ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 серпня 2014 року Справа № 904/4451/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Добролюбової
Т.В.,суддів:Бакуліної С.В., Коробенка
Г.П., Селіваненка В.П., Черкащенка
М.М.,розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства "Інтерпайп
Новомосковський трубний завод"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.06.2014у
справі№904/4451/13за позовомПублічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства "Інтерпайп Новомосковський
трубний завод"про стягнення 6235069,88 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
Господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Інтерпайп
Новомосковський трубний завод" про
стягнення основного боргу у сумі 5589634,26
грн., інфляційних у сумі 13353,09 грн., пені
у сумі 200673,44 грн., 3% річних у сумі 40134,69
грн., 7% штрафу у сумі 391274,40 грн.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 06.02.2014 у
справі №904/4451/13, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014, припинено провадження в частині
стягнення з відповідача основного
боргу у сумі 5589634,26 грн. відповідно до
пункту 11 частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України); стягнуто з
відповідача на користь позивача 13353,09
грн. інфляційних, 200673,44 грн. пені, 40134,69
грн. - 3% річних, 391274,40 грн. - 7% штрафу.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.06.2014 рішення судів
попередніх інстанцій залишено без
змін.

Публічним акціонерним товариством
"Інтерпайп Новомосковський трубний
завод" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
17.06.2014 у справі №904/4451/13, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
в частині стягнення інфляційних у
розмірі 13353,09 грн., 3% річних у розмірі
40134,69 грн., пені у розмірі 200673,44 грн. та 7%
штрафу у розмірі 391274,40 грн., прийняти в
цій частині нове рішення, яким у позові
відмовити, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статей
530, 538, 693 Цивільного кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на постанову Вищого
господарського суду України від 10.12.2013
у справі №901/1052/13.

На виконання вимог ухвали Вищого
господарського суду України від 05.08.2014,
заявником усунуто недоліки заяви та
подано суду документи, що посвідчують
посадове становище голови правління
Антипова Ю.М.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подану у межах
строку, передбаченого статтею 11117 ГПК
України, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК
України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

У постанові від 17.06.2014 по справі
№904/4451/13, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову в
частині стягнення інфляційних, 3%
річних, пені та 7% штрафу з огляду на
прострочення відповідачем виконання
зобов'язання з оплати поставленого
позивачем газу. При цьому, суд
касаційної інстанцій відхилив
твердження відповідача стосовно того,
що оскільки поставка газу позивачем
відбулась без здійснення відповідачем
попередньої оплати, сторони шляхом
вчинення конклюдентних дій фактично
змінили умови договору щодо порядку
розрахунків за договором, а нового
порядку та строків розрахунків за
поставлений природний газ сторони в
договорі не передбачили, а тому строк
виконання такого зобов'язання
визначається моментом пред'явлення
кредитором вимоги згідно положень
частини другої статті 530 Цивільного
кодексу України. Спростовуючи
зазначені доводи суд зазначив, що
поставка газу без попередньої оплати є
правом позивача і ніяким чином не
свідчить про вчинення конклюдентних
дій які призвели до фактичної зміни
умов договору щодо порядку розрахунків
за договором та в силу приписів статей
692, 693, 538 Цивільного кодексу України не
звільняє відповідача від обов'язку
оплатити отриманий газ у строки
передбачені договором.

Однак, у постанові від 10.12.2013 у справі
№901/1052/13, на яку заявник посилається,
суд касаційної інстанції, за подібних
обставин справи та однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин (статті 530, 693, 538
Цивільного кодексу України), дійшов
протилежного правового висновку, а
саме, щодо відмови у позові про
стягнення пені, штрафу та 3% річних за
прострочення виконання обов'язку щодо
оплати постановленого природного газу.
При цьому, Вищий господарський суд
України виходив з того, що оскільки
поставка газу відбулась без здійснення
попередньої оплати, сторони фактично
змінили умови договору щодо порядку
розрахунків за договором, погодившись,
що поставка відбувається не на умовах
попередньої оплати. Разом з тим нового
порядку та строків розрахунків за
поставлений природний газ не
передбачили, а вимоги в порядку статті
530 Цивільного кодексу України позивач
відповідачу не надсилав, тому відсутні
підстави для стягнення заявлених
позивачем сум.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що зі змісту доданих
до заяви судових рішень Вищого
господарського суду України
вбачаються ознаки неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.
Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу №904/4451/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддяТ.ДобролюбоваСуддіС.Бакуліна
Г.Коробенко В.Селіваненко М.Черкащенко