ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 р.
Справа №917/1198/14

За позовом Полтавського обласного
комунально виробничо підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул. Комарова,2, м.
Полтава, 36008

до Товариство з обмеженою
відповідальністю "Медіа-банк", вул.
Шведська,20, м. Полтава, 36014

Суддя Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача: Міняйло Г.Ю., дов. в
протоколі

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості по
договору № 3601 від 16.09.13р. на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води в сумі 12 510,59 грн., з них 7 465,41 грн. -
основного боргу, 4 610,27 грн. - пені, 37,80
грн. - 3% річних, 397,11 грн. - індекс
інфляції.

Від позивача надійшов супровідний лист
№ 29-01/5804 від 07.08.14р. з додатковими
документами для долучення до
матеріалів справи (вх. № 10345 від 11.08.14р.)

Позивач на вимогах наполягає.

Відповідач відзив на позов не надав, в
судове засідання не з"явився. Ухвала
від 22.07.14р. повернулась до суду з
відміткою пошти на конверті, що ТОВ
«Медіа-Банк» за даною адресою немає і
не було.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Копія ухвали суду від 22.07.2014р. була
надіслана на адресу відповідача,
вказану у позові. Дана адреса
відповідає місцезнаходженню
відповідача, зазначеному у наданій
позивачем копії витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, відповідач належним чином
повідомлений про час, дату та місце
проведення судового засідання.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В засіданні суду 12.08.14р. відповідно до
ст.85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення оформлено та
підписано згідно ст. 84 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Між Полтавським обласним виробничим
підприємством «Полтаватеплоенерго»
(теплопостачальна організація)
(далі-позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Медіа-банк» (далі-відповідач) був
укладений договір №3601 від 16.09.13р. на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води.

Даний договір укладений на період для
опалення з 01.07.13р. до 31.12.15р. Договір
вважається продовженим щорічно, якщо
за місяць до закінчення його строку не
надійде заяви від однієї із сторін про
відмову від цього договору або його
перегляд.

Відповідно до п.1 договору
теплопостачальна організація» бере на
себе зобов"язання постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води з метою
забезпечення опалення приміщень
«Споживача» до межі розподілу будівлі
по вул. Шведській,20 - офісні приміщення.

На виконання умов договору позивач
відповідачеві здійснив постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води з метою забезпечення опалення
приміщень «Споживача» до межі
розподілу будівлі по вул. Шведській, 20 -
офісні приміщення. Межею розподілу
балансової належності теплових мереж є
спільна система опалення з житловим
будинком по вул. Шведській, 20.

Відповідно до п.17 вищезазначеного
договору розрахунки за відпущену
теплову енергію проводяться
відповідно до тарифів, встановлених
уповноваженим органом та діючих на
період постачання теплової енергії, на
підставі виконаних розрахунків
відповідно до теплових навантажень.

Вартість 1 Гкал - 802,18 грн. (без ПДВ), 962,62
грн. (з ПДВ) для потреб інших споживачів
(3 група). Розрахунковим періодом є
календарний місяць.

Всі розрахунки по цьому договору
проводяться на підставі рахунка,
виписаного «Теплопостачальною
організацією» «Споживачу».

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону
України «Про державне регулювання у
сфері комунальних послуг» та згідно з
абз. 7 ст. 16 Закону України «Про
теплопостачання» Національна комісія,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг встановлює
тарифи на теплову енергію суб'єктам
природних монополій та суб'єктам
господарювання на суміжних ринках у
сфері теплопостачання.

Пунктом 2 Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року
«Про забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» (надалі -
Порядок формування тарифів) визначено,
що він застосовується під час
установлення Національною комісією
регулювання ринку комунальних послуг
та органами місцевого самоврядування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво транспортування та
постачання, послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води для суб'єктів
природних монополій, а також для
суб'єктів господарювання на суміжних
ринках та поширюється на таких
суб'єктів під час розрахунку
зазначених тарифів.

У відповідності до зазначених вище
норм, а також згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.06.11р.
№ 869 «Про забезпечення єдиного підходу
до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги»,
Національною комісією державного

регулювання у сфері комунальних послуг
підприємству «Полтаватеплоенерго»
встановлені

наступні тарифи на теплову енергію для
потреб інших споживачів:

- згідно з постановою № 81 від 30.09.11 року
в сумі 802,18 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) з 1
жовтня 2011 року;

- згідно з постановою № 506 від 31.12.13 року
в сумі 743,47 грн./Гкал (без ПДВ) з 1 січня 2014
року;

- згідно з постановою № 185 від 31.03.14 року
в сумі 880,72 грн/Гкал (без ПДВ) з 1 квітня
2014 року. І

Відповідно до п. 23 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1198 від 03.10.2007 року (надалі Правила)
розрахунки за спожиту теплову енергію
здійснюються на межі продажу, яка є
межею балансової належності
(відповідальності), відповідно до
договору на підставі показів вузла
обліку згідно з діючими тарифами
(цінами), затвердженими в установленому
порядку.

Позивач відповідачеві направив поштою
рахунки на оплату даних послуг: № АВ-1671
від 31.01.14р., № АВ-3431 від 28.02.14р., № АВ-5117
від 31.03.14р., № АВ-6688 від 28.04.14р. на
загальну суму 7 465,41 грн. (а.с. 32-35, 40-42).

Згідно ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
повинен щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.18 договору оплата
вартості теплової енергії, визначеної
розрахунковим способом в п. 3 Додатку
«Розрахунок обсягу теплової енергії»,
проводиться відповідачем плановим
платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової
енергії проводиться відповідачем до 15
числа місяця наступного за
розрахунковим на підставі виписаного
рахунку..

За період з 01.01.14 року по 30.04.14 року за
відпущену теплову енергію позивачем
відповідачеві нараховано до сплати 7
465,41 грн.

Відповідач свої грошові зобов'язання
не виконав, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість перед
позивачем в розмірі 7 465,41 грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК
України зобов"язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Доказів погашення боргу відповідачам
не надано.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача 7 465,41 грн. основного боргу
обґрунтована, підтверджена
матеріалами справи, не оспорена
відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 229 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконання зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу
України, штрафними санкціями в цьому
Кодексі визначаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України № 686 - ХІУ
від 20.05.1999 року "Про відповідальністі
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкових територій"
суб'єкти підприємницької діяльності,
які використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню у розмірі 1% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, якщо інший розмір
пені не встановлено угодою сторін, але
не більше 100% загальної суми боргу.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до п.20 договору у випадку
неоплати у вказані строки вводиться
пеня в розмірі 1,0% за кожний день
прострочки платежу, але не більше 100%
боргу згідно Закону України «Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги» № 686-ХІ від 20.05.99р.
(зі змінами та доповненнями), а також 3%
річних з простроченої суми та
інфляційні втрати, згідно ст. 625 ЦК
України.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За обгрунтованим розрахунком позивача,
перевіреним судом, сума пені за період
з 16.02.14р. по 07.05.14р. становить 4 610,27 грн.,
інфляційні втрати за період з лютого
2014р. по квітень 2014р - 397,11 грн., 3% річних
за період з 16.02.14р. по 07.05.14р. - 37,80 грн.,
які підлягають стягненню з відповідача
на користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи,
керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медіа-банк", вул.
Шведська, 20, м.Полтава, 36014, на користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а,
м.Полтава, 36008, р/рахунок №260007148 АК
«Полтава-банк» МФО 331489,
- 7 465,41 грн. - боргу, 4 610,27 грн. - пені, 397,11
грн. - суму інфляції, 37,80 грн. - 3% річних., 1
827,00 грн. - витрати по сплаті судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Солодюк О.В.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 19 серпня 2014 року.

Примітка: Рішення набирає законної
сили в порядку, встановленому cm. 85 ГПК
України та може бути оскаржене в
порядку, визначеному cm. 93 ГПК України.