ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 р.
Справа №917/1446/14

За позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2А,
м. Полтава, 36008

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36011

про стягнення грошових коштів у
розмірі 3 594,30 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Міняйло Г.Ю., дов. № 19-14/8
від 02.01.13 р.;

від відповідача: ОСОБА_1, паспорт серія
НОМЕР_1 виданий Октябрським РВПМУВС
України в Полтавській області від 13.02.

Розглядається позовна заява про
стягнення суми боргу за договором № 1343
від 03.09.2007 р. в сумі 3 594,30 грн., з яких 1
726,94 грн. - сума основного боргу, 1 726,94
грн. - пеня,17,75 грн. - 3% річних, 122,67 грн. -
інфляційні нарахування.

Позивач в обґрунтування позову
посилається на невиконання
відповідачем договірних зобов'язань
щодо сплати вартості за спожиту
теплову енергію.

Позивачем через канцелярію суду було
надано письмові пояснення з додатками
(вх. № 10342 від 11.08.2014р.) в яких надає
докази в обґрунтування нарахувань.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

03.09.2007 р. між Полтавським обласним
комунальним виробничим підприємством
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" (далі за текстом -
позивач, теплопостачальна організація)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі за текстом - відповідач, споживач)
було укладено Договір № 1343 на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води з метою забезпечення опалення
приміщень до межі розподілу будівлі по
АДРЕСА_3 у м. Полтава - магазин
непродовольчих товарів (надалі -
договір). 01.02.08 р.,10.04.2009 р., 30.09.2011 р., 20.10.2011
р. та 2008 році між сторонами було
укладено додаткові угоди відповідно
№1, №3, №4, №5 та № 2.

Згідно пункту 1 договору позивач бере
на себе постачання тепловою енергією у
вигляді гарячої води з метою
забезпечення опалення приміщень
споживача до межі розподілу будівлі по
АДРЕСА_3 - магазин непродовольчих
товарів.

Відповідно до додаткової угоди № 5 від
20.10.11 р., розрахунки за відпущену
теплову енергію проводяться
відповідно до тарифів, встановлених
уповноваженим органом та діючих на
період постачання теплової енергії,
на підставі виконаних розрахунків
відповідно до теплових навантажень.
Вартість 1 Гкал - 802,18 грн. (без ПДВ), 962,62 (з
ПДВ для потреб інших споживачів.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Оплата вартості теплової
енергії, визначеної розрахунковим
способом в п. 3 Додатку "Розрахунок
обсягу теплової енергії", проводиться
споживачем плановим платежем до 30
числа поточного місяця. Кінцевий
розрахунок вартості теплової енергії
визначеної з урахуванням фактичної
температури повітря, проводиться
споживачем до 15 числа місяця
наступного за розрахунковим на
підставі виписаного рахунку.

Як зазначає позивач, за період з 01.12.2013
р. по 02.06.2014 р. відповідачу за відпущену
теплову енергію нараховано до сплати 2
526,94 грн. та споживачем, в порушення
взятих на себе зобов'язань за
договором, проведено оплату на суму
лише 800,00 грн.,у зв'язку з чим утворилась
заборгованість в розмірі 1 726,94 грн.

Відповідач у судовому засіданні надав
квитанції про сплату основного боргу, 3%
річних та інфляційних витрат.

Позивачем через канцелярію суду було
надано клопотання про припинення
провадження у справі в частині
основного боргу в розмірі 1726,94 грн., 3%
річних - 17,75 грн. та інфляційних витрат в
сумі 122,67 грн. у зв'язку зі сплатою (вх. №
10537 від 14.08.14р.)

Згідно п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд
припиняє провадження у справі в зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 ГПК) у випадку припинення
існування предмету спору (наприклад,
сплата боргу).

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
у разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив своє існування в процесі
розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження
по справі, то зазначена обставина тягне
за собою відмову в позові, а не
припинення провадження по справі.

Відповідачем сплачено основний борг в
розмірі 1726,94 грн., 3% річних - 17,75 грн. та
інфляційних витрат в сумі 122,67 грн.
після порушення провадження по справі,
а тому провадження в цій частині
підлягає припиненню на підставі пункту
1-1 частини першої статті 80 ГПК України.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Пунктом 16 договору передбачено, що у
випадку неоплати у вказані строки
вводиться пеня в розмірі 1,0 % за кожен
день прострочки платежу, але не більше
100% боргу згідно Закону України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги", а також стягнення 3
% річних з простроченої суми, згідно ст.
625 ЦК України.

В зв'язку з простроченням виконання
грошового зобов'язання, відповідно до
наданих розрахунків, відповідачу
обґрунтовано нарахована пеня за період
з 16.01.14 р. по 02.06.14 р. на суму 1726,94 грн.

Відповідач у заяві (вх. № 10566 від 14.08.14р.)
просить зменшити розмір пені, у зв'язку
з погіршенням матеріального становища.

Господарський суд відповідно до п.3 ст.
83 ГПК України, приймаючи рішення, має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки.

Відповідно до п.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він перевищує
розмір збитків та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи оплату відповідачем
основного боргу, інфляційних
нарахувань та 3 % річних, суд зменшує
розмір пені на 10 %, у зв'язку з чим з
відповідача стягується пеня у сумі 172,69
грн.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (36011, АДРЕСА_2, НОМЕР_2)
на користь Полтавського обласного
комунального виробничого теплового
господарства "Полтаватеплоенрего" (36008,
м. Полтава, вул. Комарова, 2 А, р/р № 260007148
АК "Полтава Банк", МФО 331489, ) суму пені 172,69 грн та 1 827,00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення
складено____________

Суддя
О. А Киричук