ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.
Справа № 917/357/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов
О.О., суддя Шевель О.В.

при секретарі Деркач Ю.О.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - Кривохижа Ю.А. (дов. у
справі)

третьої особи - Годня В.В. (розпор. у
справі)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ТОВ «Лідер-Плюс» (вх.
№ 1470 П/2) на рішення господарського суду
Полтавської області від 19.05.2014р. у
справі № 917/357/14

за позовом ТОВ «Лідер-Плюс», м. Полтава

до Полтавської міської ради, м. Полтава

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Полтавської міської ради, м.
Полтава

про визнання права користування
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач, ТОВ
«Лідер-Плюс», звернувся до
господарського суду Полтавської
області з позовом до Полтавської
міської ради про визнання права
користування земельною ділянкою, яка
розташована по вул. Героїв Сталінграду,
8 у м. Полтава, загальною площею 6774 кв.м.,
під кадастровим номером :18:001:0046.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 19.05.2014р.
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Не погодившись з прийнятим у справі
рішенням, позивач звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Полтавської області від 19.05.2014р. у
справі №917/357/14 і прийняти нове, яким
визнати за товариством з обмеженою
відповідальністю «Лідер-Плюс» право
користування земельною ділянкою
площею 6774 кв.м., кадастровий номер
:18:001:0046, яка розташована по вул.
Героїв Сталінграду, 8 у м. Полтава, на
умовах поновленого договору оренди
землі від 18.06.2009р., зареєстрованого у
виконавчому комітеті Полтавської
міської ради від 22.06.2009р. за номером 282-П,
на строк до 16.04.2015р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 13.06.2014 року
апеляційну скаргу позивача прийнято до
провадження, та призначено до розгляду
на 10.07.2014р., відповідно до розпорядження
Секретаря судової палати №2 від 13.06.2014р.
в наступному складі колегії суддів:
головуючий суддя Фоміна В.О., суддя
Крестьянінов О.О., суддя Хачатрян В.С.

Розпорядженням голови суду від 09.07.2014р.
у зв'язку з відпусткою судді Хачатрян
В.С. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.В.
суддя Шевель О.В.

Ухвалами Харківського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014р. та
05.08.2014р. розгляд справи відкладався з
метою всебічного, повного та
об'єктивного розгляду справи.

10.07.2014р. від Полтавської міської ради
надійшов відзив на апеляційну скаргу
(№5431), в якому відповідач просить
оскаржуване рішення залишити без змін,
апеляційну скаргу ТОВ «Лідер-Плюс» без
задоволення, посилаючись на те, що
позивачем на надано належних та
допустимих доказів порушення його прав
відповідачем, оскільки право
користування земельною ділянкою
припинилось 13.08.2011р.

14.08.2014р. від Управління капітального
будівництва виконавчого комітету
Полтавської міської ради, м. Полтава
надійшов відзив на апеляційну скаргу
(№6605), в якому просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
оскаржуване рішення без змін,
посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

У судовому засіданні 14.08.2014р.
представники відповідача та третьої
особи підтвердили свої вимоги та
просили оскаржуване позивачем рішення
залишити без змін.

Позивач в судове засідання 14.08.2014р. не
з`явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи, що його явка не була
визнана судом обов'язковою, колегія
суддів вирішила розглянути апеляційну
скаргу без представника апелянта, про
що також не заперечували представники
відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
представників відповідача та третьої
особи, дослідивши доводи апеляційної
скарги в межах вимог, передбачених ст.
101 ГПК України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.06.2009 року між Полтавською міською
радою (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Лідер-Плюс» укладено договір оренди
землі.

Предметом даного договору визначено,
що орендодавець на підставі рішення
тридцять дев'ятої сесії п'ятого
скликання Полтавської міської ради від
16.04.2009 року надає, а орендар приймає в
оренду земельну ділянку для
будівництва багатоквартирного
житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгівлі й обслуговування, яка
розташована по вул. Героїв Сталінграду,
8 у м. Полтава.

Розділом 2 цього договору визначено, що
в оренду передається земельна ділянка
загальною площею 6774 кв.м. кадастровий
номер :18:001:0046.

В пункті 3.1 сторонами визначено строк
дії договору - з 16.04.2009р. по 16.04.2011р. За
умовами цього ж пункту, після
закінчення строку дії договору орендар
має переважне право на поновлення його
на новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 60 календарних
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Зазначене також передбачено у п. 7
рішення тридцять дев'ятої сесії п'ятого
скликання Полтавської міської ради від
16.04.2009 року.

Сторонами договір підписано без
застережень і, згідно з відміткою на
останньому аркуші договору, він
зареєстрований у виконавчому комітеті
Полтавської міської ради, про що у
книзі реєстрації записів державної
реєстрації договорів оренди землі
22.06.2009 року було вчинено запис №282-П.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ
«Лідер-Плюс» зазначило, що з метою
продовження строку дії договору оренди
землі від 16.04.2009р., ТОВ звернулось до
відповідача з листом від 28.03.2011р. №85 про
продовження строку дії договору.
Однак, листом Полтавського міського
управління земельних ресурсів та
земельного кадастру від 11.05.2011р. №01-14/1636
позивача було повідомлено про те, що
питання щодо продовження права
користування земельною ділянкою по
вул. Героїв Сталінграду, 8 у м. Полтава
було розглянуто на засіданні постійної
комісії з питань регулювання земельних
відносин та вирішено виключити з
проекту рішення питання щодо
продовження права користування для
забудови (суперфіцій) строком на 2 роки
земельної ділянки по вул. Героїв
Сталінграду, 8 у м. Полтава, у зв'язку з
тим, що на даний час ділянка
товариством не освоєна. Крім того,
позивач посилається на те, що листом -
повідомленням від 26.04.2011р. №02/02-27/2/807
Виконавчий комітет Полтавської
міської ради його повідомив, про те, що
за період дії договору оренди землі,
умови рішення тридцять дев`ятої сесії
Полтавської міської ради п'ятого
скликання від 16.04.2009р. ТОВ «Лідер-Плюс»
не виконані, а тому право користування
землею по вул. Героїв Сталінграду, 8 у м.
Полтава за ТОВ «Лідер-Плюс»
продовжуватись не буде.

Вважаючи свої права щодо користування
земельною ділянкою по вул. Героїв
Сталінграду, 8 у м. Полтава порушеними
позивач вирішив звернутись за захистом
своїх прав до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, господарський суд першої
інстанції встановив, що позивач
порушив умови спірного договору оренди
землі, вимоги статті 33 Закону України
"Про оренду землі" та не дотримався
процедури подачі документів для
продовження строку дії укладеного
договору та дійшов висновку про
відсутність у позивача переважного
права оренди земельної ділянки,
оскільки реалізація переважного права
на поновлення договору оренди
земельної ділянки можлива лише за
наявності волевиявлення на те сторін,
яке з боку уповноваженого органу
оформлюється відповідним рішенням.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 792 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату. Земельна
ділянка може передаватись у найм разом
з насадженнями, будівлями, спорудами,
водоймами, які знаходяться на ній, або
без них. Відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України, в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин, право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Частиною цієї статті також визначено,
що відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про оренду землі», оренда землі - це
засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до статті 3 цього закону,
об'єктами оренди є земельні ділянки, що
перебувають у власності громадян,
юридичних осіб, комунальній або
державній власності.

Частиною 2 статті 4 вказаного закону
визначено, що орендодавцями земельних
ділянок, що перебувають у комунальній
власності, є сільські, селищні, міські
ради в межах повноважень, визначених
законом.

Відповідно до статті 6 цього закону,
орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 цього закону,
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Частиною 2 статті 16 Закону про оренду
землі передбачено, що укладення
договору оренди земельної ділянки
із земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Підстави поновлення договору оренди
землі визначено у статті 33 Закону
України «Про оренду землі». Так, по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

Відповідно до статті 31 цього закону,
однією з підстав припинення договору
оренди землі визначено закінчення
строку на якій його було укладено.

З наведеного вбачається, що чинним
законодавством передбачено
спеціальний порядок поновлення
договору оренди земельної ділянки, а
тому реалізація права користування
земельною ділянкою та визнання
договору оренди землі поновленим,
можливо лише за умови виконання
орендарем вищенаведених вимог чинного
законодавства та умов договору.

Вказаний висновок узгоджується з
постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року №6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин", в п.
2.17 якої зазначено, що у вирішенні
спорів, пов'язаних з поновленням
(пролонгацією) договорів оренди
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
судам слід враховувати положення
статті 33 Закону України "Про оренду
землі" (в редакції Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
який набрав чинності з 12.03.2011).

При цьому вказано, що частиною шостою
зазначеної статті передбачено, що
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв
орендар орендодавця у встановленому
порядку про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
чи заперечував орендодавець у строк,
визначений законом, проти поновлення
договору.

Проте, як зазначалось раніше, позивач
звернувся до Полтавської міської ради
Виконавчого комітету Управління
земельних ресурсів та земельного
кадастру з заявою №85 про продовження
права користування земельною ділянкою
по вул. Героїв Сталінграду, 8 у м.
Полтава лише 28.03.2011р., тобто за 18 днів до
закінчення строку дії спірного
договору, що є порушенням п. 3.1 Договору
та ст. 33 Закону України «Про оренду
землі».

Крім того, з цієї заяви також
вбачається, що до неї не додано проект
додаткової угоди щодо продовження
строку дії договору оренди землі,
обов'язкове надання якого чітко
передбачено нормами Закону України
«Про оренду землі» (ст. 33). Даний факт не
спростований апелянтом.

Отже, з наведеного вище вбачається, що
позивач не скористався своїм
переважним правом на продовження
строку дії спірного договору оренди
землі, в порядку вимог чинного
законодавства та відповідно до вимог
договору, а тому строк дії договору
оренди землі, укладеного між позивачем
та Полтавською міською радою 16.04.2009р.
закінчився, а сам договір є припиненим,
у зв'язку з чим відсутні правові
підстави для визнання за позивачем
права користування земельною ділянкою
по вул. Героїв Сталінграду, 8 у м.
Полтава, загальною площею 6774 кв.м., під
кадастровим номером :18:001:0046, на
умовах поновленого договору.

Таким чином, доводи викладені в
апеляційній скарзі спростовуються
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства.

Зважаючи на приписи статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також, інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення»,
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
встановлення належним чином місцевим
судом всіх обставин справи щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржуване рішення
господарського суду Харківської
області у даній справі від 19.05.2014 р.
відповідає вимогам закону, матеріалам
і обставинам справи, правові підстави
щодо його зміни чи скасування
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,
одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 19.05.2014р. по
справі №917/357/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
15.08.2014р.

Головуючий суддя
В.О. Фоміна

Суддя
О.О. Крестьянінов

Суддя
О.В. Шевель