ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 серпня 2014 р. Справа №
903/706/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Волинської філії, м.Луцьк

до Управління охорони здоров'я
Волинської обласної державної
адміністрації, м.Луцьк

про стягнення 7 824, 23 грн. заборгованості

Суддя Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: Куц О.М. - юрисконсульт,
дов. № 157 від 11.12.2013 р.

від відповідача: Андрущак О.М. -
провідний спеціаліст-юрисконсульт,
дов. № 2677/15.2.14 від 18.08.2014 р.

Суть спору:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» в особі
Волинської філії, звернувшись з
позовом до суду, просить стягнути з
відповідача - Управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації 7 824, 23 грн.
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги, в т.ч. 6 953, 62
грн. основного боргу, 86,38 грн. - 3% річних,
585,42 грн. втрат від інфляції та 198, 81 грн.
пені.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на укладений між
сторонами договір про надання послуг
електрозв'язку № 368 від 15.03.2001 р.,
виписку з оборотної відомості
нарахувань по абоненту Управління
охорони здоров'я за період 11/2013-05/2014,
рахунки-акти № 000035 за
телекомунікаційні послуги за період
листопад 2013 р. - червень 2014 р.

Позивач у клопотанні (вх. № 01-125/43/14 від
18.08.2014 р.) та представник в судовому
засіданні просить припинити
провадження в частині стягнення 6 953, 62
грн. основного боргу та 10, 00 грн. пені у
зв'язку з проплатою відповідачем. На
задоволенні решти позовних вимог
наполягає. До матеріалів справи
долучає копії банківських виписок,
оборотну відомість за період 11/2013-08/2014.

Відповідач в письмових поясненнях №
2678/15.2.14 від 18.08.2014 р. (вх.№ 01-29/7877/14) та
представник в судовому засіданні
просить відмовити у стягненні штрафних
санкцій, посилаючись на
довготривалість між сторонами
господарських відносин, складну
економічну ситуацію, а також ту
обставину, що з його сторони попередньо
не допускалося порушення взятих на
себе зобов'язань.

Причиною виникнення заборгованості
зазначає розпочату з листопада 2013 р.
постачальниками медичного обладнання
та автотранспорту для закладів охорони
здоров'я претензійну роботу. З початком
виконавчого провадження рахунки
управління були заблоковані, а після їх
розблокування 07.08.2014 р. та 12.08.2014 р.
заборгованість з листопада 2013 р. по
липень 2014 р. включно була погашена.

На підтвердження викладених пояснень
до матеріалів справи долучає копії
платіжних доручень на оплату послуг
зв'язку та копію договору від 15.03.2001 р. №
368.

Розглянувши наявні матеріали по
справі, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлено.

Відповідно до умов договору № 368,
укладеного 15.03.2001 р. Публічне
акціонерне товариство "Укртелеком" в
особі Волинської філії надає
Управлінню охорони здоров'я Волинської
обласної державної адміністрації
послуги електрозв'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Як встановлено, між сторонами виникли
цивільні права та обов'язки на підставі
договору про надання послуг
електрозв'язку № 368 від 15.03.2001р.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п. 3.2.8, 4.1, 4.2 та 4.3
договору відповідач зобов'язувався
своєчасно авансовим платежем вносити
плату за користування телефоном,
міжміські та міжнародні телефонні
розмови, подані в кредит телеграми та
інші послуги, надані по телефону.

У зв'язку з встановленою авансовою
системою розрахунків відповідно до п.71
Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг споживач
зобов'язався до 20 числа поточного
місяця вносити абонентну плату за
користування телефоном, попередню
плату за міські, міжміські та
міжнародні телефонні розмови та інші
послуги (радіо) в розмірі не менше суми
послуг, наданих у попередньому
розрахунковому періоді, з подальшим
перерахунком виходячи з фактично
наданих послуг. Розрахунковим періодом
є календарний місяць, у межах якого
надавалися послуги.

Зобов'язання щодо надання послуг
позивачем виконувались якісно і на
належному рівні, зауважень з боку
відповідача не поступало.

Проте, відповідач розрахунки за
надані послуги здійснює неналежним
чином, в результаті чого, у нього перед
позивачем виникла заборгованість за
період з листопада 2013 р. по червень 2014 р.
в сумі 6 953, 62 грн., що підтверджується
поданою оборотною відомістю
рахунками-актами № 000035 за
телекомунікаційні послуги за період
листопад 2013 р. - червень 2014 р. та
письмовим розрахунком боргу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу.

Беручи до уваги те, що відповідачем
07.08.2014 р. та 12.08.2014 р. погашено зазначений
борг та враховуючи заяву позивача від
18.08.2014 р., суд приходить до висновку про
припинення провадження у справі на
суму 6 953, 62 грн. основного боргу на
підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

В силу ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ст.599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи зазначене, позовна вимога
про стягнення з відповідача 86, 38 грн. - 3%
річних від простроченої суми, 585, 42 грн. -
інфляційних нарахувань за період з
01.12.2013 р. по 25.07.2014 р. підставна та
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 546, 548 Цивільного
кодексу виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, якщо це
становлено договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (п.1
ст.549 ЦК України).

Згідно вимог ст.ст.230-231 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Згідно ст.36 Закону України «Про
телекомунікації» та п.5.8 договору
відповідачу нараховано пеню за період
прострочки з 21.12.2013 р. по 25.07.2014 р. в сумі
198, 81 грн., яка обчислюється в розмірі
одного відсотка від затриманих
платежів за кожну добу затримки.

Враховуючи часткову сплату
відповідачем пені, а саме в сумі 10, 00
грн., провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1
ст. 80 ГПК України.

Водночас, розглянувши розрахунок
позивача, суд приходить до висновку
щодо можливості зменшення розміру
нарахованої пені з огляду на наступне.

Відповідач у поясненнях зазначає про
довготривалість між сторонами
господарських відносин, складну
економічну ситуацію, а також ту
обставину, що з його сторони попередньо
не допускалося порушення взятих на
себе зобов'язань.

За приписом п.3 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Частина 3 ст.551 ЦК України встановлює, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Правовий аналіз названих статей
свідчить, що вони не є імперативними та
застосовуються за визначених умов на
розсуд суду.

Беручи до уваги те, що державною
виконавчою службою були заблоковані
рахунки управління охорони здоров'я
Волинської облдержадміністрації, що
унеможливило своєчасну оплату
телекомунікаційних послуг,
відсутність таких порушень за
попередні періоди, довготривалість між
сторонами господарських відносин та
повне погашення відповідачем суми
основного боргу, а також те, що
позивачем нараховано інфляційні
втрати та 3% річних, що частково
компенсує можливі збитки, суд вважає за
можливе, керуючись п.3 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України зменшити розмір пені, яка
підлягає до стягнення та стягнути її в
розмірі 18, 88 грн., що становить 10
відсотків від нарахованої суми.

Оскільки справу до розгляду в суді
доведено з вини відповідача, то судовий
збір в сумі 1 827, 00 грн. слід покласти на
нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст.230 -
231 Господарського кодексу України,
ст.ст.11, 526, 546, 548, 551, 599, 610 - 612, 625, 901, 903
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково в
сумі 690, 68 грн.

2. Стягнути з Управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації (43025, Волинська обл.,
м.Луцьк, вул.Степана Бандери, 5, р/р
0037 в Волинській обласній філії
АКБ «Укрсоцбанк», МФО 303019, )
на користь Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Волинської філії (43025, м.Луцьк, вул..
Кривий Вал, 28, р/р 7 в ВОД ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» м.Луцьк, МФО
380805, ) 690, 68 грн., в т.ч. 86,38
грн. - 3% річних, 585,42 грн. втрат від
інфляції, 18, 88 грн. пені та 1 827, 00 грн.
судового збору.

3. В позові на суму 169, 93 грн. відмовити.

4. Провадження у справі на суму 6 963, 62
грн. припинити.

Повне рішення складено 20.08.2014 р.

Суддя

В.А.Пахолюк