номер провадження справи 32/60/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014
Справа № 908/2583/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Май
Україна" (04074, м.
Київ, вул. Замковецька, буд. 5)

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Ікс 5 Рітейл
Груп Україна" (69500, м. Запоріжжя,
вул. Східна, буд. 3)

про стягнення 31884,45 грн.

Суддя Н.А.
Колодій

Представники:

Від позивача: Німець А.А., довіреність №
185 від 05.07.2014 р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Май
Україна" до Приватного акціонерного
товариства "Ікс 5 Рітейл Груп Україна"
про стягнення 31884,45 грн., які
складаються з 29189,31 грн. основного боргу
за договором поставки № 2307 від 01.09.2013
р., 243,64 грн. - 3% річних та 2451,50 грн. втрат
від інфляції.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 23.07.2014 р. справу
№ 908/2583/14 прийнято
до розгляду суддею Колодій Н.А., справі
присвоєно номер провадження 32/60/14,
справа призначена до розгляду на 06.08.2014
р., у сторін витребувані документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору. Ухвала направлялась на адресу
сторін в установленому законом
порядку.

Ухвалою суду від 06.08.2014 р., у зв'язку з
неявкою представника відповідача в
судове засідання, розгляд справи
відкладено на 20.08.2014 р.

Позивач в судовому засіданні 20.08.2014 р.
підтримує вимоги, викладені в позовній
заяві та обґрунтовує їх ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
530, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач повторно в судове засідання
20.08.2014 р. не з'явився, про визнання
позову не заявив, письмовий відзив на
позовну заяву, а також витребувані
ухвалою суду по справі від 05.08.2014 р.
документи і матеріали суду не надав.
Про поважність причин неявки себе
особисто або свого уповноваженого
представника відповідач суду завчасно
не повідомляв.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального

кодексу України судами першої
інстанції" в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

На підставі викладеного, суд вважає, що
ним були вжиті достатні заходи для
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи № 908/2583/14.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд визнав за
доцільне розглянути справу по суті за
наявними в ній матеріалами, яких
достатньо для вирішення спору по суті,
за відсутністю представника
відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи у їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2013 р. між ТОВ "Компанія Май Україна"
(постачальник, позивач) та ПАТ "Ікс 5
Рітейл Груп Україна" (далі - покупець,
відповідач) було укладено договір
поставки № 2307 (із протоколами
розбіжностей, додатками,
специфікаціями).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору
позивач зобов'язався протягом строку
дії договору здійснювати поставку
товару, а відповідач зобов'язався
приймати та оплачувати товар
відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.2 договору, товар вказаний в
специфікації, яка підписується
сторонами та є невід'ємною частиною
договору. Форма специфікації наведена
у додатку № 1 до цього договору.
Заповнена форма специфікації
надається позивачем після підписання
договору і погодження сторонами
переліку товарів, що поставляється, та
цін на них.

Згідно додатку № 3 від 01.09.2013 р. до
договору поставки, сторони домовились
п. 3.1 викласти в наступній редакції:
"строк оплати товару відповідачем
становить 55 банківських днів з дня
поставки товару".

Відповідно до п. 7.1 договору, за
невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов'язань, сторони
несуть відповідальність, передбачену
чинним законодавством України,
положеннями цього договору та додатків
до нього.

На виконання умов договору та додатків
до договору, в період з 06.11.2013 р. по 12.03.2014
р. позивачем поставлено відповідачу
товар на загальну суму 29517 грн. 36 коп.,
що підтверджується підписаними та
завіреними печатками підприємств
видатковими накладними (копії яких
містяться в матеріалах справи).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
товару виконав частково в сумі 328,05
грн., внаслідок цього у нього виникла
заборгованість в сумі 29189,31 грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 525, 526
ЦК України.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник),який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки, у тому числі договору
поставки товару для державних потреб
(ст. 712 ЦК України).

Приймаючи до уваги те, що на момент
розгляду справи в суді відповідач має
заборгованість в сумі 29189,31 грн.,
доказів її погашення не надав, то
вимога позивача про стягнення 29189,31
грн. основного боргу підлягає
задоволенню.

У зв'язку з простроченням відповідачем
грошового зобов'язання позивачем
заявлено вимоги про стягнення з
боржника суми 2451,50 грн. -інфляційних
втрат та 243,64 грн. - 3% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність
нарахування 3 % річних і суми інфляції
та визнано обґрунтованими та
правомірними вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
2451,50 грн. втрат від інфляції, 243,64 грн. - 3%
річних.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав необхідні докази в
обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у
судовому розгляді справи не
скористався, письмових пояснень не
надав, проти позову не заперечив,
доказів погашення заборгованості у
повному обсязі суду не надав.

На підставі викладеного, суд вважає
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 31884,45 грн., які складаються
з 29189,31 грн. основного боргу за
договором поставки № 2307 від
01.09.2013 р., 243,64 грн. - 3% річних та 2451,50 грн.
втрат від інфляції обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суд
вважає за необхідне судовий збір
покласти на відповідача, оскільки спір
доведено до суду з його вини

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Май
Україна" до Приватного акціонерного
товариства "Ікс 5 Рітейл Груп Україна"
про стягнення 31884,45 грн.
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Ікс 5 Рітейл Груп Україна"
(69500, м. Запоріжжя, вул. Східна,
буд. 3, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Май
Україна" (04074, м. Київ, вул. Замковецька,
буд. 5, ) 29189 (двадцять
дев'ять тисяч сто вісімдесят дев'ять)
грн. 31 коп. основного боргу, 2451 (дві
тисячі чотириста п'ятдесят одна) грн. 50
коп. інфляційних витрат, 243 (двісті
сорок три) грн. 64 коп. - 3% річних та 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК
України "21"серпня 2014 р.

Суддя
Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.