ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 р.
Справа № 914/2314/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сотем», с. Лапаївка
Пустомитівського району Львівської
області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західпаб», м. Львів

про: стягнення 106470,36 грн.
заборгованості за Договором № 3/12 від
01.01.2012 р.

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Кошовий О.С.

Представники сторін:

від позивача: Кобко Т.В. (довіреність
від 10.06.2014 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 21 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 14.08.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сотем» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західпаб» про
стягнення 106470,36 грн. заборгованості за
Договором № 3/12 від 01.01.2012 р.

Ухвалою суду від 02.07.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 14.08.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору поставки № 3/12 від 01.01.2012 року в
частині оплати вартості поставленого
Товару, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, на виконання вимог
ухвали суду від 02.07.2014 року подав через
канцелярію суду клопотання (вх.№35064/14
від 14.08.2014 р.) про долучення до
матеріалів справи доказів, позовні
вимоги підтримав, просив позов
задоволити повністю з підстав,
наведених у позовній заяв та поданому
11.08.2014 р. уточненому розрахунку
вх.№34516/14 позовних вимог.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від 02.07.2014
року не виконав, проти задоволення
позову у встановленому законом порядку
не заперечив, доказів погашення
заборгованості не надав, причин неявки
не повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №422.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

01.01.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сотем» (Продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Західпаб» (Покупець)
укладено Договір поставки № 3/12
(Договір), відповідно до п.1.1. якого
Продавець зобов'язався поставити, а
Покупець - прийняти та оплатити товар,
кількість та асортимент якого
визначений у товарній накладній, яка є
невід'ємною частиною даного Договору.

Як зазначив позивач у позовній заяві,
взяті на себе зобов'язання за Договором
сторони виконували належним чином до
вересня 2012 року. Зважаючи на тривалу
співпрацю, позивач продовжує
поставляти продукцію згідно
укладеного між сторонами Договору.

02.10.2013 р. та 08.04.2014 р. позивачем було
направлено претензії відповідачу про
погашення існуючої заборгованості за
поставлену продукцію.

На підтвердження належного виконання
зобов'язань за Договором позивачем
долучено до матеріалів справи копії
відповідних видаткових накладних.

31.03.2014 року сторонами підписано Акт
звірки взаємних розрахунків, з якого
вбачається, що станом на 31.03.2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачем становила 115466,70 грн.

З долученої до клопотання вх.№35064/14 від
14.08.2014 р. копії Акту звірки
взаєморозрахунків за період квітень 2014
р. - травень 2014 р. станом на 31.05.2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 102966,70 грн.

З листа відповідача № 364 від 22.05.2014 року
вбачається, що відповідач визнає
наявну перед позивачем заборгованість
у розмірі 109966,70 грн. та вживає заходів
щодо погашення заборгованості у міру
надходження коштів.

Після останньої претензії боржником
здійснено часткове погашення
заборгованості.

Відповідно до уточненого розрахунку
розміру заявлених позовних вимог
позивач просить суд стягнути з
відповідача 100539,94 грн., з яких: 88966,70 грн.
- основний борг, 10333,25 грн. - пеня, 1239,99
грн. - 3 % річних. Окрім того, просить суд
відшкодувати йому вартість понесених
ним витрат на оплату послуг адвоката у
розмірі 5000,00 грн.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Між сторонами у справі виникли
договірні відносини на підставі
Договору поставки № 3/12 від 01.01.2012 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.4.1. Договору розрахунки
за цим Договором проводяться не
пізніше 10 календарних днів з моменту
отримання товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором.

У свою чергу відповідач своїх
зобов'язань щодо вчасної оплати
вартості поставленого товару належно
не виконав.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що за
несвоєчасну оплату вартості
поставленого товару Покупець сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від розміру несплаченої
суми за кожний день несплати.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
100539,94 грн., з яких: 88966,70 грн. - основний
борг, 10333,25 грн. - пеня, 1239,99 грн. - 3 %
річних.

Що стосується відшкодування позивачу
понесених витрат на послуги адвоката,
то відповідно до п.6.3. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
16.01.2013 № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум.

В якості підтвердження понесених
витрат позивачем до позовної заяви
долучено копії Договору про надання
юридичних послуг № 01/06-14 від 10.06.2014 р.,
Акту прийому-передачі виконаних робіт
№ 1-06/14 від 16.06.2014 р., квитанції до
прибуткового касового ордера № 1/06 від
16.06.2014 р. на суму 5000,00 грн. та свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю №1052.

Беручи до уваги складність справи та
обсяг наданих адвокатських послуг, суд
дійшов висновку про часткове
відшкодування позивачу понесених
витрат на оплату послуг адвоката у
розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід покласти на нього у
повному обсязі.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625,
655, 692, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175 Господарського кодексу
України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Західпаб»
(79008, м. Львів, вул. Римлянина,
будинок 1; ідентифікаційний код
юридичної особи 35047943) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сотем» (81113,
Львівська область, Пустомитівський
район, село Лапаївка, вул. Геофізиків,
будинок 14, квартира 11; ідентифікаційний
код юридичної особи 37325890) 88966,70 грн.
основного боргу, 10333,25 грн. пені, 1239,99
грн. 3 % річних, 1881,00 грн. судового збору
та 2000,00 грн. адвокатських послуг.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 19.08.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А