м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10372/14 06.08.14

За позовомФізичної особи підприємця
ОСОБА_1доПублічного акціонерного
товариства "Міський Комерційний
банк"третя особаТовариство з обмеженою
відповідальністю Рент
Компані"прозобов'язання вчинити дії та
стягнення 32 703,36 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_4 - представник за
довіреністю;від відповідача:Левчук О.О.
- представник за довіреністю;від
третьої особи:Чуба Р.В. - представник за
довіреністю;

Обставини справи:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
(надалі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Міський Комерційний банк"
(надалі - ПАТ "Міський Комерційний банк")
про зобов'язання вчинити дії та
стягнення 31 198,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
27.12.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір банківського
рахунку №60/38-980/ЮО в порушення умов
якого відповідачем зобов'язання з
переказу грошових коштів за платіжними
дорученнями належним чином не
виконано, що стало підставою для
звернення позивача з позовом про
зобов'язання відповідача здійснити
переказ коштів за платіжними
дорученнями №1 та №2 від 17.04.2014 р. Крім
того, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені за
неналежне виконання умов Договору у
розмірі 1 198,08 грн. та моральної шкоди у
розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.05.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
16.07.2014 р.

16.07.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
клопотання про залучення письмових
доказів та заяву про збільшення
розміру позовних вимог.

Згідно змісту заяви про збільшення
розміру позовних вимог позивач просить
зобов'язати відповідача здійснити
переказ коштів за платіжними
дорученнями №1, №2 від 17.04.2014 р.,
стягнути з відповідача пеню у розмірі 2
703,36 грн. та моральну шкоду у розмірі 30
000,00 грн.

Частина 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначає права, які належать лише
позивачу. Так, відповідно до зазначеної
норми права, позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії
позивача не суперечать законодавству
та не порушують права і охоронювані
законом інтереси інших осіб, суд
приймає заяву позивача про збільшення
розміру позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки збільшення позовних
вимог, викладене позивачем у його
письмовій заяві, прийняте
господарським судом, то новою ціною
позову, виходячи з якої розглядається
спір є 32 703,36 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 р. у зв'язку із неявкою
представників відповідача та третьої
особи, невиконанням ними вимог ухвали
суду від 30.05.2014 р., розгляд справи
відкладено до 06.08.2014 р.

Представник позивача, в судове
засідання 06.08.2014 р. з'явився, позовні
вимоги з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог
підтримав та просить задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 06.08.2014 р. з'явився, подав
відзив на позовну заяву згідно змісту
якого проти позовних вимог заперечує
та просить залишити їх без задоволення.

Представник третьої особи в судове
засідання 06.08.2014 р. з'явився, подав
письмові пояснення згідно змісту яких
позовні вимоги підтримує та просить
задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні 06.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 р. між ПАТ "Міський Комерційний
банк" (банк) та ФОП ОСОБА_1 (клієнт) було
укладено Договір банківського рахунку
№60/38-980/ЮО, відповідно умов якого, банк,
після отримання від клієнта
документів, визначених діючи м
законодавством, здійснення належної
ідентифікації клієнта та його
уповноважених представників,
відкриває клієнту поточний рахунок
НОМЕР_2 (гривня) (надалі - рахунок) та
здійснює його розрахунково - касове
обслуговування, отримує плату за
обслуговування клієнта згідно з
тарифами на операції та послуги банку
(надалі - тарифи), що є додатком/ками до
цього договору. Підписання цього
договору клієнтом підтверджує
отримання ним тарифів та погодження з
ними.

Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором банківського рахунку.

У відповідності до п. 1 ст. 1066 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з п. 2.1 Договору операції за
рахунком, порядок їх проведення, форми
розрахунків визначаються та
регулюються нормативно-правовими
актами Національного банку України, а
також іншими нормативно-правовими
актами і здійснюються на підставі
розрахункових та касових документів
установлених форм. Вимоги
нормативно-правових актів, які
регулюють порядок відкриття, закриття
та здійснення розрахунково-касового
обслуговування рахунків є
обов'язковими для сторін.

Датою відкриття рахунку вважається
дата, що зазначена на заяві про
відкриття рахунку в розділі "Відмітки
банку". Датою початку здійснення банком
видаткових операцій за рахунком є дата
реєстрації отримання банком
повідомлення про взяття рахунку на
облік органом державної податкової
служби (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що
платежі з рахунку клієнта проводяться
за його дорученням на підставі
розрахункових документів у межах
залишку коштів на рахунку на початок
операційного дня. У разі виникнення у
клієнта потреби в термінових платежах,
банк, в разі технічної можливості, може
здійснювати платежі з рахунку клієнта
з урахуванням поточних надходжень за
умови погодження виконання цих
платежів банком.

У відповідності до п. 2.4 Договору
розрахункові документи подаються до
банку як на паперових носіях так і у
вигляді електронних документів, з
використанням системи "Клієнт-Банк" при
умові укладання сторонами окремого
договору, який є невід'ємною частиною
цього договору. Примусове списання
(стягнення) грошових коштів з рахунку,
зупинення операцій та інші обмеження
щодо розпорядження грошовими коштами
за рахунком клієнта здійснюються
банком тільки у випадках і порядку,
передбачених чинним законодавством
України (п. 2.4 Договору).

Згідно з п. 2.6 Договору зарахування
грошових коштів на рахунок клієнта
здійснюється у операційний день, дата
якого збігається з датою валютування
(при її вказівці), за умови відсутності
порушень у заповненні реквізитів
розрахункового документу.

Відповідно до п. 2.7 Договору
розрахункові документи клієнта на
переказ грошових коштів з рахунку банк
приймає і виконує в день їх
надходження, якщо вони надані в банк в
операційний час. В разі надходження
документів після операційного часу
вони приймаються як "вечірні" і
виконуються наступного операційного
дня. По узгодженню сторін та оплати
вартості послуг відповідно до розділу 4
цього договору платіжні доручення
клієнта банк може виконати після
операційного часу.

Пунктом 3.1.2 Договору передбачено, що
банк має право відмовляти клієнту у
проведенні операцій у разі порушення
ним чинного законодавства в тому числі
правил оформлення розрахункових,
касових документів, строків їх надання,
неподання документів і відомостей, що
потрібні для з'ясування його особи,
суті діяльності, фінансового стану,
наявності у банку сумнівів відносно
достовірності наданих документів, а
також в інших випадках, передбачених
чинним законодавством. У разі відмови у
прийнятті розрахункових документів
банк повертає їх клієнту без виконання
не пізніше наступного операційного дня
із зазначенням причини повернення.

Згідно із п. 3.2.3 Договору клієнт має
право вимагати своєчасного і повного
здійснення розрахунків та надання
інших послуг, обумовлених тарифами.

Пунктом 3.3.2 Договору визначено, що банк
зобов'язаний приймати і зараховувати
на рахунок клієнта грошові кошти, що
йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунку та проводити інші операції,
які дозволені нормами чинного
законодавства. Своєчасно здійснювати
розрахункові операції відповідно до
вимог нормативно-правових актів
України.

Відповідно до п. 4.1 Договору послуги з
розрахунково-касового обслуговування
здійснюються банком за плату згідно з
тарифами (додаток/ки до цього договору).
Банк має право змінювати тарифи в
порядку, встановленому п. 3.1.6 цього
договору. Клієнт розраховується з
банком за надані послуги в строки
передбачені тарифами шляхом внесення
готівкових коштів в касу банку або
шляхом виконання банківського
переказу, або з використанням
договірного списання в порядку,
визначеному п. 4.2.1 цього договору.

Клієнт доручає банку протягом строку
дії цього договору здійснювати
договірне списання грошових коштів з
рахунку клієнта:

- як плату за надані банком послуги
згідно тарифів (Додаток/ки до цього
договору). Договірне списання
здійснюється за меморіальним ордером,
оформленим банком;

- як плату за купівлю або продаж банком
іноземної валюти (п. 3.4.10 договору). Суми
грошового покриття у випадку купівлі
валюти визначаються банком виходячи з
сум іноземної валюти, що купується, та
курсу, зазначених клієнтом у
відповідній заявці. У випадку продажу
клієнтом іноземної валюти грошове
покриття визначається як сума
іноземної валюти, що пропонується до
продажу;

- як суму збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, в разі купівлі
банком безготівкової іноземної валюти
за заявкою клієнта;

- як суму заборгованості клієнта перед
банком у випадках несвоєчасних
розрахунків по кредитних договорах,
договорах застави, поруки, гарантії
тощо, укладених між сторонами під час
дії цього договору (п. 4.2, підпункти 4.2.1,
4.2.2, 4.2.3, 4.2.4 Договору).

Згідно з п 4.3 Договору в разі
неможливості здійснення розрахунків в
порядку, встановленому п. 4.2.1 цього
договору, клієнт розраховується з
банком за надані послуги в готівковій
формі або шляхом здійснення переказу
на користь банку з дотриманням вимог
чинного законодавства. В разі
неможливості здійснення списання сум
грошового покриття в порядку,
передбаченому п. 4.2.2 та у разі
неперерахування клієнтом грошового
покриття, передбаченого п. 3.4.10 цього
договору, банк має право відмовити
клієнту у здійсненні операції
купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до п. 4.4 Договору за
користування грошовими коштами, що
знаходяться на рахунку клієнта, банк
сплачує проценти відповідно до
тарифів. В інших випадках, не
передбачених тарифами, проценти за
користування грошовими коштами, що
знаходяться на рахунку клієнта, не
сплачуються.

Пунктом 8.1 Договору цей договір набирає
чинності з дня його підписання
сторонами та діє до закриття усіх
рахунків клієнта. У разі закриття
клієнтом одного рахунку, цей договір
продовжує діяти щодо інших рахунків.

17.04.2014 р. позивачем було передано ПАТ
"Міський Комерційний банк" на виконання
наступні платіжні доручення:

- платіжне доручення №1 на суму 5 973,10
грн., одержувач - ТОВ "Рент Компані", р/р
НОМЕР_3, відкритий у ПАТ "Креді Агріколь
Банк", МФО 300614, призначення платежу -
авансовий платіж за останній місяць
оренди, рахунок №782 від 01.04.2014 р. в тому
числі ПДВ 995,52 грн.;

- платіжне доручення №2 на суму 24 743,95
грн., одержувач - ТОВ "Рент Компані", р/р
НОМЕР_3, відкритий у ПАТ "Креді Агріколь
Банк", МФО 300614, призначення платежу -
авансовий платіж за останній місяць
оренди, рахунок №784 від 01.04.2014 р. в тому
числі ПДВ 4 123,99 грн.

Однак, ПАТ "Міський Комерційний банк"
свої зобов'язання за договором
№60/38-980/ЮО від 27.12.2013 р. не виконало
належним чином, а саме: платіжні
доручення №1 та №2 від 17.04.2014 р. виконано
не було.

За таких обставин ФОП ОСОБА_1 звернувся
до господарського суду м. Києва з даним
позовом до ПАТ "Міський Комерційний
банк" про зобов'язання відповідача
вчинити дії, а саме: здійснити
перерахування коштів з рахунку
позивача на рахунок р/р НОМЕР_3,
відкритий у ПАТ "Креді Агріколь Банк",
МФО 300614 за платіжними дорученнями №1 та
№2 від 17.04.2014 р. в сумі 30 717,05 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного
кодексу України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до п. 1. ст. 1066
Цивільного кодексу України, за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно зі ст. 1068 Цивільного кодексу
України, банк зобов'язаний вчиняти для
клієнта операції, які передбачені для
рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові
кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в
день надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням
клієнта видати або перерахувати з його
рахунка грошові кошти в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не передбачений договором
банківського рахунка або законом.

Клієнт зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором.

У відповідності до ст. 1073 Цивільного
кодексу України, у разі несвоєчасного
зарахування на рахунок грошових
коштів, що надійшли клієнтові, їх
безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1089 Цивільного кодексу
України, за платіжним дорученням банк
зобов'язується за дорученням платника
за рахунок грошових коштів, що
розміщені на його рахунку у цьому
банку, переказати певну грошову суму на
рахунок визначеної платником особи
(одержувача) у цьому чи в іншому банку у
строк, встановлений законом або
банківськими правилами, якщо інший
строк не передбачений договором або
звичаями ділового обороту.

Частиною 3 статті 1090 Цивільного кодексу
України визначено, що платіжне
доручення платника приймається банком
до виконання за умови, що сума
платіжного доручення не перевищує суми
грошових коштів на рахунку платника,
якщо інше не встановлено договором між
платником і банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1091 Цивільного
кодексу України, банк, що прийняв
платіжне доручення платника, повинен
перерахувати відповідну грошову суму
банкові одержувача для її зарахування
на рахунок особи, визначеної у
платіжному дорученні.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 1092 Цивільного
кодексу України, у разі невиконання або
неналежного виконання платіжного
доручення клієнта банк несе
відповідальність відповідно до цього
кодексу та закону.

У разі невиконання або неналежного
виконання платіжного доручення у
зв'язку з порушенням правил
розрахункових операцій виконуючим
банком відповідальність може бути
покладена судом на цей банк.

Відповідно до п. 8.4. ст. 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні", міжбанківський переказ
виконується в строк до трьох
операційних днів.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону України "Про
банки і банківську діяльність",
безготівкові розрахунки проводяться
на підставі розрахункових документів
на паперових носіях чи в електронному
вигляді.

Частинами 1 і 2 статті 55 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
визначено, що відносини банку з
клієнтом регулюються законодавством
України, нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Банк зобов'язаний докладати
максимальних зусиль для уникнення
конфлікту інтересів працівників банку
і клієнтів, а також конфлікту інтересів
клієнтів банку.

У відповідності до п. 1.15 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління НБУ від 21.01.04 р.
№22, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 29.03.04 р. за №377/8976,
доручення платників про списання
коштів зі своїх рахунків і зарахування
коштів на рахунки отримувачів банки
здійснюють у термін, встановлений
законодавством України.

Пунктом 8.1. ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", та п. 2.19 вищезазначеної
Інструкції встановлено, що
розрахункові документи, що надійшли до
банку протягом операційного часу, він
виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли
після операційного часу, банк виконує
наступного робочого дня.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України
встановлено, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З наданих суду доказів вбачається, що
позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, тоді як
відповідач свого обов'язку з
перерахування грошових коштів за
наданими позивачем платіжними
дорученнями не виконав.

Відповідач жодних обґрунтованих
заперечень та належних доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем у позовній заяві, суду не
надав.

За таких обставин, враховуючи те, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача щодо
зобов'язання виконати за Договором
банківського рахунку №60/38-980/ЮО від
27.12.2013 р. платіжні доручення подані до
банку: №1 та №2 від 17.04.2014 р. на загальну
суму 30 717,05 грн., а відповідач в
установленому законом порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, не довів суду належними
і допустимими доказами належного
виконання ним своїх зобов'язань, то
позов ФОП ОСОБА_1 щодо зобов'язання ПАТ
"Міський Комерційний банк" виконати
вищезазначені платіжні доручення за
Договором банківського рахунку
№60/38-980/ЮО від 27.12.2013 р. визнається судом
таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача пеню у розмірі 2 703,36 грн.
за несвоєчасне виконання платіжних
доручень за період з 19.04.2014 р. до 15.07.2014 р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

У відповідності до п. 2.7 Договору
розрахункові документи клієнта на
переказ грошових коштів з рахунку банк
приймає і виконує в день їх
надходження, якщо вони надані в банк в
операційний час. В разі надходження
документів після операційного часу
вони приймаються як "вечірні" і
виконуються наступного операційного
дня. По узгодженню сторін та оплати
вартості послуг відповідно до розділу 4
цього договору платіжні доручення
клієнта банк може виконати після
операційного часу.

Згідно з п. 1.21 статті 1 Закону України
"Про платіжні системи і переказ коштів
в Україні", операційний день - це
частина робочого дня банку або іншої
установи - учасника платіжної системи,
протягом якої приймаються від клієнтів
документи на переказ і документи на
відкликання та можна, за наявності
технічної можливості, здійснити їх
обробку, передачу та виконання.
Тривалість операційного дня
встановлюється банком або іншою
установою-учасником платіжної системи
самостійно та закріплюється в їх
внутрішніх нормативних актах.

Як вбачається з умов Договору ним не
передбачено іншого розміру
відповідальності за порушення строків
виконання доручення клієнта на
переказ, ніж той, що встановлений п. 32.1.
статті 32 Закону України "Про платіжні
системи і переказ коштів в Україні".

Згідно з п. 32.1 ст. 32 Закону України "Про
платіжні системи і переказ коштів в
Україні", банк, що обслуговує платника,
та банк, що обслуговує отримувача,
несуть перед платником та отримувачем
відповідальність, пов'язану з
проведенням переказу, відповідно до
цього закону та умов укладених між ними
договорів.

У відповідності до ч. 1 п. 32.2 ст. 32 Закону
України "Про платіжні системи і переказ
коштів в Україні", у разі порушення
банком, що обслуговує платника,
встановлених цим законом строків
виконання доручення клієнта на переказ
цей банк зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними.

Враховуючи, що судом встановлено факт
порушення відповідачем строків
виконання платіжних доручень то вимога
позивача про стягнення з відповідача
пені у розмірі 2 703,36 грн., що не
перевищує 10% від суми переказу за
платіжними дорученнями та
розрахованої з урахуванням ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги
про стягнення 30 000,00 грн. моральної
шкоди. Відповідно до ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода може
полягати, зокрема: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі, гідності, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Під немайновою шкодою, заподіяною
юридичній особі, слід розуміти втрати
немайнового характеру, що настали у
зв'язку з приниженням її ділової
репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу
марку, розголошенням комерційної
таємниці, а також вчиненням дій,
спрямованих на зниження престижу чи
підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, з'ясуванню підлягає
підтвердження факту заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем не подано жодних
доказів в підтвердження умов, що
підлягають обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди, тому,
суд вважає вимогу не обґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, позов ФОП ОСОБА_1 до ПАТ
"Міський Комерційний банк" підлягає
задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 611, 625, 626, 628, 629,
1066, 1068, 1073, 1074, 1089, 1090, 1091, 1092 Цивільного
кодексу України; ст. ст. 193, 232
Господарського кодексу України; ст. ст.
32, 33, 44, 49, 69, 75, ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Міський Комерційний Банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33;
ідентифікаційний код ЄДРПОУ 3435904)
виконати платіжне доручення Фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 №1 від 17.04.2014 р.
по перерахуванню грошових коштів в
розмірі 5 973 (п'ять тисяч дев'ятсот
сімдесят три) грн. 10 коп. з поточного
рахунку Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ
"Міський Комерційний Банк" на підставі
договору №60/38-980/ЮО від 27.12.2013 р., на
рахунок TOB "Рент Компані" НОМЕР_3,
відкритий у ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛБ БАНК",
МФО 300614, призначення платежу: авансовий
платіж за останній місяць оренди,
рахунок №782 від 01.04.2014 р. в т.ч. ПДВ 995,52
грн. Видати наказ.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Міський Комерційний Банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33;
ідентифікаційний код ЄДРПОУ 3435904)
виконати платіжне доручення Фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 №2 від 17.04.2014 р.
по перерахуванню грошових коштів в
розмірі 24 743 (двадцять чотири тисячі
сімсот сорок три) грн. 95 кой. з поточного
рахунку Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 № НОМЕР_4, відкритого в ПАТ
"Міський Комерційний Банк" на підставі
договору №60/38-980/ЮО від 27.12.2013 р., на
рахунок ТОВ "Рент Компані" НОМЕР_3,
відкритий у ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК",
МФО 300614, призначення платежу: авансовий
платіж за останній місяць оренди,
рахунок №784 від 01.04.2014 р. в т.ч. ПДВ 4123,99
грн. Видати наказ.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський Комерційний Банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33;
ідентифікаційний код ЄДРПОУ 3435904) на
користь Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 (02121, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
код НОМЕР_1) пеню у розмірі 2 703 (дві
тисячі сімсот три) грн. 36 коп. та судовий
збір у розмірі 2 587 (дві тисячі п'ятсот
вісімдесят сім) грн. 02 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписаний 11.08.2014
р.

Суддя
Ю.О. Підченко