ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2014 р.Справа № 922/2916/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ,
до комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків,
про стягнення 72098,18 грн. за участю
представників:

позивача - Станішевський І.С. (дов.),

відповідача - Падалко О.О. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "НАК "Нафтогаз України",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача, КП "Харківські теплові
мережі", про стягнення інфляційних
втрат у сумі 41701,57 грн. та 3% річних у сумі
30396,61 грн., що нараховані у зв'язку з
несвоєчасним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором №
12/1005-ПР від 19.01.2012р. Позивач просить
також покласти на відповідача судові
витрати.

Відповідач позовні вимоги визнає та
вказує на те, що несвоєчасне виконання
ним зобов'язань за договором № 12/1005-ПР
від 19.01.2012р. викликано важким
фінансовим становищем підприємства,
зокрема, перед підприємством існує
заборгованість населення, бюджетних
установ за спожиту теплову енергію,
крім того державою не виконуються свої
зобов'язання по перерахуванню
субвенцій з державного бюджету.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

19 січня 2012 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (далі - позивач, постачальник)
та Комунальним підприємством
"Харківські теплові мережі"
(відповідач, покупець) був укладений
договір № 12/1005-ПР купівлі-продажу
природного газу (Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору
постачальник зобов'язується передати
покупцеві природний газ, надалі - газ,
для виробництва теплової енергії, а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити природний газ на умовах цього
договору.

На виконання умов Договору позивач
поставив з січня по липень 2012 року, а
відповідач прийняв природний газ на
загальну суму 93432960,25 грн., що
підтверджуються актами приймання -
передачі природного газу від 31.01.2012р.,
від 29.02.2012р., від 31.03.2012р., від 30.04.2012р., від
31.05.2012р., від 30.06.2012р., від 31.07.2012р.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами, а
остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа, наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідач розрахунок за поставлений
природний газ здійснив несвоєчасно.

Стягнення заборгованості та штрафу за
природний газ, поставлений у
січні-липні 2012 року, а також 3% річних та
інфляційних витрат, нарахованих до
19.02.2013 року було предметом розгляду
господарського суду Харківської
області у справі № 922/1670/13, за
результатами розгляду якої винесено
рішення від 17.06.2013р. про часткове
задоволення позовних вимог.

Крім того рішенням господарського суду
Харківської області від 09.01.2014р. у
справі № 922/5142/13 задоволені позовні
вимоги ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до КП
"Харківські теплові мережі" про
стягнення 3% річних у сумі 146950,67 грн., які
нараховані на суму заборгованості за
природний газ, поставлений у травні
2012р. за період з 20.02.2013р. по 29.05.2013р., у
червні 2012р. за період з 20.02.2013р. по
31.05.2013р., у липні 2012р. за період з 20.02.2013р.
по 01.11.2013р.

Згідно виписки позивача по операціях з
відповідачем, рішення суду від 17.06.2013р.
у справі № 922/1670/13 в частині стягнення
основного боргу за липень 2012 року
виконано лише 24.02.2014 року.

У зв'язку з цим, позивачем на суму
заборгованості за природний газ,
поставлений у липні 2012 року нараховано
3% річних у розмірі 30396,61 грн. за період з
02.11.2013р. по 24.02.2014р., а також нараховані
інфляційні втрати в сумі 41701,57 грн. за
період листопад 2013р. - лютий 2014р.

Згідно ст. 509 Цивільного зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Наведені норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те,
що наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді 3%
річних та інфляційних втрат
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінених грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання.

Суд зазначає, що розрахунки заявлених
сум зроблені позивачем з урахуванням
часткових сплат, що здійснювались
відповідачем, надані розрахунки
відповідають вимогам чинного
законодавства, не спростовуються
відповідачем, арифметично обчислення
зроблені вірно.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги є нормативно
та документально обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Суд, вирішуючи питання розподілу
судових витрат, керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
с. ст. 1, 4, 12, 22, 32-35, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова, 11, код 31557119) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6, )
3% річних у розмірі 30396,61 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 41701,57 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн.

Повне рішення складено 11.08.2014 р.

Суддя В.О. Яризько