м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/4236/13 20.08.14

За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС"

про відстрочку виконання рішення суду

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС"

до Публічного акціонерного товариства
"Трест Київпідземшляхбуд-2"

про стягнення заборгованості

За зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства "Трест
Київпідземшляхбуд-2"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС"

про стягнення пені, збитків та
безпідставно отриманих грошових
коштів

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом:
Новиков О.Є.; Маковецька Т.І.;

від відповідача за первісним позовом:
Дзера Ю.М.;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Трест Київпідземшляхбуд-2" про
стягнення заборгованості.

В межах справи № 910/4236/13 Публічне
акціонерне товариство "Трест
Київпідземшляхбуд-2" звернулось із
зустрічним позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "ГЕОС" про
стягнення пені, збитків та
безпідставно отриманих грошових
коштів.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 р. в задоволенні
первісного позову відмовлено повністю,
зустрічний позов задоволено частково;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" на користь Публічного
акціонерного товариства "Трест
Київпідземшляхбуд-2" 6 671 909,29 грн. пені, 4
770 800,15 коп. збитків, 4 429 217,87 коштів,
набутих без достатньої правової
підстави, 168 902, 40 грн. коштів, сплачених
за проведення експертизи, та 66 808, 91 грн.
судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013 р.
рішення господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 р. по справі № 910/4236/13
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.02.2014 р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 07 листопада 2014
року по справі № 910/4236/13 залишено без
змін.

12.11.2013 р. на виконання рішення
господарського суду міста Києва від
03.07.2013 р. по справі № 910/4236/13 видано наказ
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" на користь Публічного
акціонерного товариства "Трест
Київпідземшляхбуд-2" 6 671 909,29 грн. пені, 4
770 800,15 коп. збитків, 4 429 217,87 коштів,
набутих без достатньої правової
підстави, 168 902, 40 грн. коштів, сплачених
за проведення експертизи, та 66 808, 91 грн.
судового збору.

29.05.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" звернулося до господарського
суду м. Києва з заявою про перегляд
рішення господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 р. за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.08.2014 р. в задоволенні заяви
про перегляд рішення господарського
суду міста Києва від 03.07.2013 р. за
нововиявленими обставинами
відмовлено.

06.08.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" звернулося до господарського
суду м. Києва з заявою про відстрочку
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 03.07.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 р. розгляд заяви
призначено на 19.08.2014 р.

В судове засідання 19.08.2014 р.
представники сторін з'явилися, надали
пояснення.

У судовому засідання 19.08.2014 р.
оголошувалася перерва до 20.08.2014 р.

20.08.2014 р. заявник у судовому засіданні
заяву про відстрочку виконання рішення
суду підтримав, просив суд її
задовольнити.

У поданій заяві заявник, серед іншого,
просив суд на період розгляду заяви про
відстрочку виконання рішення суду
винести ухвалу про зупинення виконання
наказу по справі № 910/4236/13.

Однак, як зазначено у п. 8 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" № 9
від 17.10.2012 р., згідно з вимогами статті
121-1 Господарського процесуального
кодексу України зупиняти виконання
судового рішення має право виключно
суд касаційної інстанції, а тому вимога
заявника про зупинення виконання
наказу у справі № 910/4236/13 задоволенню не
підлягає.

Відповідач за первісним позовом у
судовому засіданні 20.08.2014 р.
заперечував проти задоволення заяви
про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
03.07.2013 р.

Розглянувши заяву про відстрочку
виконання рішення, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
дійшов висновку, що заява підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання, про що
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, в основу судового акту про
надання розстрочки або відстрочки
виконання рішення суду має бути
покладений обґрунтований висновок про
наявність обставин, що ускладнюють чи
роблять неможливим його виконання.
Господарським процесуальним кодексом
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнення його виконання, у зв'язку з
чим суд оцінює докази, що підтверджують
зазначені обставини, за правилами
статті 43 вказаного Кодексу, і за
наявності обставин, які ускладнюють
виконання рішення чи унеможливлюють
його, господарський суд має право,
зокрема, відстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови. Відстрочка
або розстрочка виконання рішення,
ухвали, постанови, зміна способу та
порядку їх виконання допускаються у
виняткових випадках і залежно від
обставин справи.

Як зазначено в п.п. 7.1.1, 7.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Наприклад, відстрочка може
надаватись за рішенням, у якому
господарським судом визначено певний
строк звільнення приміщення,
повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування заяви про відстрочку
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 03.07.2013 р. у справі №
910/4236/13 заявник посилається на
відсутність фінансової можливості
вчасно проводити розрахунки,
нестабільну ситуацію в країні та
загрозу платоспроможності, оскільки
стягнення з заявника заборгованості на
загальну суму 16 040 829,71 грн.
призведе до неможливості вчасного
введення ним в експлуатацію поточних
об'єктів будівництва, що в свою чергу
призведе до подання інвесторами
позовів про стягнення штрафних санкцій
за порушення виконання заявником
взятих на себе зобов'язань.

Заявник зазначає, що оскільки його
матеріальне становище на даний час є
скрутним, останній не в змозі в повному
обсязі задовольнити вимоги
кредиторів.

З пояснень заявника вбачається, що в
разі задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення суду останній після
завершення будівництва поточних
об'єктів зобов'язується виконати
рішення господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 р. та сплатити
заборгованість. В той час, як повне
одночасне виконання рішення
дестабілізує його роботу та змусить
звернутися з заявою про визнання
банкрутом.

Доводи стягувача про те, що грошові
кошти боржника у розмірі 16 285 526,95 грн.
арештовані на виконання ухвали суду
про вжиття заходів до забезпечення
позову від 18.06.2013 р., а тому у заявника
наявні грошові кошти у розмірі
достатньому для сплати заборгованості
згідно з рішенням суду від 03.07.2013 р. не
беруться судом до уваги при розгляді
заяви про відстрочку виконання рішення
суду. Разом з тим, суд погоджується, що
арештовані грошові кошти підлягають
стягненню у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, ст. ст. 4-5, 115 Господарського
процесуального кодексу України та ч. 2
ст. 13 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" судові рішення є
обов'язковими до виконання усіма
органами, громадянами та юридичними
особами на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною
рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 р.
Конституційного Суду України
виконання всіма суб'єктами
правовідносин приписів, викладених у
рішеннях суду, які набрали законної
сили, утверджує авторитет держави як
правової держави.

Суд також враховує, що відповідно до
вимог Конституції України рішення суду
по даній справі, яке набрало законної
сили, є обов'язковим до виконання та має
бути виконане.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору. На
необхідність врахування цих обставин
також наголошує Вищий господарський
суд України у постанові пленуму "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" № 9 від 17.10.2012 р.

Суд відзначає, що оскільки на сьогодні
є чинним Закон «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва», метою якого є
стабілізація будівництва, підвищення
платоспроможності населення,
забезпечення реалізації житлових
прав громадян, які потребують
державної підтримки, стимулювання
розвитку будівельної та суміжних
галузей в умовах світової фінансової
кризи, при розгляді заяви про
відстрочку виконання рішення суду по
справі № 910/4236/13, судом враховано
інтереси інвесторів боржника, які
мають бути захищені, а також
необхідність стимулювання розвитку
будівельної галузі держави з огляду на
складну економічну ситуацію в країні.

Також під час розгляду даної заяви суд
взяв до уваги значний розмір
заборгованості заявника перед
стягувачем, враховував матеріальні
інтереси обох сторін, наявність
світової економічної кризи, а також те,
що боржник не відмовляється від
виконання своїх зобов'язань перед
позивачем, проте з метою забезпечення
виконання рішення суду, яке є
обов'язковим до виконання, просить суд
відстрочити виконання рішення
господарського суду міста Києва від
03.07.2013 р. на 12 місяців.

Таким чином, розглянувши заяву про
відстрочку виконання рішення,
врахувавши можливі негативні наслідки
для боржника, при виконанні рішення у
встановлений строк, та стягувача, при
затримці виконання рішення,
обов'язковість виконання рішень суду,
які набрали законної сили, з метою
реального його виконання заявником, а
також необхідність стимулювання
розвитку будівельної галузі та захист
інтересів кредиторів заявника, суд
дійшов висновку про необхідність
часткового задоволення заяви, а саме
про відстрочення виконання рішення
господарського суду міста Києва від
03.07.2013 р. у справі №
910/4236/13 на 12 місяців.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л
И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
03.07.2013 р. у справі № 910/4236/13
задовольнити частково.

2. Відстрочити на 12 (дванадцять) місяців
до 20.08.2015 р. виконання рішення
господарського суду міста Києва від
03.07.2013 р. у справі № 910/4236/13.

3. В задоволенні решти заявлених вимог
відмовити.

Суддя
М.М. Якименко