ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" серпня 2014 р.Справа № 916/2788/14

Господарський суд Одеської області у
складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання
Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Коваль Н.М. (довіреність
№ 01-1049 від 22.11.2013р.),

від відповідача - Фельдман О.А.
(довіреність б/н від 12.08.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом комунальної установи
„Одеський обласний клінічний медичний
центр"

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю „Міський
андрологічний центр"

про стягнення 25 493,46 грн.

встановив:

Комунальна установа „Одеський
обласний клінічний медичний центр" (КУ
„Одеський обласний клінічний медичний
центр") звернулась до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю „Міський
андрологічний центр" (ТОВ „Міський
андрологічний центр") 25 493,46 грн.
-безпідставно збережених коштів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, КУ
„Одеський обласний клінічний медичний
центр" посилається на те, що згідно
договору оренди № 10 від 16.05.2003р.,
укладеного між сторонами, відповідачу
надано в строкове платне користування
нежитлові приміщення, які є об`єктом
власності територіальних громад.
Оскільки договір укладено задовго до
набрання чинності податковим кодексом
України (з 01.01.2011р.), умови договору не
містили зобов`язання орендаря, поряд зі
сплатою орендної плати за користування
будівлею, сплачувати і податок на
землю. Проте, з аналізу норм
податкового кодексу вбачається, що
відповідач є платником податку на
землю, оскільки користується земельною
ділянкою під орендованою будівлею, з
урахуванням прибудинкової території.
Обов`язок відповідача здійснювати
сплату земельного податку також
встановлено ст. 796 та ст. 797 ЦК України. З
огляду на те, що позивач , починаючи з
січня 2011р. сплачує земельний податок за
земельну ділянку, на якій розташовані
орендовані відповідачем нежитлові
приміщення, та відсутність
врегульованих договором відносин між
сторонами щодо оренди землі, на якій
розташовані зазначені приміщення, КУ
„Одеський обласний клінічний медичний
центр" зазначає, що у нього зменшилось
майно у вигляді грошових коштів по
сплаті податку на землю, які мав
сплатити відповідач, що є
безпідставним збереженням в розумінні
ст.. 1212 ЦК України. В підтвердження
своєї позиції позивачем надано Акт
державної фінансової інспекції в
Одеській області від 01.04.2013р. № 042-11/215
„Про ревізію фінансово-господарської
діяльності КУ „Одеський обласний
клінічний медичний центр" за період з
01.01.2011р. по завершений період 2013р.",
відповідно до якого встановлено, що за
період з 01.01.2011р. по 01.02.2013р. витрати по
оплаті податку на землю за
користування орендарями землі
сплачувались за рахунок спеціального
фонду кошторису установи та в
подальшому не відшкодовувались
орендарями, в результаті чого
безпідставно сплачено державних
коштів на покриття видатків орендарів
по податку на землю у сумі 25 526,31 грн., в
тому числі за 2011р. - 17 005,58 грн., за 2012р. - 7
098,05 грн. та за січень 2013р. - 1 422,68 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 16.07.2014р. порушено
провадження у справі № 916/2788/14 за даним
позовом, розгляд справи призначено на
13.08.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.08.2014р. відкладено розгляд
справи на 20.08.2014р., в зв'язку з
неподанням всіх витребуваних судом
доказів.

В судовому засіданні 20.08.2014р.:

- представник позивача надав додаткові
письмові пояснення (вх. № 21907/14),
наполягав на задоволенні позовних
вимог в повному обсязі, просив суд
стягнути з ТОВ „Міський андрологічний
центр" - на підставі ст. 1212 ЦК України -
невідшкодований податок на землю, що
використовувалась ТОВ „Міський
андрологічний центр", за період: січень
2011р. - квітень 2012р. у розмірі - 22 666,58 грн.,
за липень 2012р. - у розмірі 1 413,38 та за
січень 2013р. - у розмірі 1 413,38 грн., -
всього у сумі 25 493,46 грн.;

- представник відповідача заперечував
щодо задоволення позовних вимог, в
обґрунтування своєї позиції надав суду
відзив на позов (вх. № 21908/14), в якому
зазначив, що ТОВ "Міський андрологічний
центр" не є ані власником земельної
ділянки, на якій розташовані
орендовані приміщення, ані
землекористувачем - в розумінні ст. 269
ПК України, з огляду на що не може бути
платником земельного податку.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 20.08.2014р. оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх в
судових засіданнях представників
сторін, суд встановив наступне.

16.05.2003р. між КУ „Одеський обласний
медичний центр" (Орендодавцем) та ТОВ
"Міський андрологічний центр"
(Орендарем) укладено договір № 10
(Договір), згідно умов якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
на умовах оренди нежитлове приміщення
у вигляді двоповерхового корпусу,
загальною площею 1 484 кв.м,
розташованого на території Одеського
обласного медичного центру за адресою:
м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1, для
організації надання медичних послуг
населенню.

Відповідно до п. 2.1 Договору приміщення
вважається наданим в оренду Орендарю з
часу підписання сторонами акту
приймання-передачі приміщення в
оренду.

Передача приміщення в оренду не
спричиняє передачу Орендарю права
власності на це приміщення. Орендоване
приміщення залишається об'єктом
спільної власності територіальних
громад, управління яким здійснює
управління обласної ради з питань
використання майна та приватизації
(Власник) (п. 2.2 Договору).

П. 2.3 Договору встановлено, що протягом
терміну оренди приміщення Орендар
компенсує Орендодавцю вартість
спожитих при користуванні цим
приміщенням комунальних послуг:
електроенергії, опалення, газу,
водопостачання і водовідведення та
послуг зв'язку.

У відповідності до п. 3.1 Договору,
орендна плата перераховується
Орендодавцю щомісячно не пізніше 10
числа місяця, наступного за звітним, з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції, відносно суми орендної плати,
визначеної за перший місяць після
укладення договору оренди, в розмірі 4
803,23 грн.

Орендна плата перераховується
Орендодавцю відповідно до рахунків,
які подаються Орендодавцем Орендарю не
пізніше 2 числа місяця, наступного за
звітним (п. 3.2 Договору).

Вказана у п. 3.1 Договору орендна плата
не враховує ПДВ та видатки по оплаті
комунальних послуг, які відносяться
Орендарем за фактично спожиті
(використані) електро- та теплову
енергію, воду, газ за тарифами, що діють
на час сплати (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 4.1.2 Договору Орендар
зобов'язується своєчасно та в повному
обсязі компенсувати Орендодавцю
вартість спожитих комунальних послуг,
вказаних в п. 2.3 Договору.

Згідно п. 7.1 Договору встановлено, що
договір укладається строком на десять
років і діє з дати підписання його
сторонами.

Згідно акту приймання-передачі від
04.06.2003р. Одеський обласний медичний
центр передав, а ТОВ "Міський
андрологічний центр" прийняв
приміщення лікувального корпусу № 3
нежитлового фонду, яке знаходиться на
балансі Одеського обласного медичного
центру за адресою: вул. Суднобудівна, 1,
загальною площею приміщення -1 484 кв.м.

Виконавчим комітетом Одеської міської
ради 27.08.2003р. на підставі рішення
Одеської обласної ради №66-ХХІУ від
25.10.2002р. видане Свідоцтво про право
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст Одеської області, в особі
Одеської обласної ради на нежилі
будівлі Одеського обласного медичного
центру, розташовані за адресою: м.Одеса,
вул. Суднобудівна, 1.

В технічному паспорті на нежилі
будівлі Одеського обласного медичного
центру № 26 неж - 133 -2165 від 06.04.2007р.
зазначено, що власником зазначених
будівель, розташованих за адресою: м.
Одеса, вул. Суднобудівна, 1, є
територіальна громада сіл, селищ, міст
Одеської області в особі Одеської
обласної ради на підставі свідоцтва
про право власності від 27.08.2003р.,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради (а.с. 29).

01.08.2012р. між КУ „Одеський обласний
медичний центр" та ТОВ "Міський
андрологічний центр" укладено
додаткову угоду до договору від
16.05.2003р., відповідно до умов якої
сторони домовились внести зміни до
договору, серед іншого:

- п. 1.1 Договору викласти у наступній
редакції: „Орендодавець передає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування нежитлові приміщення
окремо розташованої двоповерхової
будівлі загальною площею 1 765,9 кв.м.,
прибудови до будівлі, будинок охорони,
огорожі та покриття, що розташовані за
адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1,
вартість яких згідно з незалежною
оцінкою від 19.03.2012р. становить 11 869 073,00
грн. (майно), з метою надання медичних
послуг населенню" (п. 1.2 Додаткової
угоди);

- п. 3.1 Договору викласти в наступній
редакції: „орендна плата
перераховується Орендодавцю щомісячно
не пізніше 10 числа місяця, наступного
за звітним, та визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої Кабінетом
Міністрів України, і становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку - червень
2012 року - 184 923,13 грн. Орендна плата за
перший місяць оренди - серпень 2012р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції за липень та серпень
2012р, після їх повідомлення
Держкомстатом. Оренда плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць";

- доповнили розділ 3 Договору п. 3.5
наступного змісту:„ вказана в п. 3.1
Договору орендна плата не враховує ПДВ,
експлуатаційні витрати Орендодавця по
утриманню об'єкта оренди, податок на
землю тощо, які сплачуються Орендарем
на підставі виставлених Орендодавцем
рахунків за ставками, що діють на час
сплати." (п. 1.3 Додаткової угоди).

01.08.2012р. сторонами підписано акт
приймання-передачі до договору від
16.05.2003 року зі змінами і доповненнями,
внесеними Додатковою угодою від
01.08.2012р., згідно п. 1 якого сторони
визначили, що з 01.08.2012р. площа
нежитлового приміщення будівлі,
переданого Орендареві відповідно до
Договору становить 1 765,9 кв.м. П. 2 акту
зафіксовано, що Орендодавець передав,
а Орендар прийняв в строкове платне
користування, окрім нежитлового
приміщення, зазначеного в п. 1 даного
акту, ще: прибудови до будівлі
загальною площею 39,62 кв.м., будівлю
прохідної площею 8, 08кв.м., огорожу - 241,75
пог.м., покриття загальною площею 1 249,5
кв.м.

В подальшому, позивач, вважаючи, що ним
було сплачено податок на землю, на якій,
в тому числі, знаходився відповідач (як
користувач землі, що заходиться під
приміщеннями з урахуванням
прибудинкової території, які він
орендує за договором № 10 від 16.05.2003р.) -
звернувся до ТОВ "Міський
андрологічний центр" з листами № 01-71
від 24.01.2013р., № 01-199 від 27.02.2013р., № 01-258 від
13.03.2013р., в яких, зазначаючи, серед
іншого, що відповідач є платником
земельного податку, просив сплатити
заборгованість по ньому, посилаючись
на:

- ст. 796 ЦК України, якою передбачено, що
одночасно з правом найму будівлі
наймачеві надалось право користування
земельною ділянкою, на якій воно
знаходиться, а також право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі;

- якщо розмір земельної ділянки у
договорі не визначений, наймачеві
надається право користування усією
земельною ділянкою, якою володів
наймодавець. При цьому, ст. 797 ЦК України
визначено, що плата, яка справляється з
наймача будівлі або іншої капітальної
споруди складається з плати за
користуванні нею та плати за
користування земельною ділянкою;

- згідно ст.ст. 269, 270 ПК України,
сплачувати до бюджету плату за землю
повинні суб'єкти плати за землю
(платники) - власники земельних ділянок,
постійні землекористувачі, власники
будівель, споруд (їх частин), нежитлових
приміщень (їх частин) у
багатоквартирних житлових будинках, а
також орендарі земельних ділянок;

- КУ "Одеський обласний медичний центр"
є бюджетною установою, заснованою на
спільній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст області на
підставі рішення Одеської обласної
ради від 25.10.2002р. № 67-ХХІУ, тому має
відповідні пільги щодо сплати
земельного податку;

- згідно п. 284.3 ст. 284 ПК України, якщо
платники податку, які користуються
пільгами, надають в оренду земельні
ділянки, окремі будівлі, споруди або їх
частки, податок за земельні ділянки
під такими будівлями сплачується на
загальних підставах з урахуванням
прибудинкової території;

- оскільки договір № 10 від 16.05.2013р. було
укладено задовго до набрання чинності
податковим кодексом України, умови
договору не містили зобов`язання
орендаря сплачувати податок на землю,
згідно чого позивач дійшов висновку, що
земельний податок нараховується не за
фактом наявності відповідного пункту в
договорі, а за фактичними даними щодо
користування ТОВ "Міський
андрологічний центр" земельною
ділянкою, на якій розташована
орендована будівля.

ТОВ "Міський андрологічний центр" в
листі № 08 від 12.02.2013р. зазначив, що він
не є орендарем жодної земельної
ділянки за адресою: м. Одеса, вул.
Суднобудівна, 1, просив надати правове
обґрунтування та розрахунок сум
земельного податку.

Відповідно до п. 1.2.2.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Одеській області на І квартал 2013р. та на
підставі направлень на проведення
ревізії від 07.02.2013р. № 170 - 172, виданих
начальником ДФІ, ревізійною групою
було проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності КУ
"Одеський обласний медичний центр" за
період з 01.01.2011р. по завершальний період
2013р.

Згідно Акту ревізії від 01.04.2013р. №042-11/215
встановлено, що за період з 01.01.2011р. по
01.02.2013р. витрати по оплаті податку на
землю за користування орендарями
землі, сплачувались за рахунок
спеціального фонду кошторису установи
та в подальшому не відшкодовувались
орендарями, в результаті чого
безпідставно сплачено державних
коштів на покриття видатків орендарів
по податку на землю у сумі 25 526,31 грн., в
тому числі за 2011р. - 17 005,58 грн., за 2012р. - 7
098,05грн. та за січень 2013р. - 1 422,68 грн.

11.04.2013р. Державна фінансова інспекція в
Одеській області звернулась до
позивача з Вимогою про усунення
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності КУ
"Одеський обласний медичний центр" №
15-042-23-14/3582, п. 11 якої, серед іншого,
вимагала стягнути з орендарів
недоотримані центром кошти на покриття
вартості податку на землю за
користування орендарями землі в сумі 25
526,31грн.

Рішенням Одеської обласної ради від
18.09.2013р. № 902-VІ змінено назву КУ
"Одеський обласний медичний центр" на
КУ "Одеський обласний клінічний
медичний центр".

Все вищезазначене і стало підставою
для звернення КУ "Одеський обласний
клінічний медичний центр" до
господарського суду Одеської області з
даним позовом, в якому він просить
стягнути з ТОВ "Міський андрологічний
центр" 25 493,46 грн. податку на землю за
період з 01.01.2011р. по 31.01.2013р., а саме, як
вбачається з розрахунку (а.с. 37):

- за період з січня 2011р. по квітень
2012р. - 22 666,58 грн.;

- за липень 2012р. - 1 413,38 грн.;

- за січень 2013р. - 1 413,38 грн.

При цьому, позивачем, в обґрунтування
своєї позиції, надано суду:

- розрахунок площі земельної
ділянки, що займає відповідач за
адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1,
згідно якої площа будівлі за
периметром дорівнює 759,88 кв.м.
(відповідно до даних техпаспорту від
2007р.), площа прибудов до корпусу № 3
складає: 17, 64 кв.м. - машинне відділення
ліфту, 15,44 кв.м. - ліфтова шахта.
Зазначений розрахунок здійснено
інженером Н.С. Камсиним;

- довідку № 7759 від 04.08.2011р. про
нормативну грошову оцінку 1 кв.м.
земельної ділянки, розташованої за
адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1,
землекористувачем, якої є КУ „Одеський
обласний медичний центр", виданою
управлінням Держкомзему у м. Одесі,
згідно якої зазначено, що нормативна
грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки
складає 626,62 грн.

Оскільки, як вказує позивач, податок за
займану ТОВ "Міський Андрологічний
центр" земельну ділянку сплачено КУ
"Одеський обласний клінічний медичний
центр", то у позивача зменшилось майно у
вигляді грошових коштів, в той час, як
ТОВ "Міський андрологічний центр"
зберегло ці кошти, не маючи для цього
жодної підстави. Несплата земельного
податку за фактичне використання
земельної ділянки з боку відповідача є
безпідставним збереженням, згідно ч. 1
ст. 1212 ЦК України, - оскільки сторони в
договорі не передбачили сплати
земельного податку

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, присутніх в судових засіданнях,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, правовою
підставою позову КУ "Одеський обласний
клінічний медичний центр" зазначає ст.
1212 ЦК України, вказуючи на обов`язок
відповідача сплатити позивачу 25 493,46
грн. - невідшкодованого податку на
землю за користування земельною
ділянкою, на якій знаходяться
орендовані ТОВ „Міський андрологічний
центр" приміщення.

Перш за все, суд вважає за доцільне
розглянути вимоги позивача про
стягнення безпідставно збережених
коштів у розмірі 24 080,08 грн. у вигляді
невідшкодованого податку на землю, що
використовувалась ТОВ „Міський
андрологічний центр", за період: січень
2011р. - квітень 2012р. та липень 2012р., - та
зазначити наступне.

Згідно з п.п. 14.1.136 ст. 14 ПК України, який
набрав чинності з 01.01.2011р., земельний
податок - це обов`язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів.

Згідно ст. 269, ст. 270 ПК України,
платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі, а об'єктом
оподаткування - земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначені норми
законодавства, те, що матеріали справи
не містять будь-яких доказів, що ТОВ
"Міський андрологічний центр" є
власником земельної ділянки по вул.
Суднобудівній, 1 в м. Одеса, а також
будь-яких документів щодо надання
частини зазначеної земельної ділянки
відповідачу у користування (в тому
числі, на умовах оренди), у суду
відсутні підстави для стягнення з ТОВ
"Міський Андрологічний центр" податку
на землю в розмірі 24 080,08 грн. за період:
січень 2011р. - квітень 2012р. та липень 2012р.

При цьому, суд вважає недоречним
посилання позивача - в обґрунтування
позовних вимог - на ст. 796 та ст.797 ЦК
України, якими встановлено, що:

- одночасно з правом найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на
якій вони знаходяться, а також право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму,

- плата, яка справляється з наймача
будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини), складається з
плати за користування нею і плати за
користування земельною ділянкою,

- оскільки, хоч у ст. 796 ЦК України і
йдеться про надання наймачеві права
користування земельною ділянкою, він
не стає суб`єктом земельних
правовідносин. Наймач з приводу
користування земельною ділянкою
знаходиться у правовідносинах
виключно з наймодавцем, а його права та
обов`язки, що стосуються користування
земельною ділянкою, входять до складу
його правовідносин з наймодавцем, що
виникли на підставі договору. Оскільки
права та обов`язки наймача будівлі,
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) не виходять за межі
зобов`язань, що виникли на підставі
договору найму, на наймача не можуть
бути покладені обов`язки щодо сплати
земельного податку.

Щодо посилань позивача на ст. 1212 ЦК
України, як на підставу позову, то суд
зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз зазначеної вище ст.1212 ЦК України
дає підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжує
такі факти: 1) набуття особою майна або
його збереження за рахунок іншої особи;
2) відсутність для цього правових
підстав або якщо такі відпали.

Такої ж правової позиції дотримується
Верховний Суд України, викладеній у
постанові від 22.01.2013р. у справі
№5006/18/13/2012.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем не доведено умов, з якими
закон пов`язує застосування ст. 1212 ЦК
України, зокрема, не доведено набуття
відповідачем за рахунок позивача
певного майна (грошових коштів), або
збереження майна, яке неминуче мало б
вибути з його володіння, не доведено
факту, що у нього зменшилось майно у
вигляді грошових коштів, в той час, як
ТОВ "Міський Андрологічний центр"
зберегло ці кошти, не маючи для цього
жодної підстави, - з огляду на що, суд не
вбачає підстав для задоволення позову
в частині стягнення з відповідача
податку на землю в розмірі 24 080,08 грн. за
період: січень 2011р. - квітень 2012р. та
липень 2012р.

Що стосується позовних вимог про
стягнення безпідставно збережених
коштів - на підставі ст. 1212 ЦК України - у
розмірі 1413,38 грн. у вигляді
невідшкодованого податку на землю, що
використовувалась ТОВ „Міський
андрологічний центр" за січень 2013р., то
суд вважає за необхідне зазначити таке.

П. 1.3 Додаткової угоди від 01.08.2012р. до
договору № 10 від 16.05.2003р. сторони
доповнили розділ 3 Договору пунктом 3.5
наступного змісту:„ вказана в п. 3.1
Договору орендна плата не враховує ПДВ,
експлуатаційні витрати Орендодавця по
утриманню об'єкта оренди, податок на
землю, тощо, які сплачуються Орендарем
на підставі виставлених Орендодавцем
рахунків за ставками, що діють на час
сплати."

Ст. 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог
ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Таким чином, з огляду на наведені
положення чинного законодавства та
умови п. 3.5 договору № 10 від 16.05.2003р., суд
дійшов висновку, що сторони додатковою
угодою з 01.08.2012р. внесли зміни до
договору оренди щодо обов`язку
позивача виставити відповідачу
рахунок на відшкодування оплати
податку на землю та щодо обов`язку
відповідача сплатити виставлений
рахунок.

Підсумовуючи викладене, наведені
обставини повністю спростовують
посилання позивача на збереження
відповідачем спірних грошових коштів у
розмірі 1413,38 грн. у вигляді
невідшкодованого податку на землю за
січень 2013р. поза правовою підставою,
передбаченою законом, та, відповідно,
унеможливлюють застосування при
вирішенні даного спору положень ст. 1212
ЦК України. Господарський суд зазначає,
що приписи названої законодавчої норми
застосовуються до правовідносин, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна, і які
не врегульовані спеціальними нормами
права.

Зазначене дозволяє суду критично
оцінити намір позивача стягнути
грошові кошти, як безпідставно
збережені, та має наслідком
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог КУ „Одеський обласний
клінічний медичний центр" в цій частині
також.

При цьому, суду взагалі не зрозуміло, на
підставі чого позивачем здійснено
розрахунок податку на землю, який, на
його думку, мав би відшкодувати
відповідач, оскільки договором № 10 від
16.05.2003р. сторони не узгодили розмір
земельної ділянки та прибудинкової
території, на якій розташовані
орендовані відповідачем приміщення. П.
286.1 ст. 286 ПК України визначено, що
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру, ведення та адміністрування
якого забезпечується центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин (ч. 1 ст. 6 ЗУ „Про Державний
земельний кадастр"). З огляду на
зазначену норму законодавства,
розрахунок площі земельної ділянки,
складений інженером КУ „Одеський
обласний клінічний медичний центр" та
наданий - в якості обґрунтування
здійснених нарахувань податку на
землю, - не є належним доказом
визначення розміру земельної ділянки,
яку займає відповідач під орендованими
приміщеннями.

Також, суд не приймає як належний доказ
Акт ревізії ДФІ в Одеській області від
01.04.2013р. №042-11/215, зазначаючи, серед
іншого, що цей акт не є ані первинним
документом, ані висновком експертизи.
Факт виявлення державною фінансовою
інспекцією в Одеській області
фінансових порушень у діяльності КУ
"Одеський обласний медичний центр" та
відповідні висновки, наведені в акті
перевірки, не можуть вважатись єдиним
та безумовним доказом безпідставності
виплат по оплаті податку на землю за
користування орендарями землі,
оскільки цей акт є лише службовим
документом інспектора, який не носить
обов'язкового характеру та не замінює
інших засобів доказування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу вимог
і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

З огляду на вищевикладені обставини
справи, з урахуванням положень чинного
законодавства, суд, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
заявлених позивачем позовних вимог, у
зв'язку з чим відмовляє в їх
задоволенні.

Згідно ст. 49 ГПК України, за умови
відмови судом в задоволенні позовних
вимог, витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст складено та
підписано 26.08.2014 року.

Суддя
Мостепаненко Ю.І.