м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 910/8873/14 18.08.14

Господарський суд міста Києва у складі:
головуючий суддя Марченко О.В., судді
Бондарчук В.В. і Любченко М.О.,

при секретарі судового засідання
Шевченко-Корженецькій К.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні

справу № 910/8873/14

за позовом публічного акціонерного
товариства «Центренерго» в особі його
відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції,
м. Київ,

до державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця», м. Київ,

про стягнення 50 564,74 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Грибця В.А. (довіреність від
27.12.2013 б/н);

Костерного Д.О. (довіреність
від 12.06.2014 № 139/22);

відповідача - Яхнівської Г.С.
(довіреність від 18.12.2012 № 4077-НЮ).

Публічне акціонерне товариство
«Центренерго» (далі - ПАТ
«Центренерго») в особі його
відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції
(далі - Трипільська ТЕС) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (далі -
ДТГО «Південно-Західна залізниця») 50
564,74 грн. безпідставно списаних коштів.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 порушено провадження у
справі.

12.06.2014 у судовому засіданні оголошено
перерву до 07.07.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 ухвалено розгляд
справи здійснювати колегіально у
складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Марченко О.В.,
судді Бондарчук В.В. і Васильченко Т.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 названою колегією
суддів прийнято справу до свого
провадження.

07.08.2014 представник позивача подав суду
заперечення на відзив, в яких просив
позов задовольнити в повному обсязі.
Так, представник позивача спростував
доводи, викладені представником
відповідача у відзиві, поданому 03.07.2014,
зазначивши про те, що відповідач не мав
права здійснювати безакцептне
списання коштів із попередньої оплати
позивача; відповідач не надав жодного
документу, який би підтверджував
здійснення позивачем замовлення
додаткових послуг у відповідача чи
порушення обов'язків одержувача із
своєчасного вивантаження вагонів.

13.08.2014 представник відповідача подав
суду додаткові заперечення на відзив, в
яких зазначив про те, що ДТГО
«Південно-Західна залізниця» було
зобов'язано провести необхідні роботи
з усунення виявлених порушень в
навантаженні без погодження та виклику
представників позивача; заперечення в
накопичувальних картах не стосуються
факту надання послуг, а лише вказують
на порушення вантажовідправником
технічних умов навантаження, тому з
аналізу положень договору відповідач
зобов'язаний списати кошти з рахунку
вантажовласника за послуги, що
надавались.

У зв'язку з перебуванням судді
Васильченко Т.В. у відпустці
розпорядженням в.о. голови
господарського суду міста Києва від
18.08.2014 для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Марченко О.В., судді
Бондарчук В.В. і Любченко М.О.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.08.2014 названою колегією
суддів прийнято справу до свого
провадження.

У судовому засіданні 18.08.2014 представник
позивача надав пояснення по суті спору,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 18.08.2014 проти задоволення
позовних вимог заперечував.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини справи
в їх сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.05.2010 ДТГО «Південно-Західна
залізниця» (залізниця) і відкритим
акціонерним товариством
«Центренерго», правонаступником якого
є ПАТ «Центренерго», в особі
відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції
(вантажовласник) укладено договір №
2036103 про організацію перевезень
вантажів і проведення розрахунків за
перевезення та надані залізницею
послуги (далі - Договір), за умовами
якого:

- предметом Договору є надання
залізницею вантажовласнику послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажів та
проведенням розрахунків за ці послуги
(пункт 1.1 Договору);

- залізниця зобов'язана для
централізованих розрахунків відкрити
вантажовласнику особовий рахунок 2036103
і код вантажовідправника, одержувача
3371 (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);

- залізниця списує з особового рахунку
вантажовласника відповідні суми
(провізну плату, додаткові збори, плати
за користування вагонами та
контейнерами, штрафи, пеню) на підставі
перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами,
контейнерами і таке інше (підпункт 2.2.6
пункту 2.2 Договору).

01.06.2011 сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до Договору (далі -
Додаткова угода № 1), за умовами якої:

- підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору
доповнено абзацом такого змісту: «Для
проведення поточних розрахунків
пов'язаних із перевезенням вантажів та
сплати додаткових послуг (плата за
користування вагонами, збори за подачу
й збирання вагонів та інші додаткові
послуги) залізниця відкриває для
вантажовласника додатковий особовий
рахунок з присвоєнням коду платника
6410072.»;

- підпункт 2.2.6 пункту 2.2 Договору
викладено в такій редакції: «Списувати
з додаткового особового рахунку 6410072
відповідні суми (провізну плату,
додаткові збори, плату за користування
вагонами і контейнерами, штрафи, пеню)
на підставі перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами,
контейнерами і таке інше.».

Відповідно до частини першої статті 909
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) за договором перевезення одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за вантаж
встановлену плату.

Згідно з частиною першою статті 908 ЦК
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення.

Відповідно до частини другої статті 908
ЦК України загальні умови перевезення
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Частиною другою статті 916 ЦК України
встановлено, що плата за перевезення
вантажу, пасажирів, багажу, пошти, що
здійснюється транспортом загального
користування, визначається за
домовленістю сторін, якщо вона не
встановлена тарифами, чи у
встановленому порядку.

У період з грудня 2013 року по квітень 2014
року відповідач списав з рахунку
позивача 50 564,74 грн. за послуги з
виправлення комерційної несправності
у вагонах з вугіллям, які були надані на
таких залізничних станціях: «Знаменка»
державного підприємства «Одеська
залізниця», «Нижньодніпровський
вузол» державного підприємства
«Придніпровська залізниця», «імені Т.
Шевченка» державного підприємства
«Одеська залізниця» і «Дебальцево
Сортувальне» державного підприємства
«Донецька залізниця».

На залізничній станції «Знаменка»
складено акт загальної форми від 09.12.2013
№474а. У вказаному акті працівники
станції зазначили, що вагон № 68704121
затриманий 05.12.2013 о 21 год. 15 хв. у зв'язку
з виявленням під час зважування поїзда
№ 2283 перевантаження 5 200 кг.
Витрати залізниці, пов'язані із
затримкою вагону, склали: 2 699,58 грн. без
ПДВ, 3 239,50 грн. з ПДВ.

На залізничній станції
«Нижньодніпровський вузол» складено
акт загальної форми від 25.12.2013 № 1948. У
вказаному акті працівники станції
зазначили, що вагон № 66765173 затриманий
23.12.2013 об 11 год. 42 хв. у зв'язку із
нерівномірним завантаженням. Витрати
залізниці, пов'язані із затримкою
вагону, склали: 2 546,30 грн. без ПДВ, 3 055,56
грн. з ПДВ.

На залізничній станції
«Нижньодніпровський вузол» складено
акт загальної форми від 25.12.2013 № 1949. У
вказаному акті працівники станції
зазначили, що вагон № 68705607 затриманий
23.12.2013 об 11 год. 45 хв. у зв'язку із
нерівномірним завантаженням. Витрати
залізниці, пов'язані із затримкою
вагону, склали: 2 551,80 грн. без ПДВ, 3 062,16
грн. з ПДВ.

На залізничній станції
«Нижньодніпровський вузол» складено
акт загальної форми від 30.01.2014 № 23. У
вказаному акті працівники станції
зазначили, що вагон № 65755563 затриманий
27.01.2014 о 12 год. 22 хв. у зв'язку із
нерівномірним завантаженням. Витрати
залізниці, пов'язані із затримкою
вагону, склали: 3 510,20 грн. без ПДВ, 4 212,24
грн. з ПДВ.

На залізничній станції «імені Т.
Шевченка» складено акт загальної форми
від 27.12.2013 № 12250. У вказаному акті
працівники станції зазначили, що вагон
№ 63446017 затриманий у зв'язку із
виявленням понаднормативного надлишку
вантажу, який перевантажено у інший
вагон. Витрати залізниці, пов'язані із
затримкою вагону, склали 1 693,90 грн. без
ПДВ.

На залізничній станції «Дебальцеве
Сортувальне» складено акт загальної
форми від 14.03.2014 № 021. У вказаному акті
працівники станції зазначили, що вагон
№ 68980812 затриманий 13.03.2014 о 02 год. 02 хв. у
зв'язку із нерівномірним
завантаженням. Витрати залізниці,
пов'язані із затримкою вагону, склали: 1
442,50 грн. без ПДВ, 1 731 грн. з ПДВ.

На залізничній станції «Дебальцеве
Сортувальне» складено акт загальної
форми від 27.03.2014 № 033. У вказаному акті
працівники станції зазначили, що вагон
№ 68701135 затриманий 24.03.2014 о 10 год. 20 хв. у
зв'язку із нерівномірним
завантаженням. Витрати залізниці,
пов'язані із затримкою вагону, склали: 3
005,90 грн. без ПДВ, 3 607,08 грн. з ПДВ.

На залізничній станції «Дебальцеве
Сортувальне» складено акт загальної
форми від 06.04.2014 № 035. У вказаному акті
працівники станції зазначили, що вагон
№ 68702315 затриманий 25.03.2014 о 09 год. 44 хв. у
зв'язку із нерівномірним
завантаженням. Витрати залізниці,
пов'язані із затримкою вагону, склали: 12
300 грн. без ПДВ, 14 760,12 грн. з ПДВ.

На залізничній станції «Дебальцеве
Сортувальне» складено акт загальної
форми від 08.04.2014 № 038. У вказаному акті
працівники станції зазначили, що вагон
№ 67380477 затриманий 04.04.2014 о 12 год. 45 хв. у
зв'язку із нерівномірним
завантаженням. Витрати залізниці,
пов'язані із затримкою вагону, склали: 3
137,30 грн. без ПДВ, 3 764,76 грн. з ПДВ.

До 50 564,74 грн., стягнутих із позивача,
відповідач на підставі вказаних актів
загальної форми включив такі витрати:
за маневрову роботу, за зберігання
вантажу у вагонах, за зважування, за
повідомлення вантажовласника
телеграфом, за користування вагонами.

Утримання коштів підтверджується
такими накопичувальними картками: №
11120485, № 15020045, № 28120497, № 291120498, № 10040118, №
11040119, № 31030100, № 030040105, № 17030076.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач
зазначає, що кошти у розмірі 50 564,74 грн.
були списані відповідачем з рахунку
позивача неправомірно, а тому є
безпідставно отриманими, на даний час
відповідачем не повернуті.

Статтею 2 Статуту залізниць України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1998 № 457,
передбачено, що обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом, визначає Статут залізниць
України.

Відповідно до частини третьої статті 6
Статуту залізниць України
вантажовідправник (відправник вантажу,
вантажовласник) - зазначена в документі
на перевезення вантажу (накладній)
юридична чи фізична особа, яка довіряє
вантаж залізниці для його перевезення.

Судом встановлено, що в залізничних
накладних вантажовідправниками
вагонів є такі підприємства: ПАТ «ЦЗФ
«Вуглегірська», ПАТ «ГЗФ «Червона
зірка», ПАТ «ЦЗФ «Узлівська», ТОВ «ДТЕК
Ровенькиантрацит», ПАТ «Янівське».

Завантаження у вагони здійснюється
вантажовідправником, який зобов'язаний
здійснювати завантаження з виконанням
технічних умов (статті 30 і 32 Статуту
залізниць України).

Відповідно до частини другої статті 124
Статуту залізниць України
вантажовідправник, вантажоодержувач,
порт, підприємство (організація)
зобов'язані також відшкодувати
залізниці збитки, завдані внаслідок
пошкодження рухомого складу,
перевантаження, неправильного
навантаження, застосування неякісної
упаковки або неправильного кріплення
вантажу.

З аналізу наведеного вбачається, що
позивач не відповідає за наслідки
неправильного заповнення накладної,
неправильного завантаження,
перевантаження, оскільки не є
вантажовідправником.

Крім того, Договором не передбачено
зобов'язання позивача, який є
отримувачем вантажу, контролювати
рівномірне завантаження
вантажовідправниками вагонів з
вугіллям.

Згідно зі статтею 24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноту відомостей, зазначених ними
у накладній.

Відповідно до пункту 2.3 Правил
оформлення перевізних документів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 № 644, у
графі «Правильність внесених у
накладну відомостей підтверджую»
представник відправника вказує свою
посаду і розбірливо розписується,
засвідчуючи правильність відомостей,
вказаних ним у перевізному документі.

Вантажовідправники ПАТ «ЦЗФ
«Вуглегірська», ПАТ «ГЗФ «Червона
зірка», ПАТ «ЦЗФ «Узлівська», ТОВ «ДТЕК
Ровенькиантрацит» і ПАТ «Янівське»,
завантаживши вагони та склавши
перевізні документи, передали їх
залізницям до перевезення, остані
прийняли вказані вагони без зауважень,
про що свідчать відбитки печатки
станції відправлення на залізничних
накладних, жодних порушень щодо
нерівномірності завантаження вагонів
залізницею при завантаженні
зафіксовано не було.

Згідно з пунктом 2.1. Правил
комерційного огляду поїздів та
вагонів, затверджених наказом
Укрзалізниці від 26.04.2006 № 152-Ц, усі
вагони, які прибувають і
відправляються зі станції, де
розташований пункт комерційного
огляду, повинні оглядатися у
комерційному відношенні.

Відповідно до Переліку комерційних
несправностей, за наявності яких
вагони забороняється відправляти зі
станції (додаток 2 до пункту 2.1. Правил
комерційного огляду поїздів та
вагонів) забороняється ставити в
поїзди напіввагони, що завантажені з
порушенням технічних умов
навантаження та кріплення вантажу на
відкритому рухомому складі.

Згідно з пунктами 2 та 3 Правил
користування вагонами та контейнерами
за користування вагонами і
контейнерами вантажовідправники,
вантажоодержувачі, власники під'їзних
колій, порти, організації, установи,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності
(вантажовласники) вносять плату. Облік
часу користування вагонами і
контейнерами та нарахування плати за
користування ними провадиться на
станціях відправлення та призначення
за відомістю плати за користування
вагонами ГУ-46 (додаток 1).

Відповідачем не надано відомості плати
за користування вагонами, як це
передбачено пунктом 4 Правил
користування вагонами. Таку відомість
відповідач позивачу не надавав, а
останній її не підписував.

Відповідно до пунктів 8 і 10 Правил
користування вагонами і контейнерами
обов'язок вантажовласника оплатити
збір за зберігання вагонів та плату за
їх використання у випадку їх затримки
виникає виключно за умови, що така
затримка сталася з вини
вантажовласника або з причин, які
залежать від вантажовласника.

В актах загальної форми не вказані
обставини, які б свідчили про вину
позивача у затримці вагонів.

Згідно з пунктом 4.4 Тарифного
керівництва № 1, затвердженого наказом
Міністерства транспорту України від
15.11.1999 № 551, збір за зважування не
нараховується за контрольні перевірки
маси вантажу, визначеної
вантажовідправником (стаття 24 Статуту
залізниць України).

Згідно з пунктом 4.3 розділу 3 Тарифного
керівництва №1 збір за маневрову
роботу стягується згідно з пунктом 1.8.
Відповідно до вказаного пункту збір за
маневрову роботу нараховується у разі,
якщо ця послуга надається на вимогу
власника під'їзної колії,
вантажовласника або порту. Проте, така
вимога позивачем відповідачу не
надсилалась.

Враховуючи те, що вказаний збір
нараховується лише за наявності вимоги
власника колії або вантажовласника,
відсутні підстави для нарахування
збору та його відшкодування за рахунок
позивача.

Слід зазначити, що позивач не отримував
жодної телеграми з повідомленням про
затримку вагонів, а тому стягнення
коштів за телеграфне повідомлення
також є безпідставним.

Таким чином, відповідачем нормативно
та документально не обґрунтовано
нарахування збору за повідомлення,
маневрову роботу, за зберігання та
користування вагонами.

Абзацом другим пункту 2.3 Правил
розрахунків за перевезення вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі
- Правила розрахунків), встановлено, що
з договором залізниця відкриває
особовий рахунок кожному відправнику
(одержувачу, експедитору) з присвоєнням
коду платника.

Пунктом 2.5 Правил розрахунків
встановлено, що платник згідно з
договором у порядку передоплати
перераховує на рахунок розрахункового
підрозділу кошти для перевезень і
додаткових послуг.

Відповідно до першого і другого абзацу
пункту 2.6. Правил розрахунків
розрахунковий підрозділ веде облік
надходження коштів на особовий рахунок
платника і використання їх платником
для оплати перевезень та наданих
залізницею послуг.

Облік витрачених коштів здійснюється
на підставі перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами та
контейнерами, за забирання вагонів та
маневрову роботу, які можуть бути
оформлені в електронному вигляді (з
накладенням електронного цифрового
підпису).

Відповідач заперечував проти позову,
посилаючись на те, що стягуючи з
позивача кошти за додаткові послуги,
керувався підпунктом пунктом 2.2.6
пункту 2.2 Договору, відповідно до якого
залізниця має право списувати з
додаткового особового рахунку 6410072
відповідні суми (провізну плату,
додаткові збори, плату за користування
вагонами і контейнерами, штрафи, пеню)
на підставі перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами,
контейнерами і таке інше.

Проте, відповідно до пункту 2.6 Правил
розрахунків списання коштів з рахунку
платника здійснюється, зокрема, на
підставі накопичувальних карток із
зазначенням в них відомостей про
надані послуги і їх вартість. Ці
відомості підтверджуються підписами
працівників станції і платника, а в
разі їх непогодження представник
вантажовласника зобов'язаний
підписати їх із застереженням. В такому
разі спірні питання повинні
вирішуватися у претензійно-позовному
провадженні.

Відповідно до умов Договору
відповідачу надано право списувати
кошти з рахунку позивача тільки за
надані послуги та виконані роботи.

Підтвердження виконаних робіт та
наданих послуг засвідчується підписом
представника позивача у
накопичувальній картці.

Таким чином, лише підпис представника у
накопичувальній картці дає право
відповідачу списувати кошти з його
рахунку.

Позивачем накопичувальні картки
підписані із застереженням. Так,
позивач вказав про те, що відмовляється
сплачувати нараховану суму, оскільки
правила завантаження порушені
вантажовідправниками.

Крім того, відповідно до шостого абзацу
пункту 5.1 роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
№04-5/601 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею» було
роз'яснено, що залізниця не має права
списувати спірні суми із попередньої
оплати.

Матеріали справи підтверджують
складання відповідачем документів про
надання послуг в односторонньому
порядку без участі позивача і його
погодження, тому дії ДТГО
«Південно-Західна залізниця» зі
списання коштів без згоди власника з
його рахунку є порушенням договірних
зобов'язань.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини другої статті 1212
ЦК України положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Враховуючи відсутність підстав для
списання спірних грошових, відповідач
зобов'язаний повернути позивачу
грошові кошти у сумі 50 564,74 грн. як
отримані без достатньої правової
підстави.

За таких обставин позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 50 564,74 грн. є
обґрунтованими і тому підлягають
задоволенню.

За приписами статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати зі справи щодо судового збору
слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (01030, м.
Київ, вул. Лисенка, 6; ідентифікаційний
код 04713033) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання даного рішення суду, на
користь публічного акціонерного
товариства «Центренерго» в особі його
відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції
(юридична адреса: 03151, м. Київ, вул.
Народного ополчення, 1; поштова адреса:
08720, Київська область, Обухівський
район, м. Українка, вул. Промислова, 1;
ідентифікаційний код 22927045): 50 564
(п'ятдесят тисяч п'ятсот шістдесят
чотири) грн. 74 коп. безпідставно
списаних грошових коштів і 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.08.2014.

Суддя
О.
Марченко

Суддя
В.
Бондарчук

Суддя
М.
Любченко