ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
Справа № 925/1104/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді - Васяновича
А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз
О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Назаренко М.П. -
представник за довіреністю,

від відповідача - представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛЄВЗ",

м. Звенигородка, Черкаської
області

про стягнення 216 085 грн. 19 коп., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської
області з позовом звернулося публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛЄВЗ" про стягнення
заборгованості у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов
кредитного договору №49.8.2/06/2008-К від 16
липня 2008 року в розмірі 216 085 грн. 19 коп.,
в тому числі: 127 448 грн. 00 коп.
заборгованість за простроченим
кредитом, 9 207 грн. 69 коп. пеня за
несвоєчасне повернення кредиту, 74 077
грн. 63 коп. заборгованість за
простроченими процентами та 5 351 грн. 87
коп. пеня за несвоєчасне повернення
процентів.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 26 червня 2014 року
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 10 липня 2014 року.

Розгляд справи здійснюється після
відкладення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд позов задовольнити
повністю.

Викликаний в судове засідання
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 05 серпня 2014 року
було зобов'язано відповідача надати
суду відзив на позовну заяву з
посиланням на мотиви повного або
часткового відхилення вимог позивача,
а також докази, що обґрунтовують
відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений
права надати суду необхідні докази та
свої доводи і міркування щодо предмету
спору шляхом письмових пояснень та
заперечень, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, та оскільки явка
представників сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами в
порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 19
серпня 2014 року згідно ст. 85 ГПК України
було оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення зі справи
№925/1104/14.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, а також дослідивши докази,
суд вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено господарським судом
під час розгляду справи, 16 липня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
"Кредитпромбанк" (банком) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "КЛЄВЗ"
(позичальником - відповідач по справі)
було укладено кредитний договір
№49.8.2/06/2008-К (далі - договір), за умовами
якого банк надав позичальнику кредитні
кошти в розмірі 136 552 грн. 00 коп. строком
до 15 липня 2011 р. (п. 1.1. договору, а.с. 10).

27 вересня 2013 року між публічним
акціонерним товариством
"Кредитпромбанк" та публічним
акціонерним товариством "Дельта Банк"
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги, внаслідок чого публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк"
стає новим кредитором у зобов'язаннях
товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛЄВЗ" з правом
вимоги до боржника (а.с. 20-25).

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору
кошти були надані на купівлю ножиць
гідравлічних алігаторних Q43-2500, згідно
договору купівлі-продажу №080410 від 10
квітня 2008 року укладеного між
товариством з обмеженою
відповідальністю "КЛЄВЗ" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Прессмет ЛТД".

Процентна ставка за кредитом становила
25,00 процентів річних.

При невиконанні позичальником умов,
передбачених п.3.22 договору, банк має
право встановити процентну ставку за
кредитом у розмірі 27.00 процентів річних
в порядку визначеному п. 5.9 даного
договору. (п.1.4. договору).

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору
починаючи з 16 лютого 2009 року
позичальник зобов'язаний частково
повертати отриманий кредит до 25 числа
кожного місяця у розмірі 4 552 грн. 00 коп.
та повністю погасити заборгованість за
кредитом 15 липня 2011 року.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

В подальшому 27 вересня 2013 року між
публічним акціонерним товариством
"Кредитпромбанк" та публічним
акціонерним товариством "Дельта Банк"
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги (а.с.20-25).

Відповідно до умов вказаного договору
публічне акціонерне товариство
"Кредитпромбанк" передав (відступив)
публічному акціонерному товариству
"Дельта Банк" права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, в тому числі і за кредитним
договором №49.8.2/06/2008-К від 16 липня 2008
року, внаслідок чого публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк"
став новим кредитором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України
зазначено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 516 Цивільного кодексу
України визначено, що заміна кредитора
у зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Факт отримання відповідачем кредитних
коштів в розмірі 136 552 грн. 00 коп.
останнім не заперечується.

Позичальник належним чином не виконав
взяті не себе зобов'язання за кредитним
договорам №49.8.2/06/2008-К від 16 липня 2008
року щодо повної сплати заборгованості
по кредиту та нарахованих відсотках.

Станом на момент укладання договору
купівлі-продажу прав вимоги сума
неповернутих коштів по кредиту
складала 127 448 грн. 00 коп., що
підтверджується випискою по особовому
рахунку (а.с.58).

Борг по прострочених відсотках складав
74 077 грн. 63 коп., що також
підтверджується випискою по особовому
рахунку (а.с.59).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, якщо
інше не передбачено договором або
законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином сума боргу в розмірі 127 448
грн. 00 коп. підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.3., кредитного
договору розрахунок процентів за
кредитами здійснюється на фактичну
суму заборгованості за кредитом,
починаючи з дня його надання
позичальнику. Проценти за користування
кредитом нараховуються банком 20 числа
кожного місяця, в останній робочий день
місяця, та вдень повного погашення
кредиту позичальником за даним
договором, але не пізніше терміну,
вказаного у пункті 1.1. даного
кредитного договору. При розрахунку
процентів враховується фактична
кількість днів в розрахунковому
періоді та році, якщо кредит надано в
національній валюті України, або
фактична кількість днів в
розрахунковому періоді та умовно 360
днів у році, якщо кредит надано у
доларах США або Євро. При розрахунку
процентів враховується перший день та
не враховується останній день
користування кредитом.

Тобто умовами кредитного договору
передбачено, що проценти за
користування кредитом нараховуються
банком не пізніше 15 липня 2011 року.

Пунктом 3.2 договору було передбачено,
що позичальник зобов'язався сплачувати
банку нараховані проценти за кредитом
до 25 числа кожного місяця, у день
повного дострокового погашення
заборгованості за кредитом та вдень
повного погашення заборгованості за
кредитом, встановлений у пункті 3.3
даного договору.

За таких обставин суд вважає, що вимога
банку (нового кредитора) про стягнення
з позичальника відсотків за
користування кредиту в розмірі 74 077грн.
63 коп. є також правомірною та
обґрунтованою.

Під час розгляду справи, відповідач
вищенаведеного не спростував, доказів
сплати вказаних коштів суду не надав, а
тому позов в цій частині також підлягає
задоволенню.

Що стосується решти вимог судом
враховано наступне:

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу
України, у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3.9 кредитного договору
передбачено, що у разі несвоєчасного
погашення заборгованості за кредитом
чи процентами за користування ним
позичальник зобов'язався сплатити
банку пеню за кожний день прострочки у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період наявності простроченої
заборгованості за кредитом чи
процентами.

Згідно п. 3.4 кредитного договору у разі
несвоєчасного повернення кредиту та
сплати нарахованих процентів, з
наступного дня за днем, визначеним у
пунктах 3.2. 3.3. цього договору,
розраховується пеня, що передбачена
пунктом 3.9. цього договору, на суму
простроченого платежу.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені в розмірі
9 207 грн. коп. нарахованої за період з 26
листопада 2013 року по 27 червня 2014 року за
несвоєчасне повернення кредиту, а
також пені в розмірі 5 351 грн. 87 коп. за
несвоєчасне повернення процентів.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу
України передбачає строк та порядок, у
межах якого нараховуються штрафні
санкції.

Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців. Проте законом або
договором можуть бути передбачені інші
умови нарахування.

Сторонами в договорі не було визначено
інший період нарахування штрафних
санкцій, а тому нарахування пені після
закінчення шести місяців, з дня, коли
відповідне зобов'язання мало бути
виконано суперечить вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим позов в
цій частині задоволенню не підлягає.

Господарські витрати підлягають
розподілу між сторонами відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "КЛЄВЗ",
вул. Піонерська, буд. 58, м. Звенигородка,
Черкаська область, ідентифікаційний
номер 33278287 на користь публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
вул. Щорса, 36-Б, м. Київ,
ідентифікаційний код 34047020 - 127 448 грн. 00
коп. - заборгованості по кредиту, 74 077
грн. 63 коп. - заборгованості по
відсоткам та 4 030 грн. 42 коп. судового
збору.

3. В решті вимог - в позові
відмовити.

Видати відповідний наказ після
набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки передбачені розділом ХІІ ГПК
України.

Повне рішення складено 22 серпня 2014
року.

Суддя
А.В.Васянович