ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 р.
Справа № 923/736/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Пригузи П.Д. при
секретарі Андреєвець А.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонської міської ради,
ідентифікаційний код 26347681, пр-т
Ушакова, 37, м. Херсон,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1,

про спонукання виконання договору
оренди земельної ділянки,

за участю представників сторін:

від позивача - Верещака О.М.,
довіреність № 9-121-9/21 від 04.03.2014 р.;

від відповідача - ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_2, від 03.04.1996 р.; представник
ОСОБА_3, довіреність № 3304 від 04.12.2013 р.;

в с т а н о в и в:

Херсонською міською радою,
ідентифікаційний код 26347681, пр-т
Ушакова, 37, м. Херсон, (позивач) подано
позов до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1 (відповідач) про спонукання до
виконання умов договору оренди
земельної ділянки, а саме звільнити
земельну ділянку площею 0,0012 га, що
знаходиться біля облводгоспу по
АДРЕСА_2 стверджує, що 09 червня 2008 року
між Херсонською міською радою та
відповідачем ОСОБА_1 укладено договір
оренди земельної ділянки, згідно якого
орендарю було передано земельну
ділянку під розміщення торгівельного
кіоску строком до 31.01.2009 р. Вважаючи, що
строк договору оренди закінчився і
договір є припиненим відповідно до
умов договору з 31.01.2009 р., а орендар до
цього часу (травень 2014р.) не повернув
орендованої земельної ділянки, просить
зобов'язати відповідача виконати
передбачений п. 21 договору оренди
обов'язок з повернення земельної
ділянки орендодавцеві.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив
на позовну заяву, в якому заперечує
проти позову. Відповідач вважає, що
договір оренди між ним та Херсонською
міською радою від 09.06.2008 року не є
припиненим, він правомірно володіє і
користується земельною ділянкою,
станом на час звернення позивача до
суду з цим позовом договір оренди землі
був подовжений з підстав, передбачених
законом (ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» та інших норм
законодавства), він, як орендар, належно
виконує свої зобов'язання за договором,
а тому вважає, що у відповідача
відсутній обов'язок щодо повернення
орендованої земельної ділянки
позивачеві.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, зазначених у
позовній заяві, наполягає на тому, що
договір оренди землі є припиненим з
31.01.2009 р., оскільки Херсонська міська
рада не приймала рішення про
поновлення цього договору, тому вважає,
що орендар зобов'язаний повернути
земельну ділянку орендодавцю на
підставі п. 21 договору оренди.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечення проти позову підтримали,
надавши суду додаткові пояснення та
докази, що підтверджують викладені у
запереченнях обставини.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про відмову у
позові повністю з наступних підстав.

Згідно з наданими сторонами
матеріалами за відповідним рішенням
Херсонської міської ради від 18.03.2009 р. №
1092 (а.с. 9) між останньою та ФОП ОСОБА_1
укладено договір оренди земельної
ділянки від 09.06.2008 р. (а.с. 10-12), згідно із
умовами якого підприємцю надано в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 12 кв. м., у тому
числі площею 6 кв. м. під тимчасовою
спорудою та 6 кв.м. під проїздами,
проходами та площадками по АДРЕСА_2

Відповідно до п. 43 договору цей договір
набуває чинності після його державної
реєстрації. Згідно з записом на тексті
договору, вказаний договір оренди
пройшов державну реєстрацію у
Херсонському міському відділі
Херсонської регіональної філії
Державного підприємства "Херсонський
регіональний центр земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах" 14.10.2008 р.
за № 12.

Отже, між Херсонською міською радою та
ФОП ОСОБА_1 з 14.10.2008 р. виникли земельні
правовідносини, що регулюються Законом
України "Про оренду землі". Земельна
ділянка відповідно до положень статей
13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324,
глави 30 ЦК України, ст. 148 ГК України є
об'єктом цивільних прав. Спірні
правовідносини є приватноправовими, а
склад сторін у справі відповідає
статті 1 ГПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 ЦК
України сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Отже, вирішуючи спірні
правовідносини суд враховує, що
відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Це означає, що орган
місцевого самоврядування як суб'єкт
публічного права не може відступати
від буквального змісту свого права, а
зобов'язаний здійснювати свої права
суворо дотримуючись приписів закону,
що обмежує загальний цивільно-правовий
принцип свободи договору та здійснення
цивільних прав вільно, на власний
розсуд.

Відповідно до норм і правил Закону
України «Про оренду землі» орендарями
земельних ділянок є юридичні або
фізичні особи, яким на підставі
договору оренди належить право
володіння і користування земельною
ділянкою. Орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України договір є підставою для
виникнення цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Положеннями ст. 13, ст. 14 Закону України
"Про оренду землі" передбачено, що
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Договір
оренди землі укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін
може бути посвідчений нотаріально.
Типова форма договору оренди землі
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

За умовами п. 8, договір між позивачем і
відповідачем укладено строком на один
рік, до 31.01.2009 р. Після закінчення строку
договору орендар має переважне право
на поновлення його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за 60 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Згідно із п. 20 договору земельна
ділянка передається орендарю у
тижневий строк після державної
реєстрації цього договору.

Відповідно до п. 21 договору після
припинення дії договору Орендар
зобов'язаний повернути Орендодавцеві
земельну ділянку у стані, не гіршому в
порівнянні з тим, у якому він одержав її
в оренду.

Умови припинення дії договору
визначені пунктами 36-40 договору.
Зокрема, п. 37 передбачено, що договір
може бути припинено у зв'язку з
закінченням строку, на який його було
укладено. Також, п. 38 передбачається
можливість припинення дії договору
шляхом його розірвання за взаємною
згодою або за рішенням суду. Згідно п. 39
договору встановлено заборону щодо
розірвання договору в односторонньому
порядку.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про оренду землі" орендою землі є
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Згідно приписів ст. 19 Закону України
"Про оренду землі" строк дії договору
оренди землі визначається за згодою
сторін, але не може перевищувати 50
років.

В силу ч. 1 ст. 31 цього Закону договір
оренди землі припиняється, зокрема, в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Відповідно до приписів ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" у редакції,
що діяла на час виникнення та існування
правовідносин між сторонами діяли
наступні правила поновлення дії
договору. Після закінчення строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки відповідно до умов договору,
має за інших рівних умов переважне
право на поновлення договору. У разі
поновлення договору оренди землі на
новий строк його умови можуть бути
змінені за згодою сторін. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи,
тексту договору та пояснень
представників сторін, між сторонами
немає єдиного розуміння часу початку
дії договору та закінчення строку
договору. Так, датою укладання договору
у вступній частині договору зазначено
09.06.2008 р. В п. 8 договору вказано строк
дії договору та дата останнього дня
його дії, які є суперечливими, а саме,
строк, на який укладено договір,
встановлено в один рік, однак його
кінцевою датою зазначено - 31.01.2009 р.

В той же час, згідно п. 20 договору
передача земельної ділянки орендарю
здійснюється в тижневий строк після
державної реєстрації цього договору, а
факт передачі земельної ділянки
підтверджується актом, складеним та
підписаним сторонами в день державної
реєстрації 14.10.2008 р. Відповідно ж до п. 43
договору цей договір набуває чинності
після його державної реєстрації.
Згідно посвідчувального запису на
договорі оренди, цей договір
зареєстрований державою 14.10.2008 р.
Орендна плата згідно п. 11 договору
також повинна вноситися орендарем
починаючи з моменту реєстрації цього
договору оренди. З наведених умов
договору прямо випливає, що Херсонська
міська рада набуває право отримувати
орендну плату протягом року з першого
дня дії цього договору, тобто починаючи
з 14.10.2008 р.

З урахуванням вищезазначеного,
враховуючи юридичне та
загальноприйняте значення термінів та
понять в сфері орендних відносин,
порівняння змісту спірного договору в
цілому із змістом п. 8 договору, суд
прийшов до висновку про те, що права та
обов'язки у сторін за цим договором
виникли з 14.10.2008 р., відповідно сторони
могли здійснювати їх лише після 14.10.2008
р.

Відповідно до приписів ст.ст. 253, 254 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Строк, що
визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку.

Отже, суд вважає встановленими
наступні юридичні факти, що мають
значення для вирішення цього спору:
днем початку дії договору між
Херсонською міською радою та ФОП
ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки
площею 0,0012 га біля облводгоспу по
АДРЕСА_2 є 14.10.2008 р.; днем закінчення дії
цього договору оренди - є 14.10.2009 р.

Предметом спору, відповідно, є умови
договору оренди земельної ділянки від
14.10.2008 року, зокрема, питання чи
зазначений договір є припиненим та чи
підлягають застосуванню наслідки
припинення договору - повернення
земельної ділянки орендодавцю.

Як видно з наданих сторонами доказів,
ОСОБА_1 20.11.2008 року звернувся до
Херсонської міської ради з заявою про
поновлення договору оренди землі від
14.10.2008р. Як встановлено судом, зазначена
заява Херсонською міською радою не
розглянута, відповідь заявнику щодо
подовження чи відмову у подовженні
договору в установлений законом або
договором строк не надана. Натомість,
ОСОБА_1 Херсонською міською радою
надіслано листа від 14.07.2009 р. № 8-12153-20/15,
яким орендарю доведено, що на підставі
рішення від 18.03.2009 р. за № 1092
Херсонською міською радою договір
оренди від 14.10.2008 р. припинено.
Зазначеним рішенням по-перше,
припинено строк дії договору оренди
(підпункт 1.2. пункту 1. рішення) та,
по-друге, визнано таким, що втратив
чинність цей же договір оренди землі з
ОСОБА_1 (підпункт 3.2. пункту 3. рішення).

Відповідно до приписів ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" у редакції,
що діяла на час прийняття місцевою
радою рішення від 18.03.2009 р. за № 1092 рада
мала враховувати законні права
орендаря на подовження договору
оренди, який належно виконував свої
обов'язки. Місцева рада з буквального
змісту цієї норми права могла заявити
заперечення лише в письмовій формі та
лише протягом одного місяця після
закінчення строку договору. Оскільки
днем закінчення дії договору оренди є
14.10.2009р., то заперечення щодо подовження
(неподовження) договору орендар міг
заявити в строк і спосіб, передбачений
ст. 33 Закону України "Про оренду землі".
Зважаючи на те, що письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору не
було, то місцева рада зобов'язана була
поновити договір на той самий строк і
на тих самих умовах, які були
передбачені договором, оскільки
орендар фактично продовжував
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди.

Суд не погоджується з твердженням
позивача, що рішення Херсонської
міської ради від 18.03.2009 р. за № 1092
припиняє правовідносини за договором
оренди земельної ділянки від 14.10.2008
року з наступних підстав.

На користь твердження відповідача
ОСОБА_1 про подовження в подальшому та
про існування правовідносин з оренди
земельної ділянки свідчать наступні
факти.

Так, відповідачем починаючи з 2008 року
на адресу позивача надсилалися листи з
пропозицією подовження дії договору
оренди, щодо отримання яких місцевою
радою є відповідні докази, а саме: від
18.11.2009 р., від 24.11.2010 р., від 28.11.2011 р., від
28.12.2012 р. та від 25.11.2013 р.

ОСОБА_1, виконуючи приписи договору,
вважаючи, що договір оренди
закінчується 31.01.2009 р. завчасно 20.11.2008
звернувся до орендодавця з заявою про
подовження строку договору. Херсонська
міська рада, також вважаючи, що договір
оренди закінчується 31.01.2009 р., прийняла
рішення про припинення і втрату
чинності договору лише 18.03.2009 р. (за №
1092), тобто, після сплину строку, який
визначено Законом для прийняття такого
рішення, понад один місяць.
Листа-повідомлення відповідачеві було
надіслано ще пізніше - 14.07.2009 р. (№
8-12153-20/15), тобто понад вісім місяців від
звернення ОСОБА_1. та понад п'ять
місяців від дати закінчення договору,
який сторони вважали дійсним - 31.01.2009. Що
ж стосується дійсного строку дії
договору, який встановлено договором і
підтверджено судом - з 14.10.2008 по 14.10.2009р.,
то вказане рішення Херсонської міської
ради та лист-повідомлення також
прийняте позивачем та, відповідно,
надіслане з порушенням вимог Закону, а
тому не є обов'язковими для орендаря.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Суд зазначає, що юридичним наслідком
несвоєчасного прийняття рішення та
надсилання повідомлення відповідно до
диспозиції ст. 33 Закону України "Про
оренду землі" є застосування припису
про поновлення договору на той самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Рішення ради, що
прийняте з запізненням, не може бути
використано для примушення ОСОБА_1 до
виконання такого рішення ради та
припинення правовідносин, які фактично
подовжені. Законодавчий припис, що
договір "підлягає подовженню" є
імперативним і беззаперечним, оскільки
в ньому виражається воля законодавця,
яка адресована обом учасникам
правовідносин оренди землі.

Таким чином, у зв'язку з неприйняттям
радою рішення і повідомлення сторони
як орендаря за договором у визначений
спосіб і строк, вказане рішення ради та
лист-повідомлення суперечать Закону,
тому не застосовуються судом. Отже, суд
вважає, що правовідносини між
сторонами є продовженими.

Також, твердження позивача про
припинення договору 31.01.2009 року
суперечать іншим матеріалам справи,
які характеризують неоднозначну
поведінку орендодавця. Так, в свою
чергу Херсонська міська рада щорічно,
починаючи з 2010 року виносила нові
рішення, аналогічні прийнятому 18.03.2009 р.
за № 1092, якими також відмовляла
орендарю у поновленні строку договору
оренди та зобов'язувала орендаря в
місячний строк з дати прийняття
рішення передати земельну ділянку до
земель запасу або звільнити земельну
ділянку на умовах, визначених
договором. Це наступні рішення
Херсонської міської ради: від 26.02.2010 №
1460, від 31.03.2011 № 163, від 24.02.2012 № 578, від
29.03.2013 № 1050. Також, Херсонська міська
рада щорічно, після прийняття
відповідних рішень надсилала ОСОБА_1
листи-повідомлення про припинення
договору оренди: від 06.05.2011р. за №
8-10348-20/15, від 02.05.2012 за № 8-112048-20/15, від
27.05.2013 за № 8-13597-20/15.

Між тим, норма права, що регулює
правовідносини учасників договорів
оренди землі (ст. 33 Закону "Про оренду
землі") з 17.02.2011 р. законом України № 3038-VI
була змінена та викладена в новій
редакції, згідно якої по закінченню
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

Окремо, слід зазначити, що Законом "Про
оренду землі" та іншим чинним
законодавством України не передбачено
право органу місцевого самоврядування
визнавати недійсними договори оренди
землі.

Зазначені численні рішення міської
ради не виконано як учасниками спору по
даній справі так іншими уповноваженими
особами, зазначеними у рішеннях ради,
оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які докази їх виконання. Вказані
обставини не оспорюються Херсонською
міською радою.

Як встановлено судом, відповідач як
орендар, продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, а позивач як
орендодавець не розглядає та не
підписує додаткової угоди до договору
оренди, що неодноразово надається йому
ОСОБА_1, який набув права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України та Законом України
"Про оренду землі".

Суд зазначає, що позивач як
орендодавець жодного разу не виконав
свого обов'язку, передбаченого Законом
щодо розгляду у місячний термін
надісланого орендарем
листа-повідомлення з проектом
додаткової угоди, і жодного разу в
установлений Законом строк не прийняв
рішення про поновлення договору оренди
землі або про відмову у поновленні
договору. Тому, щорічне, починаючи з
14.10.2009 року, продовження користування
земельною ділянкою орендарем після
наступної дати закінчення строку
договору оренди суд вважає
правомірним.

Відповідач надав довідку від ДПІ у м.
Херсоні ГУ Міндоходів України у
Херсонській області від 08.08.2014 р. за №
8435/10/21-03-15-03-32, у якій зазначено, що ФОП
ОСОБА_1 станом на 07.08.2014 року здійснює
орендну плату за спірну земельну
ділянку, заборгованості не має.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" приписується, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини щодо поновлення дії
договору оренди землі виникли між
сторонами в листопаді 2008 року.
Херсонською міською радою в
установлені Законом строки та спосіб
питання про подовження або припинення
правовідносин не вирішено, отже,
договір оренди землі на даний час є
поновленим відповідно до вимог Закону
на той самий строк і на тих самих
умовах, які були передбачені цим
договором.

Відповідно до зазначених законодавчих
приписів ч. 8 ст. 33 Закону, в редакції яка
діє з 17.02.2011 року, сторони зобов'язані
були оформити договір на тих же самих
умовах, придавши договору письмової
форми у вигляді додаткової угоди. До
правовідносин подовження договору
оренди, виходячи з приписів ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" не може
застосовуватися принцип "мовчазної
згоди", про який йдеться в ст. 205 ЦК
України. Відповідно до зазначеної
норми права ЦК України принцип
мовчазної згоди застосовується лише до
правочину, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма. Втім, принцип мовчазної згоди, на
думку суду, застосовується
законодавцем до окремих умов договору
оренди землі, зокрема, - "той самий
строк" і "ті самі умови, які були
передбачені договором, що діяв у
відносинах сторін раніше". У цьому
випадку, який встановлено законом, воля
сторони щодо умов додаткової угоди
може виражатися її мовчанням, оскільки
від неї законом вимагається лише
підписання додаткової угоди.

Суд зауважує, що за встановлених судом
фактичних обставин у відносинах сторін
вбачається наявне зволікання
Херсонської міської ради як
орендодавця в укладанні та підписанні
додаткової угоди до договору оренди
землі на тих самих умовах, які існували
між сторонами. Починаючи з 17.02.2011 року у
зв'язку із зміною правового режиму
поновлення договору оренди землі
уповноважений керівник органу
місцевого самоврядування Херсонської
міської ради повинен був укласти
додаткову угоду (підписати наданий
орендарем проект) без прийняття
місцевою радою рішення про поновлення
договору оренди землі.

Відповідач, зі свого боку, також не
ставив питання викладення договору
оренди землі у формі визначеній
Законом та не оскаржував зволікання
Херсонської міської ради стосовно
підписання додаткової угоди до суду.
Втім, суд враховує, що орендар стосовно
прав якого здійснюється зволікання у
підписанні додаткової угоди, не
зобов'язаний, а має право оскаржити
таке зволікання до суду. Той факт, що
орендар не скористався вказаною
можливістю (правом), не впливає на його
права та інтереси щодо користування
спірним об'єктом права - орендованою
земельною ділянкою.

Отже, право на подовження договору для
відповідача в 2009 році не втрачено.
Закон не встановлює негативних
правових наслідків для сторін у разі
непідписання додаткової угоди до
договору, зокрема, ці відносини не
припиняються. Це означає, що хоча між
сторонами станом на даний час 13.08.2014р.
відсутній підписаний ними письмовий
текст додаткової угоди щодо подовження
дії договору, відносини оренди між ними
зберігаються та потребують
відповідного юридичного оформлення - в
письмовій формі.

Зазначені фактичні обставини у
відносинах сторін вказують, що
орендодавець погоджувався з
подовженням договору, задовольняючи
мовчазно права орендаря на поновлення
строку договору, хоча сторонами в
подальшому не укладалося письмової
угоди про подовження його дії. Орендар
володіє і користується земельною
ділянкою до цього часу, належно
виконуючи свої обов'язки, зокрема зі
сплати орендної плати, а Херсонська
міська рада не вчиняла будь-яких
активних дій щодо отримання від
орендаря земельної ділянки, отримуючи
тим часом орендну плату за її
використання підприємцем-орендарем.

Встановлені судом обставини у
відносинах сторін вказують на те, що
ФОП ОСОБА_1 продовжує правомірно і
належно користуватися земельною
ділянкою для здійснення
підприємницької діяльності,
дотримуючись умов договору. Строк
спірного договору оренди землі між
позивачем та відповідачем
закінчується 14.10.2014 року. Отже, право
позивача вимагати повернення
земельної ділянки ще не настало.

За таких обставин позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та
підписано 18.08.2014р.

Суддя
П.Д. Пригуза