м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий альянс"
до приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
про відшкодування шкоди в порядку
регресу 4 618,88 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Панченко
Ю.В.(дов. від 02.01.2014)
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне акціонерне товариство
"Європейський страховий альянс" (надалі
- страховик, позивач) звернулось до
господарського суду м. Києва із позовом
до приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно - страхова
компанія" (надалі - відповідач) про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 4 618,88 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач, виплативши страхове
відшкодування власнику автомобіля,
дорожньо-транспортній пригоді, винним
у якій визнано водія іншого автомобіля,
отримав в силу приписів статті 27
Закону України "Про страхування" та
статей 993, 1191 Цивільного кодексу
України в межах виплаченого
відшкодування право зворотної вимоги
до відповідальної за збитки особи, якою
є відповідач як страховик цивільної
відповідальності винної у ДТП особи.
Спір виник внаслідок того, що позивачем
виконано свій обов"язок щодо виплати
страхового відшкодування, а відповідач
ухиляється від виконання свого
обов"язку здійснити регресну виплату.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.07.2014 порушено провадження у
розгляду на 16.07.2014.
16.07.2014 в судове засідання прибув
представник позивача, дав пояснення по
справі, позовні вимоги просив
задовольнити повністю.
Представник відповідача в судове
засідання не прибув, проте через
канцелярію суду подав суду відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні, оскільки на думку
відповідача ще не настав строк для
прийняття відповідачем рішення щодо
виплати страхового відшкодування, крім
того відповідач зазначив, що позивач не
врахував у своїх розрахунках суму
франшизи в розмірі 500,00 грн., сума ПДВ
сплачена позивачем не підлягає
стягненню з відповідача.
Оскільки відповідач подав відзив на
позовну заяву, то суд приходить до
висновку, що відповідач повідомлений
про час та місце судового розгляду
належним чином, а матеріали справи
містять достатні докази для її
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа розглянута за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судовому засіданні складено
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
позову, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вислухавши думку представника
позивача, Господарський суд міста
Києва -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2013 між ПрАТ "Європейський страховий
альянс" (далі - страховик, позивач) та
ТОВ «Тайтен Машинері Україна»(далі -
страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу № 1037648 (надалі -
"Договір"), об'єктом страхування за яким
є майнові інтереси страхувальника, що
не суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням майном, а саме:
автомобілем «Шкода» реєстраційний
номер НОМЕР_1 на випадок настання
страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.

Як свідчать матеріали справи, 16.05.2013 в м.
Києві по вул. Набережне Шосе сталася
ДТП за участі застрахованого
автомобіля «Шкода» реєстраційний
номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «КІА»
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
порушення водієм автомобіля марки
«КІА» реєстраційний номер НОМЕР_2
Правил дорожнього руху України, що
спричинило механічні пошкодження
автомобілю страхувальника «Шкода»
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Факт скоєння ДТП підтверджується
Довідкою ДАІ № 9200161 про
дорожньо-транспортну пригоду, копія
якої знаходиться в матеріалах справи.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху
України, що підтверджується Постановою
Подільського районного суду м. Києва
від 14.06.2013 у справі № 758/6781/13-п,
відповідно до якої ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

23.10.2013 на підставі заяви
страхувальника, страхового акту №
882/13/50/ТР25/00/2 від 15.10.2013 у відповідності
до розрахунку суми страхового
відшкодування, звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 63/13
від 28.05.2013 здійснив виплату
страхувальнику коштів у сумі 5 618,88 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № ЦО05625 від 23.10.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Із постанови Подільського
районного суду м. Києва від 14.06.2013 у
справі № 758/6781/13-п вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль марки
«КІА» реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю «Шкода»
реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився
під керуванням ОСОБА_2

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних
норм, у відносинах між кількома
володільцями джерел підвищеної
небезпеки відповідальність будується
на загальному принципі вини.

Отже, вина особи, яка керувала
автомобілем марки «КІА» реєстраційний
номер НОМЕР_2 встановлена у судовому
порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля марки «КІА» реєстраційний
номер НОМЕР_2, застрахована у
приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно - страхова
компанія" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3280879, що підтверджується
довідкою МТСБУ № 7/2-28/18771 від 15.07.2014.

Вказаним договором (поліс №
АВ/3280879) передбачено, що франшиза
становить 1000,00 грн., а ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну - 50 000,00 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. За
змістом ст. 34 вказаного Закону розмір
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, може
бути визначено як експертом, так і
аварійним комісаром, визнання яких
містяться в п. 2 Типового положення про
організацію діяльності аварійних
комісарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 р.
№8 та Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 №16.

В матеріалах справи наявний звіт про
визначення вартості матеріального
збитку № 63/13 від 28.05.2013, згідно з якими
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Шкода» реєстраційний
номер НОМЕР_1 складає 6 004,52 грн.

Нормою ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що матеріалами справи
підтверджено, що вартість
відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу
складає 6 004,52 грн. та позивачем було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 5 618,88 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначив, що строк для оплати
відповідачем страхового відшкодування
ще не настав, а відтак позовні вимоги
задоволенню не підлягають, на що суд
зазначає:

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Статтею 38 Закону передбачено право
страховика після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Зазначена норма передбачає наявність у
страховика права на пред'явлення
регресного позову, а не вимоги до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Крім того, відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2002 року N 15-рп/2002 кожна особа має
право вільно обирати незаборонений
законом спосіб захисту прав і свобод, у
тому числі й судовий. Можливість
судового захисту не може бути
поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися безпосередньо до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність, з
вимогою виплати матеріального
відшкодування. Відповідно до
зазначених вище норм позивач може
реалізувати своє право шляхом подачі
позову до суду.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
28.08.2012 у справі №23/279.

Щодо тверджень відповідача, що позивач
стягує з нього регрес не відшкодування
з врахуванням ПДВ, то суд зазначає, що у
відповідності до платіжного доручення
№ ЦО05625 від 23.10.2013 здійснив виплату
страхувальнику коштів у сумі 5 618,88 грн.
без ПДВ. А відтак твердження
відповідача не відповідають дійсності.

Отже, дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до п.2 ст.12 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи визначені полісом №
АВ/3280879 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, розмір
шкоди, право на зворотну вимогу якої
перейшло до позивача, а також розмір
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 4 618,88 грн. (5 618,88 грн. - 1000,00 грн.
франшизи за полісом).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
на цю сторону.

Тому, суд визнає за законні та
обґрунтовані вимоги позивача, а отже
позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам..

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
страхова компанія" (03056, м. Київ, вул.
Борщагівська, буд. 145, )
на користь приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" (01135, м. Київ, вул. Г.Андрющенка,
4-Г, ) суму страхового
відшкодування у розмірі 4 618(чотири
тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 88 коп.
та судовий збір у розмірі 1 827(одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л. Д.

Дата підписання повного тексту
рішення: 23.07.2014