ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" серпня 2014 р.Справа № 924/783/14

за позовом державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень"
державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця", м.
Львів

до приватного акціонерного товариства
"Шепетівський гранкар'єр "Пронекс", м.
Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 30510 грн. штрафу

Суддя Смаровоз
М.В.

Представники сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Федорчук О.Г. - за
довіреністю від 26.06.2014р.

У судовому засіданні 12.08.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
у справі.

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача 30510 грн. штрафу за
неправильне зазначення маси вантажу у
перевізних документах. Обґрунтовуючи
позовні вимоги, представник позивача
відзначив, що згідно з накладною № 34269845
були відправлені вагони № 96910815, № 96916382,
№ 96911425 з вантажем - „Щебінь гранітний".
Станція призначення - Глинна-Наварія
Львівської залізниці. По прибутті
даного вагона на станцію Клепарів
Львівської залізниці на підставі ч. 2
ст. 24 Статуту залізниць України,
затвердженого постановою КМУ № 457 від
06.04.1998р., залізницею було проведено
контрольне переважування вантажу, за
результатами якого встановлено, що
маса вантажу у вагоні не відповідала
даним, вказаним у перевізних
документах, а саме: вагон № 96910815, маса
вантажу по документах: нетто - 18600 кг,
маса, встановлена при переважуванні:
нетто - 70840 кг, надлишок - 52240 кг (по
нетто), більше вантажопідйомності - 52240
кг; вагон № 96916382, маса вантажу по
документах: нетто - 19300 кг, маса,
встановлена при переважуванні: нетто -
70060 кг, надлишок - 50760 кг (по нетто),
більше вантажопідйомності - 50760 кг;
вагон № 96911425, маса вантажу по
документах: нетто - 18600 кг, маса,
встановлена при переважуванні: нетто -
70400 кг, надлишок - 51800 кг (по нетто),
більше вантажопідйомності - 51800 кг.
Також позивачем зазначено, що
завантажений понад вантажопідйомність
вагон є загрозою безпеки руху та згідно
з п. 15.27. Правил технічної експлуатації
залізниць України, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України № 411 від 20.12.1996, не може бути
поставлений в поїзд для перевезення.
При цьому, перевантаження вагонів
негативно впливає на основні засоби
позивача. Крім того, як вказує позивач,
факт неправильного зазначення
відправником (ПАТ „Шепетівський
гранкар"єр „Пронекс") даних про масу
вантажу у перевізних документах -
накладній № 34269845, відповідно до ст. 129
Статуту підтверджується комерційним
актом станції Клепарів №АА 062142/7 від
04.12.2013р., що є підставою для покладення
на відповідача відповідальності
шляхом застосування господарських
санкцій. Також зазначено, що відповідно
до ст. 122 Статуту за неправильно
зазначенні у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника стягується
штраф у розмірі, передбаченому ст. 118
Статуту - п'ятикратний розмір провізної
плати за всю відстань перевезення.

01.07.2014р. позивачем подано додаткові
пояснення по справі та відзначено,
зокрема, що відповідно до ст. 6 Статуту
залізниць України накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та „Правил оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України № 644 від 21.11.2000р. та
зареєстрованих Міністерством юстиції
України 24.11.2000р. № 863/5084 і наданий
залізниці відправником разом з
вантажем. Тому, як вважає позивач, саме
на відправника покладається обов'язок
заповнення комплекту перевізних
документів, а також надається
можливість, до укладення договору
перевезення, перевірити внесені до
перевізного документу відомості і при
необхідності скласти новий документ.
Також, як зазначив позивач, за
приписами ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Крім того, відповідно до п.
5.5. Правил, якщо під час перевезення
вантажу або на станції його
призначення буде виявлено неправильне
зазначення у накладній маси, кількості
місць вантажу, його назви, коду та
адреси одержувача з відправника,
стягується штраф у розмірі згідно зі
статтею 118 Статуту залізниць України.
При цьому, відправник несе перед
залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли. Цей факт
засвідчується актом загальної форми,
якщо за цим фактом не складався
комерційний акт. Разом з тим,
відповідно до статті 118 Статуту за
пред'явлення вантажу, який заборонено
до перевезень або який потребує під час
перевезення особливих заходів безпеки,
та з неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення. Як вказує
позивач, відповідно до п. 1 Правил
складання актів при перевезеннях
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
відправника, одержувача, пасажира, є
комерційні акти та акти загальної
форми (додаток 6 до Правил користування
вагонами та контейнерами, затверджених
наказом Мінтрансу № 113 від 25.02.1999р. та
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України № 165/3458 від 15.03.1999р.). Таким
чином, як стверджує позивач, наявні в
матеріалах справи накладна № 34269845 від
02.12.2013р. та комерційний акт серії АА №
062142/7 від 04.12.2013р. є належними доказами
на підтвердження того факту, що під час
оформлення перевізних документів
відповідачем було неправильно
зазначено в накладній масу вантажу.
Також, позивач звертає увагу на те, що
п.6.2 Роз'яснення Президії ВГС України №
04-5/601 від 29.05.2002р. „Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею", ч.4 п.21 Оглядового листа
Вищого господарського суду України №
01-8/917 від 29.11.2007р. „Про деякі питання
судової практики застосування Статуту
залізниць України, інших норм
транспортного законодавства" та п.12
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
02.02.2010р. № 01-08/71 зазначено, що у
застосуванні пунктів 118 та 122 Статуту
залізниць України слід враховувати, що
штраф підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
зазначених порушень, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки. При цьому, за приписами
наведених норм штраф підлягає
стягненню за сам факт допущення
вантажовідправником вказаного
порушення, а саме за неправильно
зазначену у накладній масу вантажу
(тобто неправдиве внесення показників,
незалежно від того, чи це їх завищення,
чи заниження).

Крім того, 08.08.2014р. позивач подав
додаткові пояснення, в яких, зокрема,
відзначив, шо відповідач у судовому
засіданні 01.07.2014р. усно просить суд
зменшити розмір стягнення штрафу,
тобто відповідач не заперечує факт
вчинення правопорушення, за яке
позивачем накладено штраф, а також не
спростовує правильність визначення
суми штрафу, лише просить суд зменшити
розмір штрафних санкцій. Тому, позивач
вважає, що, вирішуючи питання про
зменшення розміру штрафу, суд
враховуючи вимоги, передбачені п. 14
Інформаційного листа ВГС України від
02.02.2010 №01-08/71 та п. 22 оглядового листа
ВГС України від 29.11.2007 №01-8/917, повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, врахувати інтереси сторін,
які заслуговують на увагу, причини
неналежного виконання або невиконання
обов'язку, вжиття відповідачем заходів
для усунення порушення та інші
обставини. Оскільки відповідачем не
було надано суду доказів та не подано
належним чином обгрунтоване
клопотання про зменшення розміру
штрафу, в якому зазначені конкретні
обставини, які давали б змогу даний
випадок ототожнювати з винятковим, не
обгрунтовано, чому штраф підлягає
зменшенню і на скільки, не вказано
причин неналежного виконання
обов'язку, тому позивач не вбачає
підстав для зменшення розміру штрафу
та задоволення відповідного
клопотання відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить суд задовольнити позов. Крім
того, позивач просить суд розглядати
справу без участі його представника.

Відповідач у судових засіданнях та у
відзиві на позов проти позову
заперечує, відзначаючи, зокрема, що
02.12.2013р. товариством зі станції
Шепетівка-Подільська
Південно-Західної залізниці були
відправлені вагони № 96910815, 96916382, 96911425 з
вантажем „Щебінь гранітний". При
заповненні залізничної накладної
помилково замість маси вантажу було
вказано тару вагонів, а саме: вагон №
96910815 - 18600 кг, вагон № 96916382- 19300 кг, вагон
№ 96911425 - 18600 кг. При виявлені даної
помилки товариством було направлено
лист начальнику станції
Шепетівка-Подільська з правильною
масою вантажу, а саме: вагон № 96910815 - 72000
кг, вагон № 96916382 - 72000 кг, вагон № 96911425 -
72000 кг. Дана помилка була виявлена
самостійно, провізні платежі
донараховані відповідно до фактичного
завантаження вагонів. Масу вантажу при
навантажені товариство визначало
власними засобами, а саме 150-тонними
вагонними вагами, які відповідно
сертифіковані і проходять технічне
обслуговування відповідно до норм.
Вказана маса також підтверджується
протоколом зважування. Тому, як вважає
відповідач, залізницею завантажений
товариством вантаж прийнятий до
перевезення шляхом візуального огляду,
без перевірки маси вантажу і жодних
заперечень щодо невідповідності цього
завантаження не висловлено. Крім того,
представником відповідача відзначено,
що відхилення в масі вантажу, яку
вказує позивач, малоймовірне і
неправдиве, маса вантажу, яка вказана в
накладних, і реальна маса вантажу у
вагонах товариством вказана правильно.
Також, як вказує відповідач, якщо маса
вантажу, яка вказана товариством в
залізничних накладних, і маса вантажу
під час контрольного зважування, про що
був складений комерційний акт,
відрізняються, то можна говорити про
те, що під час транспортування вантажу
залізницею вантаж було втрачено. Крім
того, відповідно до ст. 110 Статуту
залізниць України залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу під час його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу або передачі згідно з
Правилами іншому підприємству. Разом з
тим, позивач у своїй позовній заяві
посилається на пункт 122 Статуту, згідно
з яким за неправильно зазначено у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника порту
стягується штраф. При цьому, відправник
несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли. Як зазначив відповідач, в
даному випадку мова йде про збитки, які
понесла залізниця внаслідок
перевантаження вагонів. Однак, факту
перевантаження вагонів не було, а, як
видно з позовної заяви, був факт
недовантаження. Тому, яку вважає
відповідач, збитків залізниця не
понесла, провізні платежі сплачені за
вказану масу вантажу в залізничній
накладній.Також, зазначив відповідач,
позивач будує свої позовні вимоги на
підставі комерційного акту, що є їх
основним і єдиним доказом. Відповідно
до п. 3.3 Роз'яснення Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
року № 04-5/601 „Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею" відповідно до ст. 43
Господарсько-поцесуального кдексу
України ніякі докази не мають для
господарського суду попередньо
встановленої сили. Тому комерційний
акт є тільки одним з доказів, які
господарський суд оцінює в сукупності
з іншими доказами по справі.
Товариством подані докази того, що маса
вантажу у вказаних вагонах не може бути
іншою, ніж вказана в накладній, після
уточнення, тобто 72000 кг у кожному
вагоні. Тому відповідач вважає, що
даний позов направлений на
безпідставне стягнення штрафу за
неіснуюче порушення.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
просить суд у позові відмовити. При
цьому, представник відповідача в
судовому засіданні 12.08.2014р. (у разі
наявності підстав для задоволення
позову) просить суд зменшити розмір
штрафу, посилаючись на скрутне
матеріальне становище приватного
акціонерного товариства "Шепетівський
гранкар'єр "Пронекс".

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено таке.

Як вбачається зі змісту залізничної
накладної № 34269845 від 02.12.2013р., ПАТ
"Шепетівський гранкар'єр "Пронекс"
(відправник) відвантажено зі станції
Шепетівка-Подільська
Південно-Західної залізниці товар
„Щебінь гранітний, фракція 5-20 мм".
Станція призначення - Глинна-Наварія
Львівської залізниці. Маса вантажу - 56500
кг, код вантажу 232395. Крім того, на
зворотній стороні накладної
„Відомість вагонів" зазначено: вагон №
96910815 - маса вантажу 18600 кг; вагон № 96916382 -
маса вантажу 19300 кг; вагон № 96911425 - маса
вантажу 18600 кг, загальна сума провізної
плати складає 6102 грн.

Відповідно до листа ПАТ "Шепетівський
гранкар'єр "Пронекс" № 04/12/1 від 14.12.2013р.,
адресованого начальнику ст. Шепетівка -
Подільська Південно-Західної
залізниці, повідомлено про те, що у
відправках № 34269845, № 34269720, № 34269761, №
34269803 від 02.12.2013р. помилково у графі
„Маса вантажу" вказано величину тари
вагонів. Тому, просить вважати вірною
наступну масу вантажу: вагон № 96910815,
маса вантажу 72000 кг; вагон № 96916382, маса
вантажу 72000 кг; вагон № 96911425, маса
вантажу 72000 кг.

Згідно з актом, складеним 03.12.2013р.,
встановлено, що у накладній №34269845 від
02.12.2013р. по вині вантажовідправника
помилково вказана вага вантажу.
Правильною вважати таку вагу: вагон №
96910815, маса вантажу 72000 кг; вагон № 96916382,
маса вантажу 72000 кг; вагон № 96911425, маса
вантажу 72000 кг, всього 216000 кг.

04.12.2013р. на ст. Клепарів Львівської
залізниці складено комерційний акт
серії АА № 062142/7 про контрольне
зважування вагонів № 96910815, № 96916382, №
96911425 з вантажем і виявлення різниці
маси вантажу та акту ст. Шепетівка -
Подільська № 1023 від 03.12.2013р. про те, що
вірна маса вантажу нетто у вагонах - по
72000 кг. Згідно з розділом „Д" вказаного
акту встановлено, що при контрольному
зважуванні вагонів № 96910815, № 96916382, №
96911425 з вантажем, що слідували по
відправці, вказаній на звороті цього
акту на 150-тонній вагонній вазі станції
Клепарів встановлено, що по документу
значиться вантаж (щебінь гранітний):
вагон № 96910815 - маса вантажу 18600 кг; вагон
№ 96916382 - маса вантажу 19300 кг; вагон №
96911425 - маса вантажу 18600 кг. Фактично
встановлено, що маса вантажу у вагоні
не відповідала даним, вказаним у
перевізних документах, а саме: вагон №
96910815, маса вантажу по документах: нетто
- 18600 кг, маса, встановлена при
переважуванні: нетто - 70840 кг, надлишок -
52240 кг (по нетто), більше
вантажопідйомності - 52240 кг; вагон №
96916382, маса вантажу по документах: нетто
- 19300 кг, маса, встановлена при
переважуванні: нетто - 70060 кг, надлишок -
50760 кг (по нетто), більше
вантажопідйомності - 50760 кг; вагон №
96911425, маса вантажу по документах: нетто
- 18600 кг, маса, встановлена при
переважуванні: нетто - 70400 кг, надлишок -
51800 кг (по нетто), більше
вантажопідйомності - 51800 кг. Вказані
вагони слідували з актом загальної
форми станції Шепетівка - Подільська №
1023 від 03.12.2013р. про те, що масу вантажу у
вагонах вірною рахувати по 72000 кг.
Відповідно до даного акту при
зважуванні встановлено, що у вагоні №
96910815 нестача 1160 кг, у вагоні № 96916382
нестача 1940 кг, у вагоні № 96911425 нестача
1600 кг. Нестача вантажу у вагонах
поміститись могла. Вагони у
комерційному й технічному відношенні у
справному стані без слідів висипання і
втрати вантажу, завантаження вантажу у
вагонах гіркоподібне (гірка вище рівня
бортів на 200 мм) зі скосами до бортів 30-40
см.

В матеріалах справи також наявні
копії: експертного висновку № 17/13-ВВ по
результатам технічного діагностування
вагонних ваг ВВ-150-50-2 зав. № 20802001,
технічного паспорту № 02080200, балансу та
звіту про фінансові результати
відповідача за І півріччя 2014р.,
протоколу зважування від 02.12.2013р.,
ліцензії № 490414 від 04.12.2009р, судових
рішень тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
таке.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
залізничний транспорт" законодавство
про залізничний транспорт загального
користування складається з Закону
України "Про транспорт", цього Закону,
Статуту залізниць України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України, та інших актів законодавства
України. Нормативні документи, що
визначають порядок і умови перевезень,
користування засобами залізничного
транспорту загального користування є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб на території України.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського
кодексу України, умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України (далі -
Статут) визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі
цього Статуту Мінтрансом затверджені
Правила перевезення вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць
України, п.1.1. Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р.
за № 863/5084, відправники повинні надати
станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Стаття 6 Статуту залізниць України
визначає, що накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача, що також
передбачено ст.909 Цивільного кодексу
України. Накладна супроводжує вантаж
на всьому шляху перевезення до станції
призначення

Як передбачено ст. 37 Статуту залізниць,
п. 2.1 Правил оформлення перевізних
документів, під час здавання вантажів
для перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Вантажі,
що перевозяться насипом і наливом, а
також інші вантажі, зважування яких на
вантажних вагах неможливе, зважуються
на вагонних вагах. Маса вантажів
визначається відправником. Спосіб
визначення маси зазначається у
накладній.

Відповідно до п.5 Правил приймання
вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24,
37, 39 Статуту), затверджених наказом
Міністерства транспорту України
21.11.2000р. N 644, загальна маса вантажу
визначається зважуванням (на вагонних,
вантажних, елеваторних та інших вагах)
або іншим способом. Тип ваг указується
в накладній. Маса вантажу визначається
відправником. Про спосіб визначення
маси вантажу відправник зобов'язаний
зазначити в накладній.

Згідно з ч.1 ст.24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній (ч.2 ст.24
Статуту залізниць України).

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць,
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.
Аналогічні приписи містяться і в п. 2
Правил складання актів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 28.05.2002р. N 334.

Згідно з п. 5.5. розділу 5 Правил
оформлення перевізних документів, якщо
під час перевезення вантажу або на
станції його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли. Цей факт засвідчується актом
загальної форми, якщо за цим фактом не
складався комерційний акт.

Статтею 122 Статуту залізниць України
передбачено, що за неправильно
зазначені у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту (у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення).

Як встановлено судом, наявні матеріали
справи (зокрема, накладна № 34269845 від
02.12.2013р., комерційний акт серії АА №
062142/7 від 04.12.2013р.) підтверджують той
факт, що під час оформлення перевізних
документів відповідачем було
неправильно зазначено в накладній масу
вантажу. При цьому обгрунтованим є
твердження позивача про те, що за
приписами вищенаведених норм штраф
підлягає стягненню за сам факт
допущення вантажовідправником
вказаного порушення, а саме за
неправильно зазначену у накладній масу
вантажу (тобто неправдиве внесення
показників, незалежно від того, чи це їх
завищення, чи заниження).

Таким чином, залізницею зафіксовано
факт порушення відповідачем вимог
Статуту залізниць України, що полягає у
неправильному зазначенні в накладній
маси вантажу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
позивачем правомірно нараховано
відповідачу штраф у розмірі 30510 грн.

Крім того, з приводу посилання
відповідача на те, що залізниця не
понесла збитків, судом береться до
уваги, що згідно з вищенаведеними
приписами закону, а також п.6.2
Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України № 04-5/601 від
29.05.2002р. „Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею", у
застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Беручи до уваги наведені вище
положення закону, враховуючи
встановлені судом факти та зміст
позовних вимог, суд вважає
правомірними вимоги щодо стягнення з
відповідача 30510 грн. штрафу за
неправильне зазначення маси вантажу.
При цьому, доводи відповідача не можуть
слугувати підставою для відмови у
позові.

При вирішенні спору судом взято до
уваги, що клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафу в зв'язку зі
скрутним матеріальним становищем
приватного акціонерного товариства
"Шепетівський гранкар'єр "Пронекс" є
необгрунтованим, оскільки згідно ч.3 ст.
551 ЦК України за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, зменшується,
якщо розмір неустойки значно перевищує
розмір збитків. Аналогічна за змістом і
норма ст.233 ГК України, згідно якої у
разі, якщо порушення зобов'язання не
завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може, з
урахуванням інтересів боржника,
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи з цього, суди мають право при
прийнятті рішення про стягнення штрафу
зменшувати його розмір з урахуванням
усіх конкретних обставин справи.
Підстави та розмір зменшення
стягуваного штрафу повинні бути
мотивовані та обґрунтовані в рішенні
суду (п. 6.4 Роз'яснення Вищого
господарського суду України від
29.05.2002р. № 04-5/601 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею").

Таким чином, правовий аналіз наведених
норм свідчить про те, що зменшення
розміру штрафу - це право суду, а не його
обов'язок, при якому повинні
враховуватись певні обставини, які в
своїй сукупності утворюють
винятковість. Однак, оскільки
відповідачем не надано суду належних,
беззаперечних доказів та не наведено
обставин, які б засвідчували
винятковість випадку для зменшення
розміру штрафу, вищевказане клопотання
відповідача не підлягає задоволенню
(при цьому враховано правову позицію,
викладену в постанові Вищого
господарського суду України від 06.06.2013
року у справі № 905/1262/13-г).

За таких обставин, позовні вимоги
обґрунтовані матеріалами справи та
підлягають задоволенню із стягненням з
відповідача судових витрат по справі
згідно зі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Шепетівський гранкар'єр
"Пронекс" (м. Шепетівка Хмельницької
області, вул. Гранітна, буд. 89,
ідентифікаційний код 01373335) на користь
державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" в
особі відокремленого підрозділу
"Львівська дирекція залізничних
перевезень" державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" (м. Львів, вул.
Листопадового чину, буд.22,
ідентифікаційний код 25256137) 30510 грн.
штрафу, 1827 грн. відшкодування судового
збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 18.08.2014р.

Суддя
М.В.
Смаровоз

Віддрук. 2 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу
(79007, м. Львів, вул. Листопадового Чину,
буд. 22).