ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.08.14р. Справа № 904/5449/14За позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Владар-Харків", м.Харків

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ",
м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник Кузьмінова
І.О., довіреність №б/н від 10.01.14р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТД Владар-Харків",
м.Харків (далі по тексту - позивач)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Ніко Тьюб", м.Нікополь,
Дніпропетровська область (далі по
тексту - позивач) про стягнення з
відповідача на користь позивача
83086,19грн. (з яких 69600,00грн. - основний
борг; 1064,02грн. - три відсотки річних;
5392,57грн. - пеня; 7029,60грн. - інфляційні
втрати).

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 116/01 від 04.07.14р. ухвалою
суду від 24.07.14р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 14.08.14р.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов укладеного між сторонами договору
№949 від 13.11.13р.

11.08.14р. позивач через канцелярію суду
надав заяву за вих.№140/01 від 08.08.14р. про
збільшення позовних вимог в якій
просив суд стягнути з відповідача
84016,73грн. (з яких 69600,00грн. - основний
борг; 1298,56грн. - три відсотки річних;
5392,57грн. - пеня; 7725,60грн. - інфляційні
втрати). Господарським судом зазначена
заява прийнята до розгляду.

12.08.14р. відповідач через канцелярію
суду надав відзив на позов в якому
просить суд припинити провадження у
справі посилаючись на те, що позивачем
не надано доказів оплати судового
збору. Платіжне доручення №2897 від
04.07.14р. на суму 1827,00грн., на думку
відповідача, не є належним доказом
сплати судового збору, оскільки
позивачем у справі виступає товариство
з обмеженою відповідальністю
"Владар-Харків", а згідно платіжного
доручення платником є товариство з
обмеженою відповідальністю
Акумуляторний світ. В призначенні
платежу зазначено, що судовий збір, за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю Акумуляторний світ,
господарський суд Дніпропетровської
області, .

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 01.08.14р. з
відміткою, що представник позивача
отримав ухвалу суду про порушення
провадження у справі 31.07.14р.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 05.08.14р. з
відміткою, що представник відповідача
отримав ухвалу суду про порушення
провадження у справі 01.08.14р.

14.08.14р. в судове засідання з'явився
повноважений представник позивача,
позовні вимоги підтримав та наполягав
на їх задоволенні. Ознайомившись з
відзивом на позов, позивач звернувся до
суду з усним клопотанням про
оголошення перерви, з метою надання
часу для повторного здійснення сплати
судового збору.

Відповідач явку свого представника не
забезпечив, причини неявки
представника не повідомив, з
клопотаннями та заявами про
відкладення розгляду справи до суду не
звертався.

За результатами судового засідання,
господарський суд задовольнив
клопотання позивача та оголосив
перерву до 15 год. 15 хв. 14.08.14р.

Після перерви позивач супровідним
листом за вих.№б/н від 14.08.14р. надав суду
квитанцію №42042.191.1 від 14.08.14р. про сплату
судового збору у розмірі 1827,00грн. в
якому вказано, що платником є
товариство з обмеженою
відповідальністю "Владар-Харків" (32947554),
призначення платежу: судовий збір за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Владар-Харків",
господарський суд Дніпропетровської
області і заяву за вих.№б/н від 14.08.14р.
про зменшення позовних вимог в якій
просив суд стягнути з відповідача
83885,16грн. (з яких 69600,00грн. - основний
борг; 1264,24грн. - три відсотки річних;
5295,32грн. - пеня; 7725,60грн. - інфляційні
втрати).

Крім того, повноважний представник
позивача надав для огляду суду всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

На думку суду неявка у судове засідання
представника відповідача не
перешкоджає розгляду позовної заяви за
наявними у справі матеріалами.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
14.08.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.13р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "ТД Владар-Харків"
(далі по тексту - позивач, постачальник)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
(далі по тексту - відповідач, покупець)
укладено договір №949 (далі по тексту -
договір). Відповідно до пункту 1.1
договору на умовах викладених у
розділах даного договору, постачальник
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити продукцію
матеріально-технічного призначення, в
подальшому - товар. Найменування,
асортимент, номенклатура, сортамент,
кількість, ціна, умови та строки
поставки товару вказані в
Специфікаціях оформлених у вигляді
додатків, які є невід'ємною частиною
договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що за
взаємною домовленістю сторін в процесі
виконання даного договору можуть бути
змінені конкретні дані (найменування,
асортимент, номенклатура, сортамент,
кількість, умови та строки поставки
товару), внесені в положення даного
договору та додатки до нього. Будь-які
зміни повинні бути оформленні у
вигляді додаткових угод до даного
договору та підписані повноважними
представниками сторін, після чого вони
складають невід'ємну частину даного
договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна
товару, який поставляється за даним
договором, визначається в гривнях та
вказана в Специфікаціях до даного
договору. Ціна товару не включає НДС,
порядок нарахування якого встановлено
Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 2.3 договору ціна
товару, вказана в додатку до даного
договору, є фіксованою та не підлягає
збільшенню.

Згідно з пунктом 2.4 договору сума
договору складається із сум
Специфікацій, які є невід'ємною
частиною договору.

Датою поставки товару та датою
переходу права власності є дата
підписання сторонами акта
приймання-передачі або дата, вказана
покупцем на товарно-транспортній
накладній при прийманні товару.
Сторони у відповідності до
Специфікації можуть визначити інші
умови переходу права власності на
товар та дати поставки (пункт 3.9
договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що
розрахунки по даному договору
здійснюються покупцем шляхом
перерахування грошових коштів у
розмірі вартості партії товару на
рахунок постачальника в порядку та
строки, передбачені відповідною
Специфікацією. При оплаті з
відстрочкою платежу оплата
здійснюється покупцем за фактично
прийняту вагу (прийнята кількість).

Договір вступає в силу з моменту
фактичного підписання його
повноважними представниками сторін та
діє до 31.12.14р., а в частині не виконаних
зобов'язань по договору - до повного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов'язань (пункт 10.1 договору).

13.11.13р. на виконання умов укладеного між
сторонами договору між позивачем та
відповідачем підписано специфікацію
№1 (а.с.15), де сторони узгодили
конкретний асортимент, кількість, ціну,
строк поставки та умови оплати товару,
що має передаватися позивачем.

Загальна вартість товару, вказаного в
специфікації, складає 69600,00грн., з
урахуванням НДС, НДС - 11600,00грн.

Строк поставки товару - протягом 21
календарного дня після отримання
постачальником заявки від покупця.

Оплата за товар здійснюється протягом
15 календарних днів з моменту поставки.

Позивач зазначає, що відповідно до умов
договору та специфікації № 1 від 13.11.13р.
відповідачу було передано у власність
товар на загальну суму 69600,00грн., що
підтверджується видатковою накладною
№РН-146 (а.с.16).

Повноваження представника відповідача
на отримання товару за укладеним між
сторонами договором підтверджується
довіреністю №7874 від 13.12.13р. (а.с.18).

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача з
претензією №31/01 від 12.03.14р., яка
відповідачем залишена без відповіді та
задоволення.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 69600,00грн. основного боргу, слід
визнати обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню.

Доказів оплати товару в сумі 69600,00грн.
відповідач не надав, доводи позивача,
наведені в обґрунтування позову, не
спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару
(ч.1). Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу
(ч.2). У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч.3). Якщо покупець відмовився прийняти
та оплатити товар, продавець має право
за своїм вибором вимагати оплати
товару або відмовитися від договору
купівлі-продажу (ч.4). Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (ч.5).

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових
зобов'язань", платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Згідно ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових
зобов'язань", розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 231 Господарського
кодексу України визначено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір не
передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу
України, передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Пунктом 7.5 договору визначено, що у
випадку несвоєчасного здійснення
розрахунків по даному договору
покупець виплачує постачальнику пеню у
розмірі не більше подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла в період, за який
нараховується пеня, від несплаченої
суми за кожен день прострочки.

Позивач за період з 31.12.13р. по 28.06.14р.
нарахував відповідачу пеню у розмірі
5295,32грн.

Господарський суд перевірив
розрахунок пені та визнав його вірним,
а вимогу такою, що підлягає
задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач за період з 30.12.13р. по 08.08.14р.
нарахував відповідачу три відсотки
річних у розмірі 1264,24грн. та інфляційні
втрати за період з січня 2014 року по
червень 2014 року у розмірі 7725,60грн.

Господарський суд перевірив
розрахунки трьох відсотків річних та
інфляційних втрат та визнав їх вірним,
а вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

З урахуванням положень ст.49
Господарського процесуального кодексу
України стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір у
розмірі 1827,00грн.

Вимога відповідача про припинення
провадженню є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню, а
твердження про неналежність доказу
сплати судового збору спростовується
наданою позивачем квитанцією №42042.191.1
від 14.08.14р. про сплату судового збору у
розмірі 1827,00грн. в якому вказано, що
платником є товариство з обмеженою
відповідальністю "Владар-Харків" (32947554),
призначення платежу: судовий збір за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Владар-Харків",
господарський суд Дніпропетровської
області. Пояснень та заперечень, які
підтверджують або спростовують
позовні вимоги відповідач суду не
надав без поважних причин.

Керуючись ст.ст.1,3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
525, 526, 509, 530, 625, 629, 692, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 232, 265
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
(53201, Дніпропетровська область,
м.Нікополь, проспект Трубників, буд.56;
ідентифікаційний код 35537363) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Владар-Харків"
(61022, м.Харків, вул.Іванівська, буд.1;
ідентифікаційний код 32947554) 69600,00грн.
(шістдесят дев'ять тисяч шістсот грн. 00
коп.) - основний борг; 1264,24грн. (одна
тисяча двісті шістдесят чотири грн. 24
коп.) - три відсотки річних; 5295,32грн.
(п'ять тисяч двісті дев'яносто п'ять грн.
32 коп.) - пеня; 7725,60грн. (сім тисяч сімсот
двадцять п'ять грн. 60 коп.) - інфляційні
втрати; 1827,00грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - судовий збір,
видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

18.08.14р.

Суддя І.В. Петренко