ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 р. Справа № 909/1526/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Фрич М. М., при
секретарі судового засідання Ковалюк
С. Я., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Прокурора Галицького
району

в інтересах держави в
особі органу місцевого самоврядування

Бурштинської міської
ради,

вул. Січових Стрільців, 4,
м. Бурштин,

Галицький район,
Івано-Франківська область,77111

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

АДРЕСА_1

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_3,

АДРЕСА_2,

ОСОБА_4,

АДРЕСА_3

про визнання недійсним Державного акту
на право власності на земельну ділянку

серії ЯИ № 927311 від 12.02.10 року, вартістю
39343,25 грн.

за участю представників сторін:

Від прокуратури: Блищак О.В.-старший
прокурор відділу прокуратури м.
Івано-Франківська, (службове
посвідчення № 022500)

Від позивача: Данилюк В.Д. - провідний
спеціаліст-юрист, (довіреність № 7 від
25.12.12, службове посвідчення № 3 від 01.04.11)

Від відповідача: ОСОБА_2 - фізична
особа-підприємець, (паспорт серія
НОМЕР_1 виданий Галицьким РВУМВС в
Івано-Франківській області 23.06.08)

Від відповідача: ОСОБА_7 - адвокат,
(посвідчення НОМЕР_2 від 20.04.12, угода про
надання правової допомоги б/н від 11.02.14)

Від третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача:
представники не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Галицького району в
інтересах держави в особі органу
місцевого самоврядування Бурштинської
міської ради звернувся до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
вимогою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №927311 від
12.02.2010 року, вартістю 39 343 грн. 25 коп.,
скасування реєстрації державного акту
в книзі записів реєстрації державних
актів на право власностіна землю та на
право постійного користування землею
за №0110301 - 00021 від 12.02.2010 року,
витребування з незаконного володіння
приватного підприємця ОСОБА_2 земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_4, загальною
площею 0,1205 га, вартістю 39 343 грн. 25 коп.
та зобов'язання повернути її законному
володільцю - Бурштинській міській раді.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року позов Прокурора Галицького району
в інтересах держави в особі органу
місцевого самоврядування Бурштинської
міської ради до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
недійсним Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 927311 від 12.02.2010 року, вартістю 39 343 грн.
25 коп. залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 року
ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року скасовано, матеріали справи
передано на розгляд по суті до
господарського суду
Івано-Франківської області.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 12.05.2014
року призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 27.05.2014 року.

Ухвалою суду від 19.05.2014 року зупинено
провадження у справі №909/1526/13 до
вирішення Вищим господарським судом
України касаційного провадження по
справі №909/1526/13.

Постановою Вищого господарського
суду України від 01.07.2014 року постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 року у
справі №909/1526/13 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 23.07.2014
року поновлено провадження у справі та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 05.08.2014 року. В
судовому засіданні 05.08.2014 року судом
оголошено перерву у розгляді справи до
08.08.2014 року, про що представники сторін
були повідомлені.

В судовому засіданні прокурор
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив суд позов задоволити.
Представник міської ради проти позову
заперечив. Представник від відповідача
проти позову заперечив, просив суд в
позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази у
відповідності до ст. 43 ГПК України, суд
встановив таке.

Згідно позовної заяви № 81-39-13 від
18.12.2013 року (вх. № 14465/13 від 23.12.2013)
прокуратурою Галицького району
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства в
Бурштинській міській раді Галицького
району Івано-Франківської області.

Пунктом 1 рішення Бурштинської
міської ради №4.1/15-07 від 22.11.2007 року "Про
визначення земельних ділянок на продаж
з аукціону" погоджено перелік ділянок
для продажу з аукціону в 2007-2008 роках,
серед яких є ї земельна ділянка, що
знаходиться на перехресті АДРЕСА_4, що
підтверджується технічною
документацією.

Згідно позовної заяви, в подальшому
рішенням сесії Бурштинської міської
ради №16.9/18-08 від 06.03.2008 року "Про надання
дозволу на обстеження земельних
ділянок, які пропонуються для продажу з
аукціону" дано дозвіл на обстеження
вказаної земельної ділянки для продажу
з аукціону.

Пунктом 1.2 рішення Бурштинської
міської ради № 26.5/20-08 від 26.06.2008 року
"Про затвердження матеріалів
попереднього погодження вибору
земельних ділянок, що пропонуються для
продажу на земельних аукціонах,
надання дозволу на проведення
проектно-пошукових робіт, оформлення
проекту відведення та
експертно-грошової оцінки" вирішено
затвердити матеріали попереднього
погодження вибору земельних ділянок,
що пропонуються для продажу з аукціону
для будівництва житлової
багатоквартирної або громадської
забудови по АДРЕСА_4, загальною площею
0,1205 га.

Пунктом 3 вказаного рішення
виконавчий комітет Бурштинської
міської ради зобов'язано подати на
чергову сесію проекти відведення та
експертно-грошові оцінки на земельні
ділянки, що пропонуються для продажу з
аукціону.

Також в позовній заяві вказано, що 17
липня 2009 року рішенням Бурштинської
міської ради №8.6.2/27-09 "Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок Бурштинській
міській раді, які пропонуються для
продажу з аукціону" затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва житлової
багатоквартирної та громадської
забудови по АДРЕСА_4, загальною площею
0,1205 га.

Рішенням сесії Бурштинської міської
ради №3.7/28-09 від 18.09.2009 року "Про
затвердження технічних звітів
земельних ділянок, які виставляються
на земельні торги" затверджено
технічний звіт земельної ділянки по
АДРЕСА_4 площею 0,1205 га та визначено її
стартову ціну в розмірі 43 862 грн. 00 коп.
Вказаним рішенням сесії цю земельну
ділянку внесено до переліку земельних
ділянок, які підлягають продажу на
земельних торгах.

За словами позивача, п.3 рішення
Бурштинської міської ради №7.8./22-08 від
18.11.2008 року "Про затвердження
матеріалів попереднього погодження
вибору земельних ділянок, що
пропонуються для продажу з аукціонів"
надано дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки для
будівництва житлової багатоквартирної
або громадської забудови по АДРЕСА_4,
загальною площею 0,1205 га.

В подальшому, як стверджує позивач,
згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 28.12.2009 року
Бурштинська міська рада на підставі
протоколу №1 земельного аукціону від
10.11.2009 року проведено Прикарпатською
універсальною біржею продала земельну
ділянку загальною площею 0,1205 га по
АДРЕСА_4 приватному підприємцю ОСОБА_2

Як вказано позивачем, на
вищевказаній земельній ділянці, згідно
технічної документації та свідоцтв на
право власності на квартири №2, №3 та №4
на момент продажу знаходилася житлова
будівля АДРЕСА_4 дві квартири у якій
перебували у власності ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та на даний
час знаходиться частина вказаної
будівлі в якій розміщена квартира №4,
яка згідно свідоцтва на право
власності належить ОСОБА_14

З огляду на викладені в позовній
заяві обставини, позивача просить суд
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №927311,
зареєстрований за №0110301 - 00021 від 12.02.2010
року, виданий на підставі договору
купівлі - продажу земельної ділянки від
28.12.2009 року, укладений між Бурштинською
міською радою та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, предметом
якого є земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_4, загальною площею 0,1205 га,
вартістю 39 343 грн. 25 коп. - визнати
недійсним та скасувати реєстрацію
державного акту в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею за
№0110301 - 00021 від 12.02.2010 року, а також
витребувати з незаконного володіння
приватного підприємця ОСОБА_2 земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_4, загальною
площею 0,1205 га, вартістю 39 343 грн. 25 коп.
та зобов'язати повернути її законному
володільцю - Бурштинській міській раді.

Відповідач з поданою позовною
заявою не погоджується, подав суду
відзив на позов (вх. №1807/14 від 05.02.2014). У
вказаному відзиві відповідач зазначив,
що позивач просить суд поновити йому
строк позовної давності, оскільки
органам прокуратури про порушення
інтересів позивача стало відомо у
липні 2011 року. За словами відповідача,
про оскаржуваний акт було відомо
Бурштинській міській раді з моменту
його видачі, а позов прокурором
пред'являється власне в інтересах
Бурштинської міської ради. Відповідач
також звернув увагу на те, що в позовній
заяві не наведено по якій причині
протягом двох років прокурором не
заявлявся такий позов. Відповідач
вважає, що позивач без поважних причин
пропустив строк позовної давності і
підстав для його поновлення немає.

Відповідно до відзиву на позовну
заяву як на підставу визнання
державного акту недійсним прокурор
посилається на постанову Галицького
районного суду від 08.08.2011 року, яким
визнано нечинним рішення Бурштинської
міської ради від 06.03.2008 року за №16.9/18-08.

За словами відповідача, з
оскаржуваного акту вбачається, що
державний акт виданий на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, який є чинним на сьогоднішній
день. Крім того, існує рішення суду про
відмову у задоволенні позову про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним. Таким чином, відповідач
вважає, що в позивача відсутні правові
підстави для визнання недійсним
державного акту.

Стосовно вимоги позивача
витребувати з незаконного володіння
приватного підприємця ОСОБА_2 земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_4, загальною
площею 0,1205 га, вартістю 39 343 грн. 25 коп.
та зобов'язати повернути її законному
володільцю - Бурштинській міській раді
відповідач вказав, що спірна земельна
ділянка належить йому на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого на підставі
договору купівлі-продажу, який, за
словами позивача, на сьогоднішній день
є також чинним.

З огляду на викладене, відповідач
просив суд в позові відмовити у зв'язку
із пропуском строку позовної давності.

Разом з тим, відповідач подав суду
заяву про застосування позовної
давності (вх. №2948/14 від 25.02.2014 року). У
цій заяві відповідач вказав на те, що
відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013 року "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
початок перебігу позовної давності
визначається за правилами статті 261 ЦК
України. Якщо у передбачених законом
випадках з позовом до господарського
суду звернувся прокурор, що не є
позивачем, то позовна давність
обчислюватиметься від дня, коли про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила, довідався або мав
довідатися саме позивач, а не прокурор.
У таких випадках питання про визнання
поважними причин пропущення позовної
давності може порушуватися перед судом
як прокурором, так і позивачем у справі.

При цьому відповідач зазначив, що в
спірному випадку позивачем виступає
Бурштинська міська рада (а не прокурор
Галицького району), і відповідно строк
позовної давності пропущений саме нею
і поважними причини пропуску строку
позовної давності повинні визнаватись
для Бурштинської міської ради, а не для
прокурора, який подав позов в інтересах
Бурштинської міської ради. Таким чином,
відповідач просив суд відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Крім того, позивач по справі
Бурштинська міська рада подала до суду
заяву про відмову від позову №99/02.2-38
від 05.02.2014 року (вх. № 196/14 від 07.02.2014
року). У цій заяві вказано, що 27.01.2014 року
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до Бурштинської міської ради
із заявою №Я-59 до якої додав витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на незавершене будівництво,
готовністю 21% на спірній земельній
ділянці по АДРЕСА_4. Позивач вважає, що
позовна заява прокурора суперечить
інтересам органу місцевого
самоврядування з огляду на те, що у разі
визнання судом недійсним та скасування
реєстрації державного акту на право
власності на землю тягне за собою
відшкодування підприємцю із міського
бюджету 39 343, 25 грн. вартості викупленої
земельної ділянки, що погіршить
фінансовий стан органу місцевого
самоврядування.

Виходячи з матеріалів справи та
керуючись вимогами діючого
законодавства, суд дійшов в спірному
випадку наступних висновків.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
23.03.2012 року "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
встановлено, що відповідно до частини
першої статті 29 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) прокурор бере участь у розгляді
справ за його позовами, а також може
вступати за своєю ініціативою у справу,
порушену за позовом інших осіб, на
будь-якій стадії її розгляду для
представництва інтересів громадянина
або держави.

Згідно ч.1 ст. 29 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Відповідно до ч.6 ст. 29 Господарського
процесуального кодексу України
відмова позивача від позову, поданого
прокурором в інтересах держави, не
позбавляє прокурора права
підтримувати позов і вимагати
вирішення спору по суті. В спірному
випадку, позов подано прокурором
Галицького району в інтересах держави
в особі органу місцевого
самоврядування Бурштинської міської
ради.

Позивачем Бурштинською міською радою
подано до суду заяву про відмову від
позову №99/02.2-38 від 05.02.2014 року (вх. № 196/14
від 07.02.2014 року). Проте, в спірному
випадку, прокурор підтримує заявлений
ним позов.

Таким чином, суд не вправі прийняти
відмову позивача від позову і
розглядає справу по суті.

Розглянувши матеріали позовної
заяви по суті, суд дійшов висновку про
таке.

З позовної заяви вбачається, що
прокурор просить суд скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №927311 від
12.02.2010 року, вказуючи при цьому
порушення п.1 ч.2 ст.134 Земельного
кодексу України.

Судом встановлено, що спірний
державний акт видано відповідачу на
підставі договору купівлі-продажу від
28.12.2009 року, який був укладений на
підставі протоколу №1 земельного
аукціону від 10.11.2009 року. Вказані
документи видавалися на підставі
відповідних рішень Бурштинської
міської ради, які були скасовані та
визнані нечинними постановою
Галицького районного суду
Івано-Франківської області, копія якої
міститься в матеріалах справи.

Таким чином, державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№927311 від 12.02.2010 року на даний час є
таким, який видано на підставі рішень
Бурштинської міської ради визнаних
недійсними в судовому порядку.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин на території
міст належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад.

Отже, підстав для використання
земельних ділянок без відповідних
рішень є таким, що не відповідає
вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи
25.02.2014 року відповідач подав суду заяву
про застосування позовної давності (вх.
№2948/14 від 25.02.2014 року), в якій просить
суд відмовити у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності. Прокурор факт пропуску
строку позовної давності визнає,
оскільки у своїй позовній заяві №81-39-13
від 18.12.2013 року (вх. №14465/13 від 23.12.2013
року) просить суд поновити пропущений
строк позовної давності.

Що стосується застосування строку
позовної давності, то слід вказати таке

Як вказує судова практика Вищого
господарського суду України перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. Коли судом
на підставі досліджених у судовому
засіданні доказів буде встановлено, що
право особи, про захист якого вона
просить, порушене, а стороною у спорі до
винесення рішення буде заявлено про
застосування позовної давності, і буде
встановлено, що строк позовної
давності пропущено без поважних
причин, суд на підставі статті 267
Цивільного кодексу України ухвалює
рішення про відмову в задоволенні
позову за спливом позовної давності -
за відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення. У разі
коли такі право чи інтерес не порушені,
суд відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості.

Відповідно до ч.3 ст. 267 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідно до ст.256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до пункту 1.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 29.05.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" необхідно мати
на увазі, що, оскільки закон (пункт 10
частини другої статті 16, стаття 21 ЦК
України, абзац третій частини другої
статті 20 ГК України) визначає визнання
недійсними актів державних та інших
органів, що суперечать законодавству і
порушують права та законні інтереси
осіб, як спосіб захисту цивільних прав,
то до позовних заяв юридичних осіб і
зазначених громадян про визнання
недійсними таких актів застосовується
загальна позовна давність (з
урахуванням, водночас, викладеного в
підпункті 3 пункту 5 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
вдосконалення порядку здійснення
судочинства" від 20.12.2011 № 4176-VI).

Згідно ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Відповідно до позовної заяви №81-39-13
від 18.12.2013 року (вх. №14465/13 від 23.12.2013
року) поданої прокурором в інтересах
держави в особі органу місцевого
самоврядування Бурштинської міської
ради, прокурор вказав, що органам
прокуратури про порушення інтересів
позивача стало відомо у липні 2011 року
та заявлено позови про визнання
недійсним нормативних актів щодо
встановлення права користування
вказаною земельною ділянкою, які
упродовж 2011-2012-2013 років розглядались в
порядку адміністративного та
господарського судочинства і саме тому
прокурор вважає причину пропуску
позовної давності поважною.

Крім того, що стосується поважності
причин пропуску строку позовної
давності слід вказати таке.

Відповідно до пункту 2.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 29.05.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" позовна давність
не є інститутом процесуального права
та не може бути відновлена (поновлена) в
разі її спливу, але за приписом частини
п'ятої статті 267 ЦК України позивач
вправі отримати судовий захист у разі
визнання поважними причин пропуску
строку позовної давності. Питання щодо
поважності цих причин, тобто наявності
обставин, які з об'єктивних, незалежних
від позивача підстав унеможливлювали
або істотно утруднювали своєчасне
подання позову, вирішується
господарським судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
наявних фактичних даних про такі
обставини. Щодо фізичної особи
(громадянина) останніми можуть бути
документально підтверджені тяжке
захворювання, тривале перебування поза
місцем свого постійного проживання
(наприклад, за кордоном) тощо. Закон не
визначає, з чиєї ініціативи суд визнає
причини пропущення позовної давності
поважними. Відповідна ініціатива може
виходити й від інших учасників
судового процесу, зокрема, прокурора,
який не є стороною у справі.

В спірному випадку, прокурор у своїй
позовні заяві вказує на те, що органам
прокуратури про порушення інтересів
позивача стало відомо у липні 2011 року
та заявлено позови про визнання
недійсним нормативних актів щодо
встановлення права користування
вказаною земельною ділянкою, які
упродовж 2011, 2012, 2013 років розглядались в
порядку адміністративного та
господарського судочинства. Саме за
цих обставин прокурор вважає причину
пропуску строку позовної давності
поважною.

Проте, враховуючи вказівки п.2.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013 року "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" суд
дійшов висновку про те, що посилання
прокурора на причини пропуску позовної
давності не є таким, що унеможливлюють
звернення до суду з відповідним
позовом в межах строку позовної
давності, встановленої законодавством.
Відтак, суд не визнає вказані
прокурором причини поважними.

Крім того, пунктом 4.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 29.05.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" встановлено, що
початок перебігу позовної давності
визначається за правилами статті 261 ЦК
України. Якщо у передбачених законом
випадках з позовом до господарського
суду звернувся прокурор, що не є
позивачем, то позовна давність
обчислюватиметься від дня, коли про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила, довідався або мав
довідатися саме позивач, а не прокурор.
У таких випадках питання про визнання
поважними причин пропущення позовної
давності може порушуватися перед судом
як прокурором, так і позивачем у справі.

В спірному випадку, позивачем в
інтересах якого подано позов
прокурором є Бурштинська міська рада. В
позовній заяві прокурор просить суд
визнати недійсним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №927311 від
12.02.2010 року, який видано Бурштинською
міською радою.

Суд не може брати до уваги твердження
прокурора про те, що органам
прокуратури стало відомо про порушення
інтересів позивача тільки в липні 2011
року, оскільки позивачу Бурштинській
міській раді про прийняття спірного
державного акту було відомо саме з
моменту його прийняття.

Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Судом встановлено, що в спірному
випадку перебіг строку позовної
давності розпочався з 12.02.2010 року (дата
прийняття оскаржуваного державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ №927311 від 12.02.2010 року)
та сплинув 12.02.2013 року. Позовну заяву
подано прокурором 23.12.2013 року.

Крім того, суд погоджується з
доводами відповідача про те, що в
позивача відсутні докази для
обґрунтування підстав за яких в
прокурора не було можливості
звернутися до суду з відповідною
позовною заявою в межах строку
позовної давності.

Відповідно до пункту 14.1.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №6 від 10.07.2014 року "Про внесення
змін і доповнень до деяких постанов
пленуму Вищого господарського суду
України" якщо позовні вимоги
господарським судом визнано
обґрунтованими, а стороною у справі
заявлено про сплив позовної давності,
то суд зобов'язаний застосувати до
спірних правовідносин положення
статті 267 ЦК України та вирішити
питання про наслідки такого спливу
(тобто або відмовити в позові у зв'язку
зі спливом позовної давності, або, за
наявності поважних причин її
пропущення, - захистити порушене право,
але в будь-якому разі вирішити спір з
посиланням на зазначену норму ЦК
України)

Оскільки позов у даній справі подано
23.12.2013 року, тобто після спливу позовної
давності, без наведення прокурором
поважних причин її пропущення, про
застосування якої заявлено
відповідачем, то суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні вимог про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №927311 від 12.02.2010 року та
скасування реєстрації державного акту
в книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею
за №0110301 - 00021 від 12.02.2010 року через
сплив позовної давності.

Щодо позовної вимоги про
витребування з незаконного володіння
приватного підприємця ОСОБА_2
земельної ділянку за адресою АДРЕСА_4,
загальною площею 0,1205 га, вартістю 39 343
грн. 25 коп. та зобов'язання повернути її
законному володільцю - Бурштинській
міській раді, то суд не вбачає підстав
для її задоволення, оскільки така
вимога до визнання недійсним договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку є
передчасною.

Суд, дослідивши подані докази, визнав
їх належними доказами в розумінні
статей Господарського процесуального
кодексу України (надалі за текстом - ГПК
України). На підставі цих доказів, з
урахуванням обставин по справі та
діючого законодавства дійшов до
висновку, що вимога позивача про
відмову у задоволенні вимог про
визнання недійсним та скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №927311 від
12.02.2010 року є не підлягає задоволенню
через сплив строку позовної давності.

Згідно зі ст. 32 названого Кодексу
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Що стосується судового збору, суд
вважає за потрібне вказати таке.

Відповідно до п. 4.6 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

В даному випадку судовий збір слід
стягнути з Бурштинської міської ради, в
інтересах якої прокурор, який в порядку
ст. 5 Закону України "Про судовий збір"
звільнений від сплати судового збору,
подав позовну заяву. Приписи статті 5
Закону України " Про судовий збір" не
звільняють Бурштинську міську раду від
сплати судового збору в установленому
законом порядку.

Таким чином, виходячи з норм ст. 4
Закону України " Про судовий збір", сума
судового збору в даному випадку
становить 3 045 грн. ( 2 436 грн. за подання
позовної заяви до господарського суду
Івано-Франківської області + 609 грн. за
подання апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області), яку слід
стягнути з Бурштинської міської ради в
доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. 256, 257, ч.1 ст.261, ч.3,4 ст. 267
Цивільного кодексу України, ст.ст. 29, 32,
43, 82 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові прокурора Галицького
району в інтересах держави в особі
органу місцевого самоврядування
Бурштинської міської ради / вул.
Січових Стрільців, 4, м. Бурштин,
Галицький район, Івано-Франківська
область, 77111 / до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / про
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 927311 від 12.02.2010 року,
скасування реєстрації державного акту
в книзі записів реєстрації державних
актів на право власностіна землю та на
право постійного користування землею
за №0110301 - 00021 від 12.02.2010 року,
витребування з незаконного володіння
приватного підприємця ОСОБА_2
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4,
загальною площею 0,1205 га, вартістю 39 343
грн. 25 коп. та зобов'язання повернути її
законному володільцю - Бурштинській
міській раді - відмовити.

Стягнути з позивача Бурштинської
міської ради / вул. Січових Стрільців, 4,
м. Бурштин, Галицький район,
Івано-Франківська область, 77111/ в доход
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 3 045 грн. (три тисячі сорок
п'ять гривень ) за наступними
платіжними реквізитами: найменування
суду - господарський суд
Івано-Франківської області, рахунок
3002 - Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050) за кодом
класифікації доходів бюджету 22030001,
отримувач - УДКСУ у м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ
отримувача - 37952250, Банк - ГУДКСУ в
Івано-Франківській області МФО банку -
836014.

Видати наказ після вступу рішення в
законну силу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.08.14

Суддя
Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Гавінська Л.Д. 11.08.14