номер провадження справи 4/82/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

06.08.2014
справа № 908/2489/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Комерц - Гранд»,
(69068, м. Запоріжжя, вул.
Аваліана, буд. 15)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю завод
«Запоріжспецсталь», (69009, м. Запоріжжя,
вул. Теплична, буд. 23)

про стягнення суми збитків в розмірі
6500,00 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Сердюченко В.В.,
довіреність б/н від 14.07.2014 р.;

від відповідача - не з'явився;

15.07.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Комерц - Гранд», м.
Запоріжжя (ТОВ «ТД Комерц - Гранд») з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю завод
«Запоріжспецсталь», м. Запоріжжя (ТОВ
завод «Запоріжспецсталь») про
стягнення 6500,00 грн. збитків.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 15.07.2014
р. справу № 908/2489/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.07.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2489/14,
справі № 908/2489/14 присвоєно номер
провадження справи 4/82/14, розгляд справи
призначено на 30.07.2014 р., у сторін
витребувані документи і докази,
необхідні для вирішення спору.

З метою витребування у сторін
додаткових документів і доказів, які
мають суттєве значення для повного,
всебічного і об'єктивного вирішення
спору, в судовому засіданні, на
підставі ст. 77 ГПК України,
оголошувалася перерва до 06.08.2014 р.

В судовому засіданні 06.08.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено, на
підставі ст. 85 ГПК України, вступну та
резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями
представників сторін і представника
позивача розгляд справи здійснювався
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

Відповідач в судове засідання 06.08.2014 р.
не з'явився, про визнання позову не
заявив, про поважність причин неявки в
судове засідання уповноваженого
представника суд завчасно не
повідомив. Про дату, час та місце
розгляду справи № 908/2489/14 представник
відповідача, присутній в попередньому
судовому засіданні 30.07.2014 р., був
повідомлений належним чином у
відповідності до норм Господарського
процесуального кодексу України.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд вирішив
за доцільне розглянути справу по суті
за наявними в ній матеріалами, яких
достатньо для вирішення спору по суті,
за відсутністю відповідача.

Позовна заява мотивована посиланнями
на приписи ст., ст. 216, 218, 224, 225 ГК України
і обґрунтована наступними обставинами.
10.02.2014 р. позивачем та відповідачем був
укладений договір № 140210/1, за умовами
якого відповідач зобов'язався
поставити і передати у власність
позивача товар, зазначений у
специфікаціях, а позивач зобов'язався
прийняти і оплатити товар на
визначених у договір умовах. Згідно
специфікації № 1 від 11.02.2014 р. до
договору № 140210/1 відповідач
зобов'язався поставити гранули із
легірованої сталі технічні (ТУ У
24.1-2:2013) у кількості 44 тони на
загальну суму 272800,00 грн. За актом
приймання-передачі від 11.02.2014 р. та
накладною № 11-02 від 11.02.2014 р. відповідач
передав, а позивач прийняв обумовлений
договором товар. На підтвердження
якості переданого товару відповідач
надав сертифікат якості № 001 від 12.02.2014
р. Вказаний товар був придбаний
позивачем для поставки фірмі «TIP Trade
Industrial Products» GmbH, Штутгарт, Німеччина, що
підтверджується контрактом № 10/02 від
10.02.2014 р. Для перевезення товару в пункт
доставки 28.05.2014 р. позивачем з ТОВ
«Альфа Транс Лайн» був укладений
договір № 140528 про перевезення вантажів
автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні, за умовами
якого ТОВ «Альфа Транс Лайн»
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений йому вантаж в пункт
призначення в установлений договором і
додатками до нього строк і видати
уповноваженій на отримання вантажу
особі, а позивач зобов'язується
оплатити за перевезення вантажів
установлену плату. З метою здійснення
перевезення сторонами була підписана
заявка на транспортно-експедиційне
обслуговування № 05-28 від 28.05.2014 р. до
договору № 140528 від 28.05.2014 р., згідно з
якою: дата завантаження - 29.05.2014 р., дата
розвантаження - 04.06.2014 р. - 05.06.2014 р. Під
час митного оформлення товару
Запорізькою митницею було взято проби
і зразки товару для визначення
хімічного складу товару та
відсоткового вмісту елементів, що
підтверджується актом № 71 від 30.05.2014 р.
Згідно висновку Управління експертиз
та досліджень хімічної та промислової
продукції № 100 від 06.06.2014 р. за
визначеним хімічним складом надана на
дослідження проба не відповідає
заявленому в графі 31 Митної декларації
від 07.02.2014 р. № 112050000/2014/012875 та вимогам ТУ
У 24.1-2:2013. За встановленими
показниками (зовнішнім виглядом,
магнітними властивостями, якісним
хімічним складом) надану на
дослідження пробу ідентифіковано як
відходи та брухт чорних металів.
Рішенням Запорізької митниці від 11.06.2014
р. № КТ-123-2014 про визначення коду
товару був визначений код товару
як «Відходи та брухт чорних металів». У
зв'язку із затримкою, пов'язаною із
митною перевіркою товару внаслідок
його неналежної якості простій
автотранспорту на митниці склав 13 днів.
На підставі п. 6.1 договору перевезення
№ 140528 від 28.05.2014 р. перевізник пред'явив
позивачу рахунок на оплату за простій
автотранспорту на суму 6500,00 грн., який
позивачем був оплачений платіжним
дорученням № 3 від 12.06.2014 р. Отже,
внаслідок порушення відповідачем умов
договору № 140210/1 від 10.02.2014 р. щодо
якості товару, що поставляється,
позивач вимушений був сплатити на
користь ТОВ «Альфа Транс Лайн» 6500,00 грн.
плати за простій автотранспорту, тобто
позивачем були понесені збитки у
вигляді додаткових витрат. На підставі
викладеного, позивач просить суд позов
задовольнити повністю.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
просить суд у задоволені позову
відмовити. У відзиві на позовну ТОВ
завод «Запоріжспецсталь» зазначає, що
продукція підприємства, яка
поставлялася позивачу за умовами
договору № 140210/1 від 10.02.2014 р.,
відповідає заявленому в графі 31 Митної
декларації від 07.02.2014 р. №112050000/2014/012875 та
вимогам ТУ У 24.1-2:2013. Відповідач
заперечує проти визнання продукції
підприємства як відходи та брухт
чорних металів та визначення коду
товару - як «Відходи та брухт
чорних металів». При цьому, відповідач
зазначає, що дійсно деяка кількість
стального не очищеного концентрату
потрапила до партії товару, що
поставлявся позивачу. Ця обставина
була пов'язана з переводом частини
виробництва з м. Горлівка Донецької
області. Проте, це не дає підстав для
визначення коду товару - як
«Відходи та брухт чорних металів».
Згідно наказу по підприємству № 23/1 від
23.06.2014 р. особи, які не змогли в умовах
переносу виробництва дотриматися умов
ТУ У 24.1-2:2013., були притягнуті до
відповідальності. Поставлений ТОВ
завод «Запоріжспецсталь» на адресу ТОВ
«ТД Комерц-Гранд» товар має вигляд
металевих часток округлої,
каплеподібної та неправильної форми.
За гранулометричним складом 8 % проби
проходить скрізь сито 1,0 мм, 98,9 % скрізь
сито 8 мм, що в розумінні примітки 1(Ь)
групи 72 УКТЗЕД не суперечить поняттю
«гранули» та не відповідає поняттю
«порошки» в розумінні примітки 8(Ь) до
розділу XV УКТЗЕД. Тобто, частина товару
яка є на зображені 2 в висновку
Управління експертиз та досліджень
хімічної та промислової продукції №
100 від 06.06.2014 р., є вибраковкою, яка
утворюється при виробництві стального
концентрату та яка частково потрапила
до партії товару. Також відповідач
зазначає, що 15.07.2014 р. Товариство
відправило партію товару «гранули із
легованої сталі технічні» згідно
ТУ У 24.1-2:2013 на адресу
компанії Bolid GMBH в місто Frankfurt Німеччина.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи у їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014 р. ТОВ завод «Запоріжспецсталь»
(відповідачем у справі) та ТОВ «ТД
Комерц - Гранд» (позивачем у справі) був
укладений Договір № 140210/1 з
відповідними додатками до нього.

За умовами Договору № 140210/1 відповідач
(Продавець) зобов'язався поставити і
передати у власність позивача
(Покупець) товар, зазначений у
Специфікаціях, а позивач зобов'язався
прийняти і оплатити товар на
визначених у Договір умовах.

Відповідно до умов Договору сторонами
була підписана Специфікація № 1 від
11.02.2014 р., якою сторони визначили, що
відповідач зобов'язався поставити
гранули із легірованої сталі технічні
(ТУ У 24.1-2:2013) у кількості 44 тони на
загальну суму 272800,00 грн. з ПДВ.
Специфікація № 1 від 11.02.2014 р. є
невід'ємною частиною Договору № 140210/1
від 10.02.2014 р.

Матеріалами справи доведено та
сторонами не заперечується, що
відповідач передав, а позивач прийняв
обумовлений Договором товар - гранули
із легірованої сталі технічні (ТУ У
24.1-2:2013) у кількості 44 тони на
загальну суму 272800,00 грн. з ПДВ.

З метою документального підтвердження
факту поставки позивачем і
відповідачем було оформлено накладну
№ 11-026 від 11.02.2014 р. та акт
приймання-передачі № 110214/1 від 11.02.2014 р.

На підтвердження якості переданого
товару відповідач надав Сертифікат
якості № 001 від 12.02.2014 р.

Як встановлено судом в ході судового
вирішення спору, обумовлений Договором
№ 140210/1 від 10.02.2014 р. товар
був придбаний позивачем для поставки
фірмі «TIP Trade Industrial Products» GmbH, Штутгарт,
Німеччина, що підтверджується
Контрактом № 10/02 від 10.02.2014 р.

У відповідності до Додатку № 1від 10.02.2014
р. до Контракту № 10/02 від 10.02.2014 р.
предметом контракту є гранули із
легірованої сталі технічні (ГиЛСТ) для
струменевої обробки поверхонь
будь-яких матеріалів (ТУ У 24.1-2:2013).

Пунктом 2.3 Контракту № 10/02 від 10.02.2014 р.
передбачено, що товар повинен
відповідати ТУ У 24.1-2:2013,
Сертифікату якості виробника на дану
продукцію і вимогам, що пред'являються
Покупцем.

Для здійснення перевезення товару
згідно Контракту № 10/02 від 10.02.2014 р. в
пункт доставки позивачем (Замовник) з
ТОВ «Альфа Транс Лайн» (Перевізник) був
укладений Договір № 140528 від 28.05.2014 р.
про перевезення вантажів
автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні, за умовами
якого Перевізник зобов'язується
доставити ввірений йому вантаж в пункт
призначення в установлений Договором і
додатками до нього строк і видати
уповноваженій на отримання вантажу
особі, а Замовник зобов'язується
оплатити за перевезення вантажів
установлену плату.

З метою здійснення перевезення
сторонами була підписана заявка на
транспортно-експедиційне
обслуговування № 05-28 від 28.05.2014 р. до
Договору № 140528 від 28.05.2014 р., згідно з
якою: дата завантаження - 29.05.2014 р., дата
розвантаження - 04.06.2014 р. - 05.06.2014 р.

Під час митного оформлення товару
Запорізькою митницею було взято проби
і зразки товару для визначення
хімічного складу товару та
відсоткового вмісту елементів, що
підтверджується Актом про взяття проб
і зразків товарів № 71 від 30.05.2014 р.

Згідно висновку Управління експертиз
та досліджень хімічної та промислової
продукції Спеціалізованої лабораторії
з питань експертиз та досліджень
Міндоходів України №
100 від 06.06.2014 р. за визначеним
хімічним складом надана на дослідження
проба не відповідає заявленому в графі
31 Митної декларації від 07.02.2014 р.
№ 112050000/2014/012875 та вимогам ТУ У
24.1-2:2013.

За встановленими показниками
(зовнішнім виглядом, магнітними
властивостями, якісним хімічним
складом) надану на дослідження пробу
ідентифіковано як відходи та брухт
чорних металів.

Рішенням Запорізької митниці від 11.06.2014
р. № КТ-123-2014 про визначення коду
товару був визначений код товару
як «Відходи та брухт чорних металів».

У зв'язку із затримкою, пов'язаною із
митною перевіркою товару внаслідок
його неналежної якості простій
автотранспорту ТОВ «Альфа Транс Лайн»
з наданим позивачем вантажем на
митниці склав 13 днів.

Згідно з п. 6.1 Договору перевезення №
140528 від 28.05.2014 р. Замовник сплачує
Перевізнику за понаднормативні
простої транспортного засобу, що
виникли з вини Замовника, на шляху
слідування або на місцях
завантаження-вивантаження по Україні в
розмірі 500,00 грн., на території інших
країн - 1000,00 грн. за кожну розпочату
добу. Допустимою нормою часу на
завантаження/вивантаження та митне
оформлення вантажу сторони домовилися
вважати 48 годин на території України і
СНД і 24 години на території інших країн.

На підставі п. 6.1 Договору перевезення
№ 140528 від 28.05.2014 р. ТОВ «Альфа Транс
Лайн» пред'явив позивачу рахунок на
оплату за простій автотранспорту на
суму 6500,00 грн., який позивачем був
оплачений в повному обсязі, про що
свідчить платіжне доручення № 3 від
12.06.2014 р.

Звернувшись до суду з вимогою про
стягнення 6500,00 грн. збитків, позивач
посилається на те, що внаслідок
порушення відповідачем умов Договору
№ 140210/1 від 10.02.2014 р. щодо якості товару,
що поставляється, він змушений був
понести витрати, які він не мав наміру
нести, та вимушений був сплатити на
користь ТОВ «Альфа Транс Лайн» 6500,00 грн.
плати за простій автотранспорту, тобто
позивачем були понесені збитки у
вигляді додаткових витрат.

Згідно з приписами ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є відшкодування
збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України встановлено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); та доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Виходячи з загальних принципів
цивільного права для застосування
такої міри відповідальності, як
стягнення збитків, потрібна наявність
усіх елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: 1) протиправної
поведінки; 2) наявності збитків; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; 4)
вини.

Відсутність хоча б одного з
вищевказаних елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань, оскільки в даному випадку
його поведінка не може бути
кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
збитків, позивач повинен довести
наявність у нього збитків,
протиправних винних дій відповідача у
вигляді неналежного виконання
договірних зобов'язань, та причинного
зв'язку між збитками позивача та діями
відповідача.

З аналізу наведеного слідує, що вимога
про відшкодування збитків може
пред'являтися виключно у разі, якщо
збитки є результатом порушення права і
виключно до особи, яка це право
порушила.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» (з
наступними змінами та доповненнями) та
в роз'ясненнях президії Вищого
арбітражного суду України №
02-5/215 від 01.04.1994 р. «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
відшкодуванням шкоди» (які на час
вирішення судом спору є чинними)
зазначається, що шкода підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

При цьому, виходячи із загальних
правових норм, протиправність
(неправомірність) поведінки означає
порушення чужого суб'єктивного права.
Під шкодою розуміється матеріальна
шкода, яка виражається у зменшенні
майна потерпілого в результаті
порушення належного йому
матеріального права та (або) зменшення
нематеріального блага. Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою та
шкодою виражається в тому, що шкода
повинна бути об'єктивним наслідком
поведінки завдача шкоди.

Статтею 224 ГК України, на яку
посилається позивач в обґрунтування
позовних вимог, встановлено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміють витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. (ч. 2 ст. 224
ГК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 225 ГК України
до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення, входить:
вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства; додаткові
витрати (штрафні санкції, сплачені
іншим суб'єктам, вартість додаткових
робіт, додатково витрачених матеріалів
тощо), понесені стороною, яка зазнала
збитків внаслідок порушення
зобов'язання другою стороною;
неодержаний прибуток (втрачена
вигода), на який сторона, яка зазнала
збитків, мала право розраховувати у
разі належного виконання зобов'язання
другою стороною; матеріальна
компенсація моральної шкоди у
випадках, передбачених Законом.

Отже, виходячи з загально змісту ст., ст.
224, 225 ГК України додаткові витрати - це
витрати, які не були заплановані
стороною, і понесені нею додатково.

У спорах про стягнення збитків
(шкоди) позивач доводить наявність
трьох складових збитків (шкоди), а саме:
наявність збитків (шкоди),
протиправність поведінки особи, яка
завдала збитків (шкоди), причинний
зв'язок між ними, а відповідач доводить
відсутність своєї вини.

З огляду на викладене можливо зробити
висновок, що збитками (шкодою) у
розумінні положень цивільного
законодавства, є реальні витрати,
зроблені кредитором, втрата або
пошкодження його майна, а також
неодержані доходи, які він би отримав у
разі якщо його право не було би
порушено. Зобов'язання відшкодування
завданої шкоди (збитків) є наслідком
неправомірної поведінки особи, яка
порушує законні цивільні права іншої
особи, тобто деліктна відповідальність
настає лише за винне завдання шкоди.

Зі змісту пункту 2.5 укладеного
позивачем і відповідачем Договору №
140210/1 від 10.02.2014 р. слідує, що сталість
хімічного складу, фізико-механічних
властивостей товару гарантується
Продавцем (відповідачем у справі) і
підтверджується Сертифікатом якості
від виробника.

Досліджені судом фактичні обставини
справи у їх сукупності, підтверджують,
що внаслідок порушення ТОВ завод
«Запоріжспецсталь» умов Договору №
140210/1 від 10.02.2014 р. (невідповідність
поставленого позивачу товару
обумовленим в Договорі ТУ У
24.1-2:2013), що мало наслідком
затримання процедури митного
оформлення товару, ТОВ «ТД Комерц -
Гранд», як Замовник послуг перевезення
за Договором перевезення № 140528 від
28.05.2014 р., вимушено було сплатити на
користь ТОВ «Альфа Транс Лайн»
(Перевізнику) 6500,00 грн. плати за простій
автотранспорту.

Таким чином, суд погоджується з
доводами позивача, що внаслідок
неправомірних дій ТОВ завод
«Запоріжспецсталь» позивачем понесені
збитки в розмірі 6500,00 грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
обґрунтування своїх вимог і
заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. (ст. 43
ГПК України).

Позивач надав всі необхідні докази в
обґрунтування позовних вимог.

Відповідач не надав доказів
відсутності своєї вини у поставці
товару неналежної якості.

З урахуванням викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
вважає наявними правові підстави для
задоволення позовних вимог про
стягнення з ТОВ завод
«Запоріжспецсталь» на користь ТОВ «ТД
Комерц - Гранд» 6500,00 грн. збитків.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
враховуючи міру та ступінь вини кожної
із сторін у доведені спору до суду,
судові витрати покладаються на
відповідача, оскільки спір доведено до
суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Комерц - Гранд»,
м. Запоріжжя до Товариства з
обмеженою відповідальністю завод
«Запоріжспецсталь», м.
Запоріжжя про стягнення 6500,00 грн.
збитків задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю завод
«Запоріжспецсталь», (69009, м. Запоріжжя,
вул. Теплична, буд. 23, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Комерц - Гранд»,
(69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліана,
буд. 15, ) 6500 (шість тисяч
п'ятсот) грн. 00 коп. збитків і 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "07" серпня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.