ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2014 року Справа №
904/2697/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Сизько І.А.
(доповідач),

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової
І.Л.,

при секретарі судового засідання:
Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Кім І.А., представник,
довіреність №б/н від 04.08.2014р.;

від відповідача: Потапов О.М.,
представник, довіреність №04-08/14 від
04.08.2014р.; Перепелиця Х.В., представник,
довіреність №04-08/14 від 04.08.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС
2007" на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014р.
по справі №904/2697/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС
2007", м. Київ

до публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод мостових
залізобетонних конструкцій", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 14 228, 01 грн.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014р. товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС
2007" (далі ТОВ "ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС 2007")
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод мостових
залізобетонних конструкцій" про
стягнення штрафних санкцій у
загальному розмірі 14 228, 01 грн., де 6 586,18
грн. штраф в розмірі 3% від суми
заборгованості та 7 641,83 грн. пеня.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014р.
по справі №904/2697/14 (суддя Бєлік В.Г.) в
позові відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог господарський суд виходив з того,
що строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу, на
день звернення позивача з позовом до
суду сплив; причини пропуску позивачем
строку позовної давності не є
поважними; подання позову з недоліками,
внаслідок чого цей позов був
повернутий позивачу без розгляду, не є
підставою для переривання строку
позовної давності; причини, які суттєво
заважали своєчасній подачі позову до
суду, позивачем не наведено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ
"ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС 2007" звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014р.
по справі №904/2697/14 та прийняти нове
рішення, яким стягнути з ПАТ
"Дніпропетровський завод мостових
залізобетонних конструкцій" на користь
ТОВ "ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС 2007" штрафні
санкції у загальному розмірі 14 228, 01
грн., з яких 6 586, 18 грн. штраф в розмірі 3%
та 7 641, 83 грн. пеня.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що господарський
суд, маючи беззаперечні докази
порушення відповідачем договору в
частині повної та своєчасної оплати за
поставлений природний газ, що є
підставою для цивільно-правової
відповідальності, застосував строк
позовної давності, безпідставно
звільнивши відповідача від
відповідальності.

ПАТ "Дніпропетровський завод мостових
залізобетонних конструкцій" в відзиві
на апеляційну скаргу просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.06.2014р. у справі №904/2697/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

10.01.2012р. між ТОВ "ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС 2007"
(постачальник) та ПАТ
"Дніпропетровський завод мостових
залізобетонних конструкцій" (споживач)
укладено договір на постачання
природного газу №1206, за умовами якого
постачальник зобов'язується передати
споживачу природний газ, а споживач
зобов'язується прийняти та оплатити
газ на умовах даного договору.

За п. 5.2. договору, оплата за газ
приймається постачальником на
наступних умовах:

5.2.1. ліміт природного газу виділяється
згідно письмової заявки:

- 25% вартості планового обсягу
природного газу споживач сплачує
постачальнику у термін до 25 (двадцять
п'ятого) числа місяця, що передує
місяцю, у якому буде здійснюватися
газопостачання;

- 25% споживач сплачує постачальнику 3, 10,
17 числа місяця, у якому здійснюється
газопостачання, якщо дата оплати
припадає на вихідний (святковий) день,
то оплата здійснюється у наступний
робочий день.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач
протягом січня - грудня 2012 року передав
відповідачу природний газ в обсязі 667,167
тис. куб. м. на загальну суму 2 855 477, 44
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу,
підписаних представниками сторін та
скріплених печатками підприємств
(а.с.31-36).

Оплату за природний газ відповідач
здійснив частково в розмірі 2 635 938, 05
грн.

Станом на 31.12.2012р. заборгованість
відповідача за договором складала 219
539, 39 грн., що також підтверджується
підписаним сторонами актом звірки
розрахунків станом на 31.12.2012р. (а.с.48).

Станом на час розгляду справи
заборгованість сплачена відповідачем
в повному обсязі, останній платіж
здійснено 26.07.2013р.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, - сплата неустойки,
відшкодування збитків.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

В п. 6.8. договору сторони погодили, що в
разі несплати фактично спожитого газу,
відповідно до акту, та наявності
заборгованості у споживача перед
постачальником більш ніж на 20-ть
календарних днів, постачальник має
право стягнути штраф у розмірі 3% від
суми заборгованості, а також пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу. При цьому
постачальник вправі зарахувати
перераховані споживачем грошові кошти,
які надходитимуть в якості оплати
поставленого природного газу в першу
чергу для погашення штрафних санкцій
та пені, а вже потім як оплату основного
боргу.

За порушення умов договору позивачем
нараховано відповідачу штраф в розмірі
6 586,18 грн. (219 539, 39 грн. борг * 3%) та пеню в
сумі 7 641,83 грн. за період з 18.01.2013р. по
18.07.2013р.

Позивачем також подано заяву про
поновлення строків позовної давності
з посиланням в якості поважних причин
невчасного подання позову на спробу
врегулювати спір мирним шляхом та на
ухвали господарського суду від 09.01.2014р.,
від 31.01.2014р., від 03.03.2014р., якими позовну
заяву було повернуто позивачу без
розгляду у зв'язку з допущеними при її
оформленні помилками.

15.05.2014р. представником відповідача
подано письмову заяву про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності до вимог позивача про
стягнення штрафних санкцій.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України , позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного
кодексу України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Частинами 1 та 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України встановлено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила;
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідачем зобов'язання з оплати
отриманого природного газу мало бути
виконано до 17.01.2013р., тобто, з 18.01.2013р.
відповідач є таким, що прострочив
виконання зобов'язання, тому до 18.01.2014р.
позивач повинен був в межах строку
спеціальної позовної давності подати
позов про стягнення пені та штрафу.

Позивач звернувся з позовом до
господарського суду по даній справі
16.04.2014р., про що свідчить штемпель
відділення поштового зв'язку на
конверті, в якому позовні матеріали
надійшли до суду (а.с.79). Отже, позов
подано до господарського суду з
пропуском строку позовної давності.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення; сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Враховуючи сплив строку позовної
давності, наявність заяви сторони у
спорі про застосування позовної
давності, зробленої до винесення
рішення, господарський суд дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для відмови у позові в зв'язку з
закінченням строку позовної давності.

Стосовно доводів скаржника слід також
зазначити, що в п. 4.4.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
роз'яснено, що за змістом ч. 2 ст. 264
Цивільного кодексу України
переривання перебігу позовної
давності шляхом пред'явлення позову
матиме місце у разі не будь-якого
подання позову, а здійсненого з
додержанням вимог процесуального
закону, зокрема, статей 54, 56, 57
Господарського процесуального кодексу
України. Тому, якщо господарським судом
у прийнятті позовної заяви відмовлено
(ст. 62 Господарського процесуального
кодексу України) або її повернуто (ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України), то перебіг позовної давності
не переривається. Так само не перериває
цього перебігу подання позову з
порушенням правил підвідомчості справ.
З урахуванням положення ч. 4 ст. 51
Господарського процесуального кодексу
України днем подання позову слід
вважати дату поштового штемпеля
підприємства зв'язку, через яке
надсилається позовна заява (а в разі
подання її безпосередньо до
господарського суду - дату реєстрації
цієї заяви в канцелярії суду). Якщо
позовну заяву було повернуто, перебіг
позовної давності переривається з того
дня, коли заяву подано до суду з
додержанням установленого порядку. В
разі скасування ухвали господарського
суду про відмову у прийнятті позовної
заяви або про її повернення перебіг
позовної давності переривається з дня
первісного подання цієї заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"ПРОМПОСТАЧ СЕРВІС 2007", м. Київ залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014р.
у справі №904/2697/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
І.А. Сизько

Суддя
І.М. Герасименко

Суддя
І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складено
27.08.2014р.)