ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 р. Справа № 909/578/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі: судді Фанди О.М., при
секретарі судового засідання Попович
Л.І, розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк", проспект
Перемоги, 41, м. Київ, 03057, в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк", вул.
Вовчинецька,9, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Селянського
(фермерського) господарства "Дудка" с.
Остриня, Тлумацький район,
Івано-Франківська область,78012

про стягнення заборгованості по
кредитному договору № 2752 від 27.09.2006
року за період з 27.09.2006 року по 30.11.2009
року в сумі 1 809 727,72 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Римарук Марта Ігорівна -
провідний юрисконсульт сектору
юридичної підтримки, (довіреність №
268/03 від 12.06.2014 року) в судове засідання
14.08.2014 не з`явилась

від відповідача: ОСОБА_3 - адвокат,
(довіреність б/н від 16.06.2014 року)

встановив: до господарського суду
Івано-Франківської області подано
позов Публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк", в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк" до
відповідача Селянського фермерського
господарства "Дудка" про стягнення
заборгованості по кредитному договору
№ 2752 від 27.09.2006 року за період з 27.09.2006
року по 30.11.2009 року в сумі 1 809 727,72 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані
неналежним виконанням умов Кредитного
договору "№2752 від 27.09.2006 року та умов
Мирової угоди від 20.12.2011 року,
затвердженої ухвалою Тлумацького
районного суду від 20.12.2011 року по справі
6-091611/11р.

Ухвалою суду від 17.07.2014р. продовжено
строк вирішення спору до 15.08.2014 року.

В судовому засіданні 13.08.14
оголошувалась перерва до 14.08.14.

Представник позивача в судове
засідання після оголошення перерви не
з`явився, хоча про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить підпис представника позивача
на повідомленні про оголошення перерви
до 14.08.14 (12:00 год.).

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву (вх.№11237/14 від 17.07.14) та
просить суд в позові відмовити. Свої
заперечення обгрунтовує
безпідставністю та необгрунтованістю
позовних вимог, мотивуючи тим, що
позивачем використовувались окремі
способи захисту своїх прав, зокрема
було звернення стягнення на майно СФГ
"Дудка" на підставі виконавчого напису
№4455, вчиненого 09.12.2009 року приватним
нотаріусом Івано-Франківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
яким було звернено стягнення на камеру
для сушіння деревини, пилорами
стрічкові, станки повздовжні обрізні,
поголів"я свиней, приміщення корівника,
тваринницького приміщення. Разом з тим,
в своїх запереченнях відповідач також
посилається на пропуск позивачем
строку позовної давності щодо даного
спору, про що останнім 17.07.14 року було
подано заяву (вх.№11233/14) про
застосування строку позовної давності
для захисту порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, із
врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, стосовно розгляду справи
упродовж розумного строку, всебічно і
повно з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються вимоги, відповідно до
приписів ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, заслухавши пояснення
повноважного представника
відповідача, суд вважає за правильне
взяти до уваги наступне.

27 вересня 2006 року між акціонерним
банком "Брокбізнесбанк",
правонаступником якого є публічний
акціонерний банк "Брокбізнесбанк" (по
договору - кредитор/по справі - позивач)
та Селянським фермерським
господарством "Дудка" (по договору -
позичальник/по справі - відповідач)
укладено Договір кредитної лінії №2752
(із змінами та доповненнями) (далі
Кредитний договір), відповідно до умов
якого кредитор надає позичальнику
кредит у сумі 150 000 грн. 00 коп. для
поповнення обігових коштів, зі сплатою
20% річних та повернення кредиту і
сплатою відсотків щомісячно,
відповідно до умов договору з кінцевим
терміном повернення 26.09.2009 року.

В забезпечення виконання кредитного
договору №2752 від 27.09.2006 року між
позивачем та відповідачем по справі
були укладені іпотечні договори №549
від 13.02.2008 року та №1239 від 16.04.2008 року,
відповідно до яких відповідач передав
в іпотеку нежитлові приміщення, а саме:
- тваринницьке приміщення №40,
загальною площею 1507,8 кв. м., що
знаходяться за адресою:
Івано-Франківська область, Тлумацький
район, с. Остриня, вул. С. Стрільців;
тваринницьке приміщення (корівник)
№38а, загальною площею 341,3 кв.м., що
знаходиться за адресою:
Івано-Франківська область, Тлумацький
район, с. Остриня, вул. С. Стрільців;
корівник №1, який розташований в
будинку №40а, загальною площею 1679, 3
кв.м., що знаходиться за адресою:
Івано-Франківська область, Тлумацький
район, с. Остриня, вул. С. Стрільців.

Також в забезпечення виконання
основного зобов`язання (кредитного
договору №2752 від 27.09.2006) , 27 вересня 2006
року між публічним акціонерним банком
"Брокбізнесбанк" та Селянським
фермерським господарством "Дудка"
укладено договір застави №2752,
відповідно до умов якого (п.1.4)
відповідачем по справі було передано
позивачу в заставу - камеру для сушіння
деревини (1шт.), пилорама стрічкова
ВСГ-1000 (2шт.), станок повздовжній
обрізний (3 шт.), станок поперечний
обрізний ВТ-50 (3 шт.), поголів`я свиней в
кількості 300 голів.

09 грудня 2009 року приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на
підставі заяви публічного
акціонерного товариства
Брокбізнесбанк" було вчинено
виконавчий напис №4455 про звернення
стягнення на майно боржника СФГ "Дудка"
для задоволення вимог банку за
кредитним договором №2752 від 27.09.2006
року, який було пред`явлено до
виконання.

03 жовтня 2011 року сторони уклали мирову
угоду у виконавчому провадженні по
виконанню зазначеного виконавчого
напису.

Ухвалою Тлумацького районного суду від
20.12.2011 року (справа №6-091611/11р.)
вищезазначену мирову угоду визнано
(затверджено). Термін дії Мирової угоди
до 03.10.2012 року.

18 жовтня 2012 року публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк" звернувся
до селянського (фермерського)
господарства "Дудка" з претензійним
листом №92/045 про виконання Мирової
угоди, зокрема сплати всієї суми
заборгованості. Однак дана вимога
залишена поза увагою.

Відповідно до п.1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Предметом спору по даній справі є
стягнення заборгованості по
кредитному договору № 2752 від 27.09.2006
року за період з 27.09.2006 року по 30.11.2009
року в сумі 1809 727,72 грн.

Підставою позову є не виконання
позичальником належним чином умов
підписаного кредитного договору
внаслідок невиконання умов Мирової
угоди від 20.12.2011 року, укладеної в
процесі виконавчого провадження по
виконанню виконавчого напису №4455,
вчиненого 09.12.2009 року приватним
нотаріусом Івано-Франківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про звернення стягнення на майно
боржника для задоволення вимог
стягувача за кредитним договором №2752
від 27.09.2006 року та затвердженої ухвалою
Тлумацького районного суду від 20.12.2011
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

В спірному випадку між сторонами по
справі на підставі кредитного
договору №2752 від 27.09.2006 року виникли
зобов"язальні відносини

За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
цього Кодексу.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

В спірному випадку, як вбачається з
долучених до матеріалів справи,
виконання зобов`язання по кредитному
договору забезпечено договорами
іпотеки та договором застави, копії
яких долучені до матеріалів справи .

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Пунктом 5.1.1 вищевказаних іпотечних
договорів сторони передбачили право
іпотекодержателя звернути стягнення
на предмет іпотеки у випадку, якщо при
настанні строку виконання основного
зобов'язання за кредитним договором
або його частини, воно не буде виконане.

Пунктом 7.1 Договору іпотеки №549 від
13.02.2008 року та Договору іпотеки №1239 від
16.04.2008 року визначено, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
позичальником основного зобов'язання
по кредитному договору повністю або в
його частині та/або невиконання або
неналежного виконання іпотекодавцем
обов'язків, встановлених цим договором
в цілому або в тій чи інший частині,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України
"Про заставу" заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Частина 7 ст. 29 Закону України "Про
заставу" встановлює, що реалізація
заставленого майна, на яке звернено
стягнення, провадиться державним
виконавцем на підставі виконавчого
листа, суду або наказу господарського
суду, або виконавчого напису
нотаріусів у встановленому порядку,
якщо інше не передбачено цим Законом чи
договором.

Згідно положень ст. 24 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію права обтяжень» звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса в
порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом.

Пунктом 3.1 передбачено право
заставодержателя звернути стягнення
на предмет застави у випадку
неповернення заставодавцем у строк
заставодержателю кредит в повному
обсязі чи його частину та/або не
сплатить проценти за користування
кредитом, та/або не сплатить штрафні
санкції та/або іншу заборгованість та
платежі, що передбачені та/або
випливають з основного зобов`язання, у
тому числі у випадку одноразового
прострочення основного зобов"язання.

Згідно п. 3. та п.3.3 договору застави
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється на підставі виконавчого
напису нотаріуса; на підставі рішення
суду; або на підставі обраного
заставодержателем позасудового
способу звернення стягнення на предмет
застави шляхом передачі предмета
застави у власність заставодержателя в
рахунок виконання забезпеченого
предметом застави основного
зобов`язання в порядку, встановленому
чинним законодавством або в порядку
продажу заставодержателем предмета
застави шляхом укладання договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем, або на публічних
торгах. Порядок звернення стягнення на
предмет застави заставодержатель має
право обрати на свій розсуд.

У зв`язку із невиконанням вимог
кредитного договору №2752 від 27.09.2006
року у СФГ „Дудка" та наявності
заборгованості 09 грудня 2009 року
приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на
підставі заяви публічного
акціонерного товариства
Брокбізнесбанк" було вчинено
виконавчий напис №4455 про звернення
стягнення на майно боржника СФГ "Дудка"
для задоволення вимог банку за
кредитним договором №2752 від 27.09.2006
року, який було пред`явлено до
виконання.

На стадії виконавчого провадження по
виконанню зазначеного виконавчого
напису 03 жовтня 2011 року була укладена
мирова угода, яка затверджена ухвалою
Тлумацького районного суду від 20.12.2011
року.

Відповідно до умов укладеної мирової
угоди від 20.12.2011року, ПП фірма "КАЛА"
прийняла на себе зобов'язання по
проведенню розрахунків з Позивачем у
розмірах і строки, установлені її
змістом, а СФГ "Дудка"- відповідач у
даній справі зобов`язався
переоформити для зацікавленої особи
право власності на приміщення
корівника за №40, загальною площею 1507,8
кв.м. разом з усіма його
приналежностями; тваринницьке
приміщення (корівник), загальною площею
341,3 кв.м. разом з усіма його
приналежностями, що знаходиться за
адресою с. Остриня, вул. Січових
Стрільців, 38 "а"Тлумацького району
Івано-Франківської області; корівник
№1, загальною площею 1679,3 кв.м., що
знаходиться за адресою: с. Остриня,
вул.Січових Стрільців, 40 "а" Тлумацького
району Івано-Франківської області.
Дана мирова угода підписана сторонами,
скріплена печатками та затвердженна
ухвалою Тлусацького районного суду від
20.12.2011 року по справі №6-091611/11.

З наведеного слідує, що внаслідок
укладення мирової угоди та
затвердження її судом у позивача
припинилось право вимоги до
відповідача по справі, оскільки
зобов`язання по сплаті заборгованості
по кредитному договору №2752 від 27.09.2006
року перейшли згідно даної мирової
угоди до так званої третьої особи -
Приватного підприємства (фірми) "Кала".
Тобто виникла новація в порядку ст. 604
ЦК України.

Разом з тим слід зазначити, що
відповідно до ч.1 та п.2 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом;
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи як
ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України,
питання, пов'язані із зверненням
судового рішення до виконання, вирішує
місцевий суд, який розглянув справу.За
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
виконавчий лист.

Однак, позивач по справі не скористався
своїм правом щодо звернення до
виконання судового рішення, зокрема
ухвали Тлумацького районного суду від
20.12.2011 року про затвердження (визнання)
Мирової угоди від 03.10.11 .

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона по справі повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог та заперечень.

Позивачем не доведено обов`язок
відповідача по сплаті заборгованості
по кредитному договору № 2752 від 27.09.2006
року за період з 27.09.2006 року по 30.11.2009
року в сумі 1 809 727,72 грн. ,на виконання
якого сторонами укладено та
затверджено в судовому порядку мирову
угоду . Наявні у справі докази
спростовують твердження позивача.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку про відмову в позові.

Що ж до заяви відповідача (вх.№11233/14 від
17.07.14) про застосування строку позовної
давності для захисту порушеного права,
передбачених ст. 267 ЦК України, слід
зазначити наступне.

Приписами статей 256, 257, 267 ЦК України
встановлено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
та застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 2.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року №10 передбачено, що за змістом
статті 261 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується лише
за наявності порушення права особи.
Тобто, перш ніж застосувати позовну
давність, господарський суд повинен
з"ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушено право або
охоронюваним законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі якщо таке право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необгрунтованості.

З огляду на вказане, а також враховуючи
необґрунтованість та безпідставність
заявлених позовних вимог у даній
справі суд дійшов висновку про
відсутність підстав для застосування
наслідків спливу позовної давності,
передбачених ст. 267 ЦК України.

Щодо судового збору по справі, то суд
враховує наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюється законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" (із змінами та доповненнями)
визначено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява подається до
суду.

Згідно з п.2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" встановлено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
сплачується судовий збір за ставкою 2%
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати за станом на 01.01.2014р.
становив 1218,00 грн.

У бтравні 2014 року позивачем подано до
господарського суду позовну заяву з
вимогами про стягнення 1809727,72 грн.

У відповідності до п. 2.1 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" за
подання такої заяви повинен бути
сплачений судовий збір у розмірі 36 194,55
грн.

Однак, ст. 5 Закону України "Про судовий
збір" встановлено перелік осіб, які
звільненні від сплати судового збору.

Зокрема, п. 22 ч. 1 ст. 5Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що від
сплати судового збору звільняється
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб - у справах,
пов'язаних із здійсненням тимчасової
адміністрації та ліквідації банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №9
від 28.02.2014р. ПАТ "Брокбізнесбанк"
віднесено до категорії
неплатоспроможних та запроваджено в
ньому тимчасову адміністрацію строком
на три місяці з 03.03.14 по 02.06.2014 року,
призначено уповноважену особу цього
Фонду за тимчасову адміністрацію
позивача (тимчасового адміністратора)
та доручено цій особі приступити
03.03.2014р. до виконання обов'язків
відповідно до Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб". Згідно з ч.2 ст. 36 цього закону на
період тимчасової адміністрації усі
структурні підрозділи, органи та
посадові особи банку
підпорядковуються уповноваженій особі
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, а також, діють у визначених цією
особою межах та порядку. Згідно з п. 5 ч. 2
ст. 37 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
уповноважена особа вказаного Фонду має
право заявляти від імені банку позови
майнового та немайнового характеру до
суду.

За наведених підстав, позивачем при
зверненні до суду з даними позовними
вимогами, не сплачувався судовий збір
в порядку п.22 ст. 5Закону України "Про
судовий збір".

Пунктом 4.5.Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 року "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що у випадках коли позивач
звільнений від сплати судового збору
та позов залишено без задоволення, -
судовий збір не стягується.

Таким чином, суд приходить до висновку
про відсутність підстав у стягненні
судового збору за розгляд даної справи.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст.1, 33 Закону України "Про іпотеку",
ст. ст. 20, 29 Закону України "Про заставу",
ст.17 Закону України "Про виконавче
провадження", ст. ст. 4, 5 Закону України
"Про судовий збір", ст. ст. 16, 256, 257, 267, 526,
546, 604, 1054 Цивільного кодексу України, ст.
368 Цивільно-процесуального кодексу
України, ст. 67 Господарського кодексу
України, ст. ст. 1, 32, 33, 44, 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

відмовити в позові Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк", в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк" до
відповідача Селянського фермерського
господарства "Дудка" про стягнення
заборгованості по кредитному договору
№ 2752 від 27.09.2006 року за період з 27.09.2006
року по 30.11.2009 року в сумі 1 809 727,72 грн.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.08.14

Суддя
Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 15.08.14