ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 05" серпня 2014 р.
Справа №917/331/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя БІлецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю прокурора - Хряк О.О.,
посвідчення №013774 від 06.12.2012 року,

представників сторін:

позивача - Кривохижа Ю.А., дов. №02/02-17/2/431
від 10.03.2011

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "П'ятий
елемент", м.Київ (вх.№1606 П/3-10)

на рішення господарського суду
Полтавської області від 07.04.2014 року

за позовом Прокурора Октябрського
району м.Полтави в інтересах держави в
особі Полтавської міської ради,
м.Полтава

до ТОВ "П'ятий елемент", м.Київ

про розірвання договору оренди та
зобов'язання повернути земельну
ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Октябрського району міста
Полтави в інтересах держави в особі
Полтавської міської ради звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача - ТОВ "П'ятий елемент",
м.Київ в якому просив суд розірвати
договір оренди земельної ділянки від
17.11.2006, укладений між Полтавською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю "П'ятий
елемент" та зобов'язати ТОВ "П'ятий
елемент" повернути Полтавській
міській раді земельну ділянку площею
55,3706 га, кадастровий номер :14:008:0043,
розташовану за адресою: м. Полтава, вул.
Пушкарівська,22.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 07.04.2014 року по
справі №917/331/14 (суддя Кульбако М.М.)
позов задоволено повністю. Розірвано
договір оренди землі, укладений між
Полтавською міською радою та ТОВ
"П'ятий елемент" від 17.11.2006 року, який
зареєстрований у відділі реєстрації та
технологічної підтримки користувачів
Полтавської регіональної філії ДП
"Центр державного земельного кадастру
при Держкомземі України", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 05.06.2008 року за № 01.
Зобов'язано ТОВ "П'ятий елемент" ( вул.
Білоруська, 2А, м. Київ, 04050, ,
інші відомості - не відомі) повернути
Полтавській міській раді (м. Полтава,
вул. Жовтнева, 36, ) земельну
ділянку площею 553706 кв.м., кадастровий
номер :14:008:0043, що розташована за
адресою: вул. Пушкарівська, 22, м.
Полтава. Стягнуто з ТОВ "П'ятий елемент"
на користь Державного бюджету України 2
436, 00 грн. судового збору.

Відповідач - ТОВ "П'ятий елемент" із
вказаним рішенням місцевого
господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права. Також просить
стягнути на свою користь судові
витрати.

В обґрунтування викладених вимог
заявник апеляційної скарги зазначає
про те, що стороною договору оренди
земельної ділянки від 17.11.2006 є
Полтавська міська рада, яка не вимагала
розірвання зазначеного договору, у
зв'язку з чим заявник вважає, що
прокурор Октябрьського району м.
Полтави не наділений правами та
обов'язками, що випливають з договору
оренди землі, а тому не має право
вимагати його розірвання.

Полтавська міська рада надала суду
апеляційної інстанції письмові
заперечення, в яких, зокрема, зазначає,
що підтримує вимоги про розірвання
договору оренди землі та повернення
земельної ділянки, вважає доводи
викладені в апеляційній скарзі
відповідача необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
вважає рішення законним та
обґрунтованим, просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
оскаржуване рішення - без змін.

В судове засідання відповідач свого
представника не направив, про причини
нез'явлення суд не повідомив, про час та
місце розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення №008129 від 01.07.2014.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду апеляційної скарги, проте
відповідач не скористався своїми
правами, передбаченими статтею 22 ГПК
України та виходячи з того, що явка
сторін не визнавалася обов'язковою
судом, а участь в засіданні суду (як і
інші права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторони, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті за
відсутності представника відповідача
за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши пояснення
представника прокуратури та позивача,
колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційної скарги без
задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі рішення сьомої сесії п'ятого
скликання Полтавської міської ради від
12.09.2006 між Полтавською міською радою
(орендодавець) та ТОВ "П'ятий елемент"
(орендар) було укладено договір оренди
землі від 17.11.2006 року, відповідно до
умов якого орендодавець надає, а
орендар приймає в оренду земельну
ділянку площею 556400 кв.м. (кадастровий
номер: :14:008:0033) строком на 25 років
для проектування, будівництва та
обслуговування багатофункціонального
комплексу житлових будинків та
об'єктів соціально-побутового,
торгівельного та адміністративного
призначення, яка розташована за
адресою м. Полтава, вул. Пушкарівська, 22.

Укладений сторонами договір
оренди землі від 17.11.2006 зареєстрований
у виконавчому комітеті Полтавської
міської ради, про що у книзі реєстрації
записів державної реєстрації
договорів оренди землі 17.11.2006 року
вчинено запис за № 642-П, а також
зареєстрований у відділі реєстрації та
технологічної підтримки користувачів
Полтавської регіональної філії ДП
"Центр державного земельного кадастру
при Держкомземі України", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 05.06.2008 року за № 01
(а.с.17-19).

На підставі рішення 25 сесії
п'ятого скликання Полтавської міської
ради від 14.02.2008 року, додатковою угодою
№ 1 від 21.02.2008 року до договору оренди
землі від 17.11.2006 року було внесено зміни
в частині площі земельної ділянки,
зокрема, в оренду була передана
земельна ділянка площею 553706 кв.м.
(кадастровий номер: :14:008:0043) та
внесені зміни стосовно розміру
орендної плати, що підлягає сплаті за
користування земельною ділянкою (а.с.26).

Також, додатковою угодою № 2 від
05.11.2009 року, було внесено зміни до
договору оренди землі від 17.11.2006 року в
частині розміру орендної плати та
встановлено, що розмір орендної плати
за користування земельною ділянкою по
вказаному договору з 01 січня 2009 року
становить - 1 899 488,43 грн. на рік (а.с.31).

Зазначені додаткові угоди №1 та
№2 до договору оренди земельної
ділянки від 17.11.2006 зареєстровані
належним чином, що підтверджується
відмітками на зазначених угодах.

За умовами п. 4.1. договору з урахуванням
підписаних додаткових угод, орендна
плата за користування земельною
ділянкою з 01.01.2009 згідно договору
становить 1899488,43 грн. на рік.
Нарахування та сплата орендної плати
за землю у розмірі 1899488,43 грн. на рік
починається з 01.01.2009 року. Сума
збільшення орендної плати за землю за
період з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року
вноситься орендарем у грошовій формі
до 30.04.2010 щомісяця рівними частками
протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
періоду.

Відповідно до п. 4.3. договору,
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі щомісяця у розмірі 1/12
частини річної суми орендної плати
протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
періоду (який дорівнює календарному
місяцю), шляхом перерахування грошових
коштів до місцевого бюджету.

Згідно з п. 9.4. договору оренди,
орендар зобов'язаний своєчасно вносити
орендну плату та в належному стані
повернути земельну ділянку після
закінчення строку оренди.

Як вбачається з матеріалів справи,
укладений сторонами договір оренди
земельної ділянки від 17.11.2006 та
додаткові угоди до нього №1 та №2
підписані уповноваженими особами
сторін без будь яких зауважень та
заперечень та зареєстровані в
установленому законом порядку.

Розділом 12 договору сторони встановили
підстави зміни умов договору і
припинення його дії. Зокрема, за
змістом пункту 12.3. дія договору
припиняється шляхом його розірвання
за: взаємною згодою сторін; рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, відповідно до
листа №2529/9/1601-25-01-20 від 07.02.2014
заступника начальника Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, ТОВ "П'ятий
елемент" має борг по орендній платі з
юридичних осіб (на землю), який станом
на 01.02.2014 р. складає 3 491 702,92 грн. (а.с.36)

Аналіз встановлених по справі обставин
свідчить, що позивач в повному обсязі
виконав умови договору та на виконання
п. 6.2. договору здійснив передачу
орендарю земельної ділянки, про що
свідчить підписаний обома сторонами
Акт приймання-передачі земельної
ділянки за адресою: м. Полтава, вул.
Пушкарівська,22. Проте, відповідачем
кошти за орендовану земельну ділянку
вносились несвоєчасно та не в повному
обсязі, у зв'язку з чим, станом на 01.02.2014
у нього виникла заборгованість за
користування земельною ділянкою в
розмірі 3 491 707,92 грн.

Зазначені обставини стали підставою
звернення прокурора Октябрьського
району м. Полтава до суду з позовом про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 17.11.2006, укладеного між
Полтавською міською радою та ТОВ
"П'ятий елемент" та зобов'язання
відповідача повернути земельну
ділянку, розташовану за адресою: м.
Полтава, вул. Пушкарівська,22,
Полтавській міській раді.

Беручи до уваги викладені обставини та
умови укладеного договору оренди,
враховуючи невиконання відповідачем
умов договору щодо своєчасного та в
повному обсязі сплати орендних
платежів за землю, а також враховуючи,
що відповідачем доказів належного
виконання умов договору оренди не
надано, аргументованих заперечень не
наведено, застосувавши до спірних
правовідносин приписи статей 526, 610, 611,
629, 651 Цивільного кодексу України,
статті 193 Господарського кодексу
України, статей 2, 13,15, 24, 25, 32 Закону
України " Про оренду землі", суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

Повторно переглядаючи справу,
здійснивши оцінку обставинам справи та
правомірності застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права до даних
правовідносин, колегія суддів
погоджується з висновками, викладеними
в рішенні суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи та
наявним матеріалами, що є у справі, їм
дана правильна та повна правова оцінка.

Як свідчать матеріали справи,
предметом спору у даній справі є вимога
прокурора Октябрського району міста
Полтави в інтересах держави в особі
Полтавської міської ради про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та зобов'язання орендодавця
повернути земельну ділянку з
посиланням на приписи статей 526,610, 611, 651
Цивільного кодексу, статі 141 Земельного
кодексу України та статей 15, 21, 24, 32, 34
Закону України "Про оренду землі" та з
огляду на документи, які підтверджують
існування у відповідача суми боргу по
орендній платі в розмірі 3491707,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про оренду землі» відносини,
пов'язані з орендою землі регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди.

Істотними умовами договору оренди
землі відповідно до положень ст.15
Закону України "Про оренду землі",
зокрема, є орендна плата із зазначенням
її розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Приписами статті 651 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно зі статті 32 Закону України „Про
оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України. Відповідно до ст. 24
Закону України "Про орендну землі"
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасної сплати орендної
плати.

Положеннями пункту "д" статті 141
Земельного Кодексу України
визначено, що підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є, зокрема, систематична несплата
земельного податку або орендної плати.

Як зазначено в постанові Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", у вирішенні
спорів про розірвання договору оренди
земельної ділянки судам слід
враховувати, що відповідно до статті 32
Закону України "Про оренду землі" на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
умовами договору, та з підстав,
визначених статтями 24 і 25 Закону
України "Про оренду землі", у разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також з підстав,
визначених ЗК України та іншими
законами України (п.2.20).

Розглядаючи справи зі спорів про
розірвання договору оренди з підстав
заборгованості з орендної плати,
потрібно мати на увазі, що згідно зі
статтями 1, 13 Закону України "Про оренду
землі" основною метою договору оренди
земельної ділянки та одним з
визначальних прав орендодавця є
своєчасне отримання останнім орендної
плати у встановленому розмірі.

Разом з тим, доводи про наявність
заборгованості з орендної плати мають
підтверджуватися належними доказами,
наприклад, довідкою, виданою державною
податковою інспекцією про наявність
(або відсутність) заборгованості за
земельним податком та орендною платою
(п. 2.23).

Так, дослідженням умов укладеного
сторонами договору оренди (з
урахуванням додаткових угод)
встановлено, що п. 9.4. договору сторони
узгодили обов'язок орендаря, зокрема,
своєчасно вносити орендну плату та в
належному стані повернути земельну
ділянку після закінчення строку
оренди. До того ж, у п. 4.3. сторони
встановили, що орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі щомісяця у
розмірі 1/12 частини річної суми
орендної плати протягом 30 календарних
днів, наступних за останнім
календарним днем звітного періоду
(який дорівнює календарному місяцю),
шляхом перерахування грошових коштів
до місцевого бюджету.

Аналіз встановлених по справі
обставин свідчить про те, що відповідач
взяті на себе зобов'язання щодо
своєчасного та в повному обсязі
здійснення розрахунків за надану в
оренду земельну ділянку належним чином
не виконав та не надав ані суду першої,
ані суду апеляційної інстанції доказів
вчасного та повного здійснення
розрахунків за користування земельною
ділянкою, розташованою за адресою вул.
Пушкарівська, 22, м. Полтава.

Так, наявні в матеріалах справи
документи свідчать про те, що
відповідно до розрахунку
заборгованості, наданого Державною
податковою інспекцією у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на вимогу
прокурора Октябрського району
Полтавської області, станом на 01.02.2014
року за ТОВ "П'ятий елемент"
обліковується борг по орендній платі з
юридичних осіб (за землю) на загальну
суму 3491707,92 грн.

До того ж, невиконання
відповідачем обов'язків щодо
своєчасної сплати орендної плати за
користування земельною ділянкою
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями постанов Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.10.2012 у справі №2а-12790/12/2670, від 19.11.2012 у
праві №14753/12/2670, від 10.04.2013 у справі
№826/2208/13-а, від 25.06.2013 у справі №826/7975/13-а,
від 13.03.2014 у справі №826/1669/14.

За змістом пункту 12.3. договору, дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за: взаємною згодою сторін;
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін внаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором та внаслідок випадкового
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, яке істотно
перешкоджає її використанню, а також з
інших підстав, визначених законом.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується невиконання
відповідачем умов договору що
виявилось у систематичній несплаті
відповідачем орендних платежів за
користування земельною ділянкою та
несвоєчасному внесенні орендної плати
за користування земельною ділянкою, а
наявними в матеріалах справи доказами
підтверджується наявність у
відповідача боргу по орендній платі в
розмірі 3491707,92 грн., колегія суддів
приходить до висновку, що зазначені
обставини свідчать про порушення
відповідачем істотних умов договору
оренди земельної ділянки від 17.11.2006 та є
підставою для розірвання спірного
договору. Доказів, що спростовують
встановлені по справі обставини, а
також свідчать про належне виконання
умов договору оренди земельної ділянки
від 17.11.2006 відповідачем ані до суду
першої, ані апеляційної інстанції не
надано.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про
оренду землі" у разі припинення або
розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця. У разі невиконання
орендарем обов'язку щодо умов
повернення орендодавцеві земельної
ділянки орендар зобов'язаний
відшкодувати орендодавцю завдані
збитки.

Наслідком розірвання спірного
договору оренди в судовому порядку є
зобов'язання відповідача повернути
Полтавській міській раді земельну
ділянку загальною площею 553706 кв. м.
(кадастровий номер: :14:008:0043), що є
предметом договору, в стані, придатному
для подальшого використання.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів вважає позовні вимоги
прокурора Октябрського району м.
Полтави в інтересах держави в особі
Полтавської міської ради
обґрунтованими, законними,
підтвердженими належними доказами та
такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача в
апеляційній скарзі на те, що прокурор
не є стороною по спірному договору
оренди, а тому не має права звертатися
до господарського суду із позовом про
його розірвання, то колегія суддів
апеляційної інстанції вважає їх
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Згідно з положеннями статті 121
Конституції України на прокуратуру
покладено функції представництва
інтересів громадянина або держави у
випадках, визначених законом.

Відповідно до статей 20, 361 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.
Підставою представництва прокурором
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Відповідно до статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується, між іншим, прокурором.

У силу частин 1, 2 статті 29
Господарського процесуального кодексу
України прокурор бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача. При цьому частиною 6 названої
норми передбачено, що відмова позивача
від позову, поданого прокурором в
інтересах держави, не позбавляє
прокурора права підтримувати позов і
вимагати вирішення спору по суті.

Згідно з частиною 3 статті 2
Господарського процесуального кодексу
України прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Конституційний Суд України у пункті 2
рішення від 08.04.99 року №3-рп/99 роз'яснив,
що під поняттям "орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах", потрібно
розуміти орган державної влади чи
орган місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади. При цьому в п.5
мотивувальної частини цього рішення
Конституційним Судом України
зазначено, що поняття "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах" означає орган, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави. Таким органом, відповідно до
статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України,
може виступати орган державної влади
чи орган місцевого самоврядування,
якому законом надано повноваження
органу виконавчої влади.

До того ж, в останньому абзаці пункту 4
мотивувальної частини вказаного
рішення наведено таке: із врахуванням
того, що «інтереси держави» є оціночним
поняттям, прокурор чи його заступник у
кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про
місцеве самоврядування" сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що прокурором
вірно обґрунтовано представництво
інтересів держави по спірним
правовідносинам, оскільки Полтавська
міська рада є органом, який
уповноважений територіальною громадою
на здійснення функцій щодо надання
земельних ділянок в оренду та
отримання плати за це. До того ж,
накопичення заборгованості по
орендній платі за землю завдає шкоди
інтересам держави та зокрема
територіальній громаді міста у вигляді
ненадходження коштів до державного та
місцевого бюджетів. Враховуючи наявну
заборгованість відповідача перед
Полтавською міською радою по сплаті
орендної плати за землю, що порушує
державні інтереси, колегія суддів
вважає, що прокурор діяв в межах своїх
повноважень, передбачених Законом
України "Про прокуратуру", а тому наявні
законні підстави звернення прокурора
до господарського суду з позовом в
інтересах держави в особі Полтавської
міської ради.

Пославшись на наведені обставини та
норми, господарський суд дійшов
правильного висновку про те, що позовні
вимоги є законними, обґрунтованими, а
тому є такими, що підлягають
задоволенню.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
правомірних висновків господарського
суду Полтавської області, вкладених в
рішенні від 07.04.2014 року у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при прийнятті рішення
місцевий господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, через що
оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "П'ятий
елемент", м. Київ залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 07.04.2014 року по
справі №917/331/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 11.08.14 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.