РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 918/544/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Дужич С.П. ,

суддя
Миханюк М.В.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Борисова І.В. -
представник за довіреністю від 16.05.2013р.
№08-357

від відповідача: Александрович С.Ю. -
представник за довіреністю від 21.05.2014р.
№1-р

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Підрозділу
Українського козацтва "Волинська січ"
УК "Волинська січ", м.Рівне

на рішення господарського суду
Рівненської області

від 03.06.14 р. у справі № 918/544/14 (суддя
Торчинюк В.Г.)

за позовом Управління комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради, м.Рівне

до Підрозділу Українського козацтва
"Волинська січ" УК "Волинська січ",
м.Рівне

про звільнення приміщення з
незаконного володіння та стягнення
заборгованості по орендній платі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 03.06.2014р. у
справі №918/544/14 позов Управління
комунальною власністю виконавчого
комітету Рівненської міської ради до
Підрозділу Українського козацтва
"Волинська січ" УК "Волинська січ" про
звільнення приміщення з незаконного
володіння та стягнення заборгованості
по орендній платі задоволено повністю.

Зобов'язано Підрозділ українського
козацтва "Волинська січ" УК "Волинська
січ повернути з незаконного володіння
шляхом виселення Управлінню
комунальною власністю виконавчого
комітету Рівненської міської ради
майно - гаражі по вулиці С.Петлюри, 1,
площею 78,8кв.м..

Стягнуто з Підрозділу українського
козацтва "Волинська січ" УК "Волинська
січ" на користь Управління комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради 31951,88грн.
основного боргу, а також 3045,00грн.
судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити. Також, просить судові
витрати покласти на відповідача.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого
господарського суду незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права та
процесуального права;

- зазначає, що судом не досліджено
обставини щодо права власності на
майно - гараж, при цьому щодо питання
права власності на нього неодноразово
приймалися рішення судів, однак
питання власності гаражів на даний час
не з'ясовано і майно - гараж, що
знаходяться по вул.С.Петлюри, 1 в
м.Рівне опинилося у подвійному
підпорядкуванні;

- вказує, що 09.11.2010р. між сторонами
укладено додатковий договір до
договору оренди нежитлового
приміщення викладеного у новій
редакції 18.10.2010р. №1958, у якому враховано
клопотання щодо зменшення орендної
плати. Таку пропозицію сторонами було
враховано та погоджено і згідно п.3.1
додаткового договору у період з 09.11.2010р.
по 08.11.2011р. орендна плата встановлена в
сумі 92,68грн.;

- констатує те, що судом не враховано
той факт, що за час виконання
договірних орендних відносин
Підрозділ Українського козацтва
"Волинська Січ" добросовісно виконував
взяті на себе зобов'язання по сплаті
орендної плати;

- обґрунтовує те, що своїм листом від
21.11.2013р. за №08-947 Управлінням
комунальною власністю, без будь - яких
законних на те підстав, повідомило
відповідача, що 31.10.2013р. припинено дію
договору оренди від 18.10.2010р. №1958 у
зв'язку з закінченням строку договору
оренди, однак підстав його припинення
позивач не надав, чим порушив ст.11 ГПК,
що регулює досудове врегулювання
спорів, що виникають у разі зміни та
розірвання господарських договорів,
зокрема, підприємство чи організація,
які вважають за необхідне змінити чи
розірвати договір, надсилають
пропозиції про це другій стороні за
договором;

- також, 21.01.2014р. №08-41 відповідачу
надіслано претензію у якій зазначено,
що на підставі рішення виконавчого
комітету Рівненської міської ради від
09.11.2010р. №229, 09.11.2010р. було укладено
додатковий договір оренди про
застосування для розрахунку орендної
плати у період з 09.11.2010р. по 08.11.2011р.
орендної ставки 1%, однак, внаслідок
технічної помилки орендна плата
продовжувала нараховуватися із
застосуванням орендної ставки 1%. За
період з 09.11.2011р. по 31.12.2013р. різниця між
фактично нарахованою сумою та сумою,
яку слід було нарахувати, склала
27192,45грн.;

- вважає, що договірні відносини
пролонговувалися до 17.10.2014р. включно,
тобто всі умови додаткового договору,
включаючи і орендну плату
пролонговувалися автоматично,
оскільки при продовженні дії договору
у сторін не було претензій щодо змін
орендної плати. Пролонговуючи договір
продовж 2011-2012р.р та 2012-2014р.р. позивач
погоджувався з розміром орендної плати
в сумі 92,68грн..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 19.08.2014р..

Згідно розпорядження в.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р., у
зв'язку з перебуванням у відпустці
судді Савченка Г.І., визначено колегію у
складі суддів: головуючий суддя -
Павлюк І. Ю., судді Дужич С.П., Миханюк
М.В..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р.
апеляційну скаргу у даній справі
прийнято до провадження колегією
суддів у новому складі.

В судовому засіданні 19.08.2014р.
представником відповідача подано
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових доказів по справі,
однак колегія суддів відхилила його як
необґрунтоване, оскільки останній не
обґрунтував належними доказами
неможливість їх подання суду першої
інстанції з причин, що не залежили від
нього.

Управління комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської у письмовому відзиві від
04.07.2014р. №08-544 та його представник в
судовому засіданні 19.08.2014р. заперечили
проти доводів та вимог апеляційної
скарги. Вважають рішення
господарського суду Рівненської
області від 03.06.2014р. у справі №918/544/14
законним та обґрунтованим, а тому
просять залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.08.2000р. між Управлінням житлового
господарства м.Рівне (орендодавець) та
Українським козацтвом "Волинська січ"
м.Рівне (орендар) укладено договір
оренди нежилого приміщення (далі -
договір), згідно п.1 якого орендодавець
передає, а орендатор приймає в орендне
користування нежиле приміщення сарай -
гараж для забезпечення статутної
діяльності по вул.С.Петлюри, 1,
загальною площею 61кв.м (а.с.8-9).

18.10.2010р. між Управлінням комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради
(орендодавець) та Підрозділом
Українського Козацтва "Волинська Січ"
(орендар) укладено додатковий договір
№1958 до договору оренди нежитлових
приміщень від 10.08.2000р. про викладення
його у новій редакції, відповідно до
п.1.1 якого орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування для розміщення гаражів
нежитлові приміщення загальною площею
76,8кв.м (у подальшому - приміщення), які
розташовані у місті Рівне,
вул.С.Петлюри, 1 та перебувають на
балансі Управління комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради. Станом на
31.07.2010р. вартість приміщень, визначена
за експертною оцінкою, становить
106508,00грн., в тому числі:

- гараж №1 (площею 18,1кв.м) - 24762,00грн.;

- гараж №2 (площею 13,8кв.м) - 18885,00грн.;

- гараж №3 (площею 17,6кв.м) - 24646,00грн.;

- гараж №4 (площею 27,3кв.м) - 38215,00грн.
(а.с.10).

У відповідності до п.п.3.1-3.2 договору,
орендна плата по цьому договору
встановлюється в сумі 922,18грн. в місяць
згідно з чинним законодавством, що за
рік становить 10% від вартості об'єкта,
визначеної у звіті про оцінку майна;
нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
чинним законодавством.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що
орендна плата сплачується орендарем до
20 числа поточного місяця.

Строк договору оренди встановлюється з
18.10.2010р. по 17.10.2011р. (п.2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору сторонами
узгоджено, що при відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну договору протягом місяця після
закінчення його дії він вважається
продовженим на той самий строк і на тих
же умовах, які були передбачені
договором.

Згідно п.п.3.4, 3.5 договору, розмір
орендної плати може бути змінено на
вимогу однієї із сторін в разі зміни
методики її розрахунку, змін
централізованих цін та тарифів та в
інших випадках, передбачених
законодавством України; після
закінчення дії даного договору орендна
плата сплачується на день фактичної
здачі приміщення по акту.

Розділом V договору сторони встановили
обов'язки орендаря, зокрема п.5.4
передбачено, що останній
зобов'язується вносити орендну плату
своєчасно і в повному обсязі.

Пунктом 7.2. договору сторонами
передбачено, що договір оренди
вважається припиненим з моменту
закінчення дії договору при умові
наявності заяви однієї із сторін про
припинення договору оренди приміщення
не пізніше 30 календарних днів після дня
закінчення його терміну дії.

Додатковий договір від 18.10.2010р. №1958 до
договору оренди нежитлових приміщень
від 10.08.2000р. про викладення його у новій
редакції підписаний сторонами та
скріплений відтисками їх печаток.

09.11.2010р. між Управлінням комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради та
Підрозділом Українського Козацтва
"Волинська Січ" укладено додатковий
договір до договору оренди нежитлового
приміщення від 10.08.2000р. викладеного у
новій редакції від 18.10.2010р. додатковим
договором №1958, згідно п.1 якого
сторонами узгоджено доповнити п.3.1
якого наступним абзацом, а саме:

"3.1. У період з 9 листопада 2010 року по 8
листопада 2011 року орендна плата по
цьому договору встановлюється сумі 92
грн. 68 коп. в місяць згідно з чинним
законодавством, що за рік становить 1%
від вартості об'єкта, визначеної у
звіті про оцінку майна." (а.с.12).

31.10.2013р. у відповідності до п.7.2
додаткового договору від 18.10.2010р. №1958
до договору оренди нежитлових
приміщень від 10.08.2000р. про викладення
його у новій редакції Управління
комунальною власністю виконавчого
комітету Рівненської міської ради
звернулося до Підрозділу Українського
козацтва "Волинська січ" з листом №08-883
(а.с.14), що стверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.14 на звороті), про
припинення договору оренди
нежитлового приміщення від 18.10.2010р. №1958
у зв'язку із закінченням терміну його
дії та просило забезпечити повернення
майна 08.11.2013р. о 15:00год., що було
предметом договору.

Проте у призначений позивачем час
відповідач не з'явився, майно, що було
предметом додаткового договору від
18.10.2010р. №1958 до договору оренди
нежитлових приміщень від 10.08.2000р. про
викладення його у новій редакції не
передав, про що представниками
Управління комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради було складено відповідний
акт від 18.10.2013р. (а.с.15).

В подальшому позивач неодноразово
звертався до відповідача з
відповідними листами №08-911 від 12.11.2013р.
та №08-947 від 21.11.2013р. (а.с.16-18) з вимогами
звільнити займане приміщення, однак
вони також були залишені без
задоволення, про що представниками
Управління комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради складено відповідні акти
(а.с.17-19).

Також, 21.01.2014р. Управління комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради звернулося до
Підрозділу Українського козацтва
"Волинська січ" з претензією №08-41 (а.с.20),
що стверджується відповідними
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.20 на звороті),
сплатити донараховану різницю по
орендній платі на суму 27192,45грн..

На обґрунтування зазначеної вище
претензії позивач вказує, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Рівненської міської ради від 09.11.2010р.
№229, 09.11.2010р. було укладено додатковий
договір про застосування для
розрахунку орендної плати у період з
09.11.2010р. по 08.11.2011р. орендної ставки 1%,
однак, внаслідок технічної помилки
орендна плата після 08.11.2011р.
продовжувала нараховуватись із
застосуванням орендної ставки 1% в сумі
92,68грн.. Таким чином, за період з 09.11.2011р.
по 31.12.2013р. різниця між фактично
нарахованою сумою орендної плати та
тією, що мала би бути нарахована склала
27192,45грн..

Відповідь на вимогу від 21.01.2014р. №08-41
про сплату донарахованої різниці
орендної плати або її задоволення в
матеріалах справи відсутня.

За вказаних обставин, Управління
комунальною власністю виконавчого
комітету Рівненської міської ради
покликуючись на норми чинного
законодавства та умови договору оренди
нежитлових приміщень, звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Підрозділу
Українського козацтва "Волинська січ"
про повернення позивачу з незаконного
володіння шляхом виселення
відповідача майна - гаражів по
вул.С.Петлюри, 1 в м.Рівне, площею 76,8кв.м.
та стягнення з Підрозділу Українського
козацтва "Волинська Січ" на користь
Управління комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради заборгованості з орендної
плати, яка станом на 30.04.2014р. становить
31951,88грн. (а.с.2-3).

Як вже зазначалося, рішенням
господарського суду Рівненської
області від 03.06.2014р. у справі №918/544/14
позов задоволено повністю (а.с.79-83).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Згідно п.3 ч.1 ст.3, ст.627 ЦК України,
встановлено принцип свободи договору,
який передбачає, що сторони є вільними
в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 509 ЦК України визначено, що
зобов'язанням є правовідносини, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Таке ж положення містить і
ст. 173 ГК України, в якій зазначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

В ч.2 ст.175 ГК України зазначено, що
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Приписами ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

В силу ст.ст.525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 1 ст.759 ЦК України встановлено,
що за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст.283 Господарського кодексу
України передбачено, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч1 п.1
ст.762 ЦК України).

У відповідності до ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

За частиною 1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно п.п.3.4 договору, розмір орендної
плати може бути змінено на вимогу
однієї із сторін в разі зміни методики
її розрахунку, змін централізованих
цін та тарифів та в інших випадках,
передбачених законодавством України.

Згідно п.3.5 договору, після закінчення
дії даного договору орендна плата
сплачується на день фактичної здачі
приміщення по акту.

Господарським судом Рівненської
області встановлено, що додатковим
договором від 09.11.2010р. доповнено
договір оренди нежитлового приміщення
від 10.08.2000р. викладеного у новій
редакції 18.10.2010р. додатковим договором
№1958 відповідним п.3.1, яким передбачено,
що орендна плата в сумі 92,68грн. діє лише
у період з 09.11.2010р. по 08.11.2011р..

Отже, за період з 09.11.2011р. по 31.12.2013р.
різниця між нарахованою сумою орендної
плати та тією, що мала би бути
нарахована склала 27192,45грн..

Водночас, після 31.12.2013р. платежі з
орендної плати орендарем припинено та
приміщення не повернуто, а отже станом
на 30.04.2014р. (на момент подання позову)
загальна сума заборгованості з
орендної плати становить 31951,88грн..

Як свідчать матеріали справи, у
відповідності до п.2.2. договору оренди,
який передбачає, що при відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну договору протягом місяця
після закінчення його дії він
вважається продовженим на той самий
строк і на тих же умовах, які були
передбачені договором, договірні
відносини пролонговувались по 17.10.2013р.
включно.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що
договір оренди вважається припиненим з
моменту закінчення дії договору при
умові наявності заяви однієї із сторін
про припинення договору оренди
приміщення не пізніше 30 календарних
днів після дня закінчення його терміну
дії.

На виконання вимог зазначеного пункту
договору Управління комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради повідомило
Підрозділ Українського Козацтва
"Волинська Січ" листами від 31.10.2013р.
№08-883, від 12.11.2013р. № 08-911та № 08-947 від
21.11.2013р. про припинення договору оренди
нежитлового приміщення від 18.10.2010р. №1958
у зв'язку із закінченням терміну його
дії та з вимогами звільнити займане
приміщення.

При цьому, як вже зазначалось вище
позивач звернувся до відповідача з
претензією від 21.01.2014р. №08-41 сплатити
донараховану різницю по орендній платі
на суму 27192,45грн., однак відповіді на цю
вимогу та доказів сплати
заборгованості у зазначеному розмірі
останнім не надано.

В матеріалах справи відсутні докази
повернення майна, яке було предметом
договору оренди нежитлового
приміщення від 18.10.2010р. №1958, при цьому
сума основного боргу за вказаним
договором, який на момент подачі позову
до суду першої інстанції складав
31951,88грн., підтверджена наявними у
матеріалах справи доказами, і
відповідач на момент прийняття рішення
по справі не надав документів, які б
могли свідчити про погашення
зазначеної заборгованості перед
позивачем, а тому, враховуючи положення
ст.629 та ч.2 ст.795 ЦК та умови договору
оренди нежитлового приміщення, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позову.

При цьому покликання скаржника в
апеляційній скарзі на ту обставину, що
судом першої інстанції не досліджено
обставини щодо права власності на
майно - гараж, що знаходяться по
вул.С.Петлюри, 1 в м.Рівне до уваги
колегії суддів не береться, оскільки як
вбачається з наявного у матеріалах
справи свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, гаражі літ "Б-1", що
знаходяться за адресою: Рівненська
обл., м.Рівне, віл.Петлюри С, буд.1
загальною площею 76,8кв.м., перебувають у
власності територіальної громади
м.Рівного в особі Рівненської міської
ради (а.с.44). При цьому, доказів визнання
вказаного свідоцтва про право
власності недійсним відповідачем не
надано та у матеріалах справи відсутні
відповідні документи на підтвердження
його недійсності.

Крім того, скаржник в апеляційній
скарзі покликається на рішення судів
різних інстанцій, як на підставу
набуття права власності на нерухоме
майно, а саме гаражі літ "Б-1", що
знаходяться за адресою: Рівненська
обл., м.Рівне, віл.Петлюри С, буд.1
загальною площею 76,8кв.м. Проте,
колегією суддів встановлено, що
рішенням господарського суду
Рівненської області від 29.09.2008р. у
справі №14/258 позов Підрозділу
Українського козацтва "Волинська січ"
до відповідачів: 1) - Державного
підприємства Український державний
науково-дослідний інститут "Діпроміст",
2) - Рівненської обласної організації
Української Народної Партії, 3) -
Рівненської міської ради, 4) -
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради, 5) - Управління
житлово-комунального господарства
Рівненської міської ради задоволено та
визнано за Підрозділом Українського
козацтва "Волинська січ" право
власності на сарай-гараж загальною
площею 76,8кв.м., що знаходиться за
адресою: м.Рівне, вул.Симона Петлюри,
буд.1.

В подальшому, постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2008р. у справі №14/258 рішення
господарського суду Рівненської
області від 29.09.2008р. у справі №14/258
скасовано та прийнято нове рішення,
яким у позові відмовлено.

Надалі, постановою Вищого
господарського суду України від
05.02.2009р. у справі №14/258 постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2008р. у
справі №14/258 скасовано, а рішення
господарського суду Рівненської
області від 29.09.2008р. у даній справі
залишити без змін.

Однак, постановою Верховного суду
України від 09.06.2009р. скасовано
постанову Вищого господарського суду
України від 05.02.2009р. у справі №14/258, а
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2008р. у
справі №14/258 залишено в силі. А відтак в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження права власності
відповідача на вищевказане нерухоме
майно.

У відповідності до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Інші доводи відповідача, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, а тому відсутні
підстави для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 03.06.2014р. у справі №918/544/14
прийняте з повним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Крім того, з матеріалів апеляційної
скарги вбачається, що відповідачем при
поданні апеляційної скарги сплачено
судовий збір згідно квитанції від
13.06.2014р. №63 в сумі 1523,00грн., однак, розмір
судового збору, який підлягав до сплати
відповідачем за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Рівненської області від 03.06.2014р. у
справі №918/544/14 становив 1522,50грн., тобто
скаржником надлишково сплачено 00,50грн.
судового збору, який колегія суддів
вважає за необхідне йому повернути на
підставі ст.7 Закону України "Про
судовий збір", про що винести
відповідну ухвалу.

Керуючись ст.7 Закону України "Про
судовий збір", ст.ст.101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Рівненської області від 03.06.2014р. у
справі №918/544/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Підрозділу
Українського козацтва "Волинська січ"
УК "Волинська січ", м.Рівне - без
задоволення.

2. Ухвалою суду повернути Підрозділу
українського козацтва "Волинська січ"
УК "Волинська січ"(33028, м.Рівне,
вул.С.Петлюри, 1, ідентифікаційний код
31710975) 00грн. 50коп. надлишково сплаченого
судового збору за подання апеляційної
скарги згідно квитанції від 13.06.2014р. №63.

3. Справу №918/544/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Миханюк М.В.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (33028, м.Рівне, вул.Соборна,
12А),

3 - відповідачу (33028, м.Рівне,
вул.С.Петлюри, 1),

4 - в наряд.