ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.Справа № 922/2578/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Чугуївського міжрайонного
прокурора м. Чугуїв в інтересах
держави в особі Мартівської сільської
ради, с. Мартове 3-я особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Державне
підприємство "Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство", с. Кочеток до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Уютное", м. Харків
про стягнення 18526,56 грн., розірвання
договору, повернення лісової ділянки
за участю представників сторін:

прокурора - Зливка К.О., службове
посвідчення № 013773 від 06.12.2012 року;

позивача - не з'явився;

3-ої особи - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Чугуївський міжрайонний прокурор
Харківської області в інтересах
держави в особі Мартівської сільської
ради звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Уютное" на
користь держави заборгованість по
оплаті за договором довгострокового
користування лісовою ділянкою № 03-10
від 12.07.2010 року у розмірі 18526,56 грн.;
розірвати договір довгострокового
тимчасового користування лісовою
ділянкою №03-10 від 12.07.2010 року,
укладений між ДП "Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Уютное";
витребувати у товариства з обмеженою
відповідальністю "Уютное" та повернути
ДП "Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" лісову ділянку площею 1,0
га, що знаходиться у кварталі № 138
(виділ № 2, 3) Печенізького лісництва № 3
території Мартівської сільської ради
Печенізького району Харківської
області у стані придатному для
використання її в лісогосподарських
цілях відповідно до договору
довгострокового тимчасового
користування лісовою ділянкою за № 03-10
від 12.07.2010 року; судові витрати покласти
на відповідача.

Окрім того, прокурор просить суд вжити
заходи щодо забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно та грошові
кошти, що належать відповідачу.

Прокурор підтримує позовні вимоги та
просить задовольнити клопотання від
12.08.2014 року за вх. № 28073 про залучення в
якості другого позивача ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство", у якому останній
посилається на помилкове зазначення та
залучення ДП "Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство" в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет позову на стороні позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що клопотання
прокурора підлягає задоволенню,
оскільки між ДП "Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство" та відповідачем
існують правовідносини, що виникли на
підставі укладеного між даними особами
договору довгострокового тимчасового
користування лісовою ділянкою
№ 03-10 від 12.07.2010 року, за актом
приймання-передачі лісової ділянки
саме цією особою спірна ділянка була
передана відповідачу у тимчасове
користування, до того ж залучення
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову на
стороні позивача ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" в якості другого
позивача ніяким чином не порушує
процесуальні права сторін.

Представник ДП "Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство" у призначене
судове засідання не з'явився, 15.08 2014
року звернувся до суду з заявою за
вх.№28576 про розгляд справи за
відсутності його представника, позовну
заяву прокурора підтримує.

Представники Мартівської сільської
ради Печенізького району Харківської
області та відповідача у судове
засідання не з'явились, про причину
неявки суд не повідомили, витребуваних
судом документів не надали.

Відповідно до ст.64 Господарського
процесуального кодексу України та
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.11р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку, то
вважається, що адресат повідомлений
про час та місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що ухвали про порушення
провадження у справі та відкладення
розгляду справи було надіслано за
належною адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та
підприємством зв'язку на адресу суду не
повернуті, а також те, що явка
представників першого позивача та
відповідача у судове засідання не була
визнана обов'язковою, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представників першого
позивача та відповідача, за наявними у
справі матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
прокурора, суд встановив наступне.

12 липня 2014 року між Державним
підприємством "Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство" (постійний
лісокористувач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Уютное"
(відповідач) укладено договір
довгострокового тимчасового
користування лісовою ділянкою № 03-10
(далі договір), відповідно до умов якого
постійний лісокористувач, згідно
розпоряджень Харківської обласної
державної адміністрації № 791 від 06.12.2007
року та №199 від 18 серпня 2008 року
передав, а відповідач прийняв лісову
ділянку площею 1,0 га у довгострокове
тимчасове користування лісами за
рахунок земель лісового фонду, що
знаходяться у кварталі № 138 виділи № 2, 3
Печенізького лісництва № 3 території
Мартівської сільської ради.

Лісова ділянка передана відповідачу
для рекреаційних цілей терміном на 49
років (п.1.2 договору).

Передача лісової ділянки відповідачу
проводиться після підписання цього
договору та встановлення меж лісової
ділянки в натурі (без вилучення) (п.2.1
договору).

Відповідно до п.3.1 договору
користування лісовою ділянкою є
платним. Умовами п.3.5 договору сторони
погодили, що відповідач здійснює
оплату за спеціальне використання
лісовою ділянкою у формі попередньої
оплати щорічно в термін до 20 січня в
розмірі 6 175,52 грн./рік.

На виконання умов п. 2.1 договору ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" передало відповідачу
лісову ділянку площею 1,0 га у
довгострокове тимчасове користування
лісами за рахунок земель лісового
фонду, що підтверджується актом
приймання-передачі лісової ділянки від
12 липня 2010 року, підписаного
відповідачем без будь-яких зауважень
та заперечень.

Як зазначає прокурор, в ході перевірки
прокуратурою вимог законодавства про
охорону, збереження та раціональне
використання лісових ресурсів було
встановлено, що відповідач, починаючи з
моменту укладення договору порушує
його умови щодо своєчасного внесення
плати за тимчасове користування
лісовою ділянкою, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість в
розмірі 18 526,56грн., що і стало
підставою для звернення прокурора в
інтересах держави в особі Мартівської
сільської ради та в особі ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" до суду з відповідним
позовом про стягнення заборгованості,
розірвання спірного договору та
повернення лісової ділянки.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

За приписами ст.18 Лісового кодексу
України довгострокове тимчасове
користування лісами - засноване на
договорі строкове платне використання
лісових ділянок, які виділяються для
потреб мисливського господарства,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних, туристичних і
освітньо-виховних цілей, проведення
науково-дослідних робіт.

У відповідності до ст.629 Цивільного
кодексу України договір є обов`язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
по сплаті за спірним договором
належним чином не виконує, плату за
спеціальне користування лісовою
ділянкою не вносить, у зв'язку з чим у
відповідача виникла заборгованість в
розмірі 18 526,56 грн.

Факт наявності заборгованості
підтверджується належними доказами,
наявними у справі.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах
справи відсутні будь-які докази
погашення відповідачем заборгованості
по оплаті за спеціальне користування
лісовою ділянкою за спірним договором
у розмірі 18 526,56 грн.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості по сплаті за спеціальне
користування лісовою ділянкою у сумі 18
526,56 грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 7.3 Договору сторони погодили,
що спори, пов'язані з питанням
припинення договору, крім випадку
припинення у зв'язку з закінченням
строку дії договору, вирішуються в
судовому порядку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої ним
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

За приписами п.6 ч.1 ст.78 Лісового
кодексу України право використання
лісових ресурсів припиняється у разі
порушення встановлених строків
справляння збору за використання
лісових ресурсів.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач не сплачував плату за
спеціальне користування лісовою
ділянкою з моменту укладення договору
по теперішній час, що є істотним
порушенням умов договору, наслідком
чого є розірвання договору за рішенням
суду.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання зобов'язань договору сторони
несуть відповідальність відповідно до
чинного законодавства.

Відповідальність за порушення
лісового законодавства несуть особи,
винні у невнесенні плати за
використання лісових ресурсів у
встановлені строки (п.13 ч.2 ст.105
Лісового кодексу України).

Таким чином, договір довгострокового
тимчасового користування лісовою
ділянкою № 03-10, укладений 12 липня 2010
року між Державним підприємством
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Уютное"
підлягає розірванню в судовому
порядку, тому позовні вимоги прокурора
в цій частині є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача повернути
спірну лісову ділянку ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство", суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст.785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаній негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Положення ч. 1 ст. 34 Закону України "Про
оренду землі" також передбачають, що у
разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Із наведеними положеннями Закону
кореспондуються умови договору
довгострокового тимчасового
користування лісовою ділянкою № 03-10
від 12 липня 2010 року. Так, згідно п.2.2
договору після закінчення строку
договору або припинення дії договору
відповідач (тимчасовий лісокористувач)
зобов'язаний повернути лісову ділянку
постійному лісокористувачу (ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство") у стані, придатному для
використання її в лісогосподарських
цілях.

Згідно абз. 2 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу
України, ч.1 ст.20 Господарського кодексу
України, суд може захистити цивільне
право або інтерес способами, що
встановлені договором або законом.
Відповідно п.5 ч.2 ст.16 Цивільного
кодексу України та ч.2 ст.20
Господарського кодексу України
належним способом захисту порушеного
права в даному разі є примусове
виконання обов'язку в натурі
(присудження до виконання обов'язку в
натурі).

За таких підстав, враховуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог прокурора про
зобов'язання відповідача повернути ДП
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" лісову ділянку площею 1,0
га, що знаходиться у кварталі № 138
(виділ № 2, 3) Печенізького лісництва № 3
території Мартівської сільської ради
Печенізького району Харківської
області у стані, придатному для
використання її в лісогосподарських
цілях.

Що стосується клопотання прокурора
щодо забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно та грошові
кошти відповідача, то суд дійшов
висновку, що воно не підлягає
задоволенню, оскільки заявником не
надано суду доказів, що невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України та п.2.11 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", відповідно до яких судовий
збір при задоволенні позову
покладається на відповідача з кожної
позовної вимоги окремо.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 11, 16, 530, 611, 629, 651, 785 Цивільного
кодексу України, ст. 20 Господарського
кодексу України, статтями 18, 78 Лісового
кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43,
44, 49, 64, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Змінити процесуальний статус
Державного підприємства
"Чугуєво-Бабчанське лісове
господарство" з третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на позивача.

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір довгострокового
тимчасового користування лісовою
ділянкою № 03-10, укладений 12 липня 2010
року між Державним підприємством
"Чугуєво-Бобчанське лісове
господарство", (63513,
Харківська область, Чугуївський район,
смт. Кочеток, вул. Чугуївська, 58) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Уютное", (61168, м. Харків, вул. Барабашова, 46-А,
кв. 55).

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Уютное", (61168, м. Харків, вул. Барабашова, 46-А,
кв. 55) повернути Державному
підприємству "Чугуєво-Бобчанське
лісове господарство",
(63513, Харківська область, Чугуївський
район, смт. Кочеток, вул. Чугуївська, 58)
лісову ділянку площею 1,0га, що
знаходиться за адресою: квартал № 138
(виділ № 2, 3) Печенізького лісництва № 3
території Мартівської сільської ради
Печенізького району Харківської
області у стані, придатному для
використання її в лісогосподарських
цілях відповідно до договору
довгострокового тимчасового
користування лісовою ділянкою № 03-10
від 12 липня 2010 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Уютное", (61168, м. Харків, вул. Барабашова, 46-А,
кв. 55, відомості про рахунки відсутні)
на користь держави в особі Мартівської
сільської ради Печенізького району
Харківської області,
(62820, Харківська область, Печенізький
район, с. Мартове, вул. Гагаріна, 2) - 18 526,56
грн. заборгованості по оплаті за
користування лісовою ділянкою.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Уютное", (61168, м. Харків, вул. Барабашова, 46-А,
кв. 55, відомості про рахунки відсутні)
на користь державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби
України у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківський області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) -
4 263,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.08.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2578/14