданнях заперечував проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що позивачем
неправильно застосовано норми
матеріального права, внаслідок яких
зроблено невірні висновки про
наявність порушень законодавства про
захист економічної конкуренції в діях
відповідача, оскільки позивачем було
неправомірно ототожнено оплату
проведення заходів щодо профілактики і
ліквідації хвороб тварин, процедур
контролю, інспектування та ухвалення,
надання інформації, лікування тварин,
які страждають на хвороби та недуги,
лабораторних досліджень,
ветеринарно-санітарної експертизи
товарів, послуг при
експортно-імпортних операціях та
транспортуванні територією України
об'єктів державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду, яка здійснюється за рахунок їх
власників (операторів потужностей)
згідно з тарифами та оплату за
оформлення та видачу ветеринарних
документів. Відповідач вважає, що
позивач невірно застосував положення
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» разом із вимогами,
визначеними Законом України «Про
адміністративні послуги» та
порушеннями, пов'язаними з цим
нормативним актом, оскільки він
стосується суб'єктів владних
повноважень, а не відповідача. Окрім
того, відповідач вважає, що розраховані
позивачем штрафні санкції є
завищеними.

В судовому засіданні 12 серпня 2014 року
від представника відповідача дійшли
пояснення по справі (вх. № 28093 від 12.08.2014
р.) та контр розрахунок (вх.№ 28092 від
12.08.2014 р., які суд долучив до матеріалів
справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК
та статтею 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Якщо подані
сторонами та іншими учасниками
судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК України), притому не лише
від учасників судового процесу, а й від
інших підприємств, установ,
організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні
умови всім учасникам судового процесу
для виконання ними вказаного обов'язку
по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Так, наявна в матеріалах справи ухвала
суду про порушення провадження у
справі свідчить, що судом було створено
всім учасникам судового процесу
належні умови для доведення останніми
своїх правових позицій, надання ними
доказів, які, на їх думку, є достатніми
для обґрунтування своїх вимог та
заперечень. Окрім того, судом було
вжито всіх заходів, в межах визначених
чинним законодавством повноважень,
щодо всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи, витребувано в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 12 серпня 2014 року
учасники судового процесу не виявили
наміру подати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх вимог та заперечень, а матеріали
справи свідчать про достатність
наявних в ній доказів для вставлення в
повному обсязі фактичних обставин
справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, заслухавши представників
сторін, судом встановлено наступне.

За результатами розгляду справи №
3/02-268-13 про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
позивачем 20 грудня 2013 року прийнято
рішення № 297-К (надалі - «Рішення»), яким
відповідача визнано таким, що займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку видачі ветеринарного свідоцтва
(для України - форма №1 та №2) при
переміщенні за межі території
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя, районів,
міст в межах Барвінківського району
Харківської області та на ринку видачі
ветеринарної довідки при переміщенні в
межах Барвінківського району
Харківської області із часткою 100%.

Встановлені позивачем обставини було
кваліфіковано, як порушення ч. 1 ст. 13, п.
2 ст. 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» та покладено
на відповідача на підставі ст. 52 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» штраф в загальному
розмірі 62000,00 грн. (по 31000,00 грн. за кожне
правопорушення).

Копія вказаного рішення була
направлена відповідачу супровідним
листом вих. № 02-26/3-26 від 08.01.2013 р. (а.с. 14).

Рішення було отримано відповідачем
20.01.2014 р., що підтверджується наявним в
матеріалах справи листом відповідача
вих.№ 20-02-1-01-12/58 від 19.05.2014 р. та витягом з
Журналу реєстрації (а.с. 15-16), а також не
заперечується відповідачем.

Як стверджує позивач та не заперечує
відповідач, сума штрафу в розмірі 62000,00
грн. останнім не сплачена, у зв'язку з
чим, на підставі ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
позивач нарахував відповідачу пеню в
загальному розмірі 62000,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
передбачено, що Антимонопольний
комітет України є державним органом із
спеціальним статусом, метою
діяльності якого є забезпечення
державного захисту конкуренції у
підприємницькій діяльності та у сфері
державних закупівель.

Відповідно до положень ст. 3 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", основним завданням
Антимонопольного комітету України є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції на засадах
рівності суб'єктів господарювання
перед законом та пріоритету прав
споживачів, запобігання, виявлення і
припинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції;

2) контролю за концентрацією,
узгодженими діями суб'єктів
господарювання та дотриманням вимог
законодавства про захист економічної
конкуренції під час регулювання цін
(тарифів) на товари, що виробляються
(реалізуються) суб'єктами природних
монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної
конкуренції;

4) методичного забезпечення
застосування законодавства про захист
економічної конкуренції;

5) здійснення контролю щодо створення
конкурентного середовища та захисту
конкуренції у сфері державних
закупівель.

Статтею 6 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України"
передбачено, що адміністративні
колегії територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Відповідно до частини другої статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" рішення органів
Антимонопольного комітету України є
обов'язковими до виконання.

Згідно з частиною третьою статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Рішення органів Комітету надається для
виконання шляхом надсилання або
вручення під розписку чи доведення до
відома в інший спосіб (ч.1 статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції").

Матеріали справи свідчать, що рішення
позивача про покладення на відповідача
штрафу в загальному розмірі 62000,00 грн.
було отримано останнім 20.01.2014 р.

Таким чином, відповідач мав сплатити
штраф в загальному розмірі 62000,00 грн. в
строк - до 20.03.2014 р.

Стаття 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" передбачає,
що заявник, відповідач, третя особа
мають право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Втім, в матеріалах даної справи
відсутні, а відповідачем, в порушення
ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надані
належні докази скасування Рішення
позивача.

Окрім того, відповідачем не
спростовано факт несплати
нарахованого позивачем штрафу на
загальну суму 62000,00 грн.

Відповідно до частини п'ятої статті 56
Закону за кожний день прострочення
сплати штрафу стягується пеня у
розмірі півтора відсотка від суми
штрафу. Нарахування пені зупиняється,
зокрема, на час розгляду чи перегляду
господарським судом справи про
визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про
накладення штрафу.

Згідно з частиною п'ятою статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" за період з 21.03.2014 року по
26.05.2014 року включно (тобто за 67
календарних днів) відповідачу
нарахована пеня в загальному розмірі
62310,00 грн. (по 31155,00 грн. за кожне
порушення).

Частиною п'ятою статті 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
зазначено, що розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України. Отже, загальний розмір пені не
повинен перевищувати 62000,00 грн. (по 31000,00
грн. за кожне порушення).

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем не надані докази сплати
пені в загальному розмірі 62000,00 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 56
Закону у разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення в судовому порядку з
відповідача штрафу в розмірі 62000,00 грн.
та пені в розмірі 62000,00 грн.

Посилання відповідача про неправильне
застосування позивачем норм
матеріального права при визначенні
порушень під час розгляду справи №
3/02-268-13 та розрахунку штрафних санкцій,
є безпідставними та не підтверджуються
матеріалами справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача.
Таким чином, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 2480,00 грн. покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Районної державної лікарні
ветеринарної медицини в
Барвінківському районі (64703, Харківська
область, Барвінківський район, місто
Барвінкове, вулиця Куйбишева, буд. 4, ) на користь Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України (61022,
м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 6
під'їзд, 1 пов., кім. 35, )
штраф в сумі 62000,00 грн. та пеню в сумі
62000,00 грн. із зарахування зазначеної
суми до Державного бюджету України на
рахунок відповідного управління
Державної казначейської служби
України за місцезнаходженням платника
податків по коду класифікації доходів
бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Стягнути з Районної державної лікарні
ветеринарної медицини в
Барвінківському районі (64703, Харківська
область, Барвінківський район, місто
Барвінкове, вулиця Куйбишева, буд. 4, ) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) - 2480,00
грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 14.08.2014 р.

Суддя В.В. Суслова