м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
УХВАЛА

№ 910/17790/14 27.08.14

Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., розглянувши заяву
публічного акціонерного товариства
"Київпроект" (далі - ПАТ "Київпроект"), м.
Київ, про вжиття заходів до
забезпечення позову

зі справи № 910/17790/14

за позовом ПАТ "Київпроект"

до партнерства з обмеженою
відповідальністю "Лоберг Комплекс", м.
Поттерс Бар, графство Хердфоршир,
Англія, та

товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт", м.
Київ,

про визнання договору недійсним,
витребування майна з чужого
незаконного володіння та усунення
перешкод у користуванні майном,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Київпроект" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про:

- визнання недійсним укладеного
позивачем і партнерством з обмеженою
відповідальністю "Лоберг Комплекс"
(далі - Партнерство) договору
купівлі-продажу частини нежилого
приміщення, посвідченого 02.04.2014
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстровим №1326 (далі - Договір від
02.04.2014);

- витребування з незаконного володіння
товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт"
(далі - ТОВ "Соната Контракт") нежилих
приміщень загальною площею 1 260,80 кв.м., а
саме: нежиле приміщення - перший поверх
приміщення з № 1 по № 14 площею 301,80 кв.м.,
приміщення з № 24 по № 51 площею 717,10 кв.м.,
а також підвал площею 241,90 кв.м., що
складають 10/100 частин нежилого будинку
загальною площею 12 650,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22 літера «Б»
(далі - нежилі приміщення);

- усунення перешкод у користуванні ПАТ
"Київпроект" нежилим будинком, який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22 літера «Б».

Позов мотивовано тим, що нежилі
приміщення, які є предметом Договору
від 02.04.2014, вибули з володіння позивача
поза його волею, виходячи з такого:
особа, яка уклала Договір від 02.04.2014 від
імені позивача - ОСОБА_3 не мала на те
відповідних повноважень, оскільки, на
момент укладання Договору від 02.04.2014
взагалі не мала жодного відношення до
ПАТ "Київпроект"; дана особа діяла
всупереч статуту позивача з
перевищенням повноважень голови
правління на укладання угод, що
перевищують 10% активів позивача;
засідання Наглядової ради ПАТ
"Київпроект", яке відбулося 25.03.2013, було
неправомочним для прийняття рішень з
будь-яких питань порядку денного (у
тому числі щодо доцільності відчуження
нежилих приміщень); дійсна вартість
відчуженого майна значно перевищує
вартість, зазначену в Договорі від
02.04.2014 , що підтверджується звітом про
вартість майна від 11.07.2014 № 07/14-М05,
зробленого приватним підприємством
«ТА-Експерт-Сервіс»; отже, Договір від
02.04.2014 підлягає визнанню недійсним на
підставі статей 92, 202, 203, 215 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України);
Партнерство незаконно відчужило
нежилі приміщення ТОВ "Соната Контракт"
за укладеним з останнім договором
купівлі-продажу від 05.06.2014, посвідченим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 493 (далі - Договір від
05.06.2014); з огляду на наведене нерухоме
майно (нежилі приміщення) підлягає
витребуванню у ТОВ "Соната Контракт" на
підставі частини першої статті 388 ЦК
України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.08.2014 порушено провадження у
справі.

Разом із позовною заявою позивачем
подано заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову, в якій ПАТ
"Київпроект" просить суд накласти арешт
на нерухоме майно, що належить ТОВ
"Соната Контракт", а саме на нежилі
приміщення (перший поверх приміщення з
№ 1 по № 14 площею 301,80 кв.м., приміщення з
№ 24 по № 51 площею 717,10 кв.м., а також
підвал площею 241,90 кв.м., що складають
10/100 частин нежилого будинку, загальною
площею 12 650,80 кв.м., що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 16-22 літера «Б»).

Зазначену заяву мотивовано тим, що
нерухоме майно перейшло у власність
ТОВ "Соната Контракт" незаконно - в
результаті укладання ПАТ "Київпроект"
та Партнерством Договору від 02.04.2014, а
також наступного укладення
відповідачами Договору від 05.06.2014; при
цьому, Договір від 02.04.2014 був укладений
з перевищенням повноважень, право
власності на нежилі приміщення за цим
Договором перейшло до ТОВ "Соната
Контракт" поза волею ПАТ "Київпроект";
таким чином, Партнерство не мало права
на укладення Договору від 05.06.2014, за
яким нерухоме майно від Партнерства
перейшло у власність ТОВ "Соната
Контракт".

Дослідивши наведені у заяві доводи,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про необхідність її
задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) господарський суд за
заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК
України позов забезпечується, зокрема,
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу.

Частинами шостою і восьмою статті 67 ГПК
України передбачено, що види
забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами; не допускається
забезпечення позову заходами, не
передбаченими цим Кодексом.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» зазначено, що у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Дослідивши зміст позовної заяви та
доданих до неї документів, заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову,
господарським судом міста Києва
встановлено таке.

Договір від 02.04.2014 підписано ОСОБА_3 -
особою, яка діяла від імені та в
інтересах ПАТ "Київпроект",
представляючись головою правління
останнього, проте рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 01.04.2014 у
справі № 753/18760/13-ц на посаді голови
правління позивача поновлено
незаконно звільненого в вересні 2013
року ОСОБА_5

Представництво в особі ОСОБА_2 та ТОВ
"Соната Контракт" в особі директора
Зоріна Сергія Анатолійовича уклали
Договір від 05.06.2014.

На думку позивача, нежилі приміщення,
відчужені Представництвом за
Договором від 05.06.2014, підлягають
витребуванню у ТОВ "Соната Контракт" на
підставі частини першої статті 388 ЦК
України.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що
нежилі приміщення можуть вибути з
володіння ТОВ "Соната Контракт" на
підставі укладених останнім договорів
з іншими господарюючими суб'єктами, що
може призвести до затягування розгляду
даної справи, необхідності залучення
до участі у справі необмеженого кола
осіб, суд вважає, що вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нежилі приміщення до
набрання рішенням господарського суду
з даної справи законної сили є
пов'язаними з предметом спору у справі
№ 910/17790/14 та спроможні забезпечити
фактичне виконання судового рішення у
разі задоволення позову.

При цьому судом враховано, що за
позовами про визнання права власності
(іншого речового права) або
витребування майна арешт може бути
лише накладений на індивідуально
визначене майно. В такому разі в ухвалі
про забезпечення позову мають
зазначатися ознаки, які ідентифікують
відповідне майно та відрізняють його
від іншого (однорідного чи подібного)
майна, та, за необхідності, -
місцезнаходження майна.

У спорах щодо витребування майна в
ухвалі про накладення арешту на майно
боржника господарський суд повинен
чітко охарактеризувати ознаки, за
якими той чи інший предмет
відрізняється від подібних (підпункт 7.2
пункту 7 і пункт 8 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову»).

Згідно зі статтею 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України,
господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного
товариства "Київпроект" (01030, м. Київ,
вул. Богдана Хмельницького, 16-22;
ідентифікаційний код 04012780) про вжиття
заходів до забезпечення позову зі
справи № 910/17790/14 задовольнити.

2. До вирішення спору по суті на
набрання рішенням суду з даної справи
законної сили вжити заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме майно, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт" (03062,
м. Київ, вул. Кулібіна, 4/2, кімната 7;
ідентифікаційний код 39039831), а саме:
нежиле приміщення - перший поверх
приміщення з № 1 по № 14 площею 301,80 кв.м.,
приміщення з № 24 по № 51 площею 717,10 кв.м.,
а також підвал площею 241,90 кв.м., що
складають 10/100 частин нежилого будинку
загальною площею 12 650,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22 літера «Б».

3. Боржником за даною ухвалою є
товариство з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт" (03062,
м. Київ, вул. Кулібіна, 4/2, кімната 7;
ідентифікаційний код 39039831).

4. Стягувачем за даною ухвалою є
публічне акціонерне товариство
"Київпроект" (01030, м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 16-22; ідентифікаційний
код 04012780).

5. Дана ухвала підлягає обов'язковому
виконанню на всій території України з
моменту її винесення, а саме з 27.08.2014.

6. Строк пред'явлення даної ухвали до
виконання складає один рік з моменту її
винесення, тобто до 27.08.2015.

Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому законодавством України
порядку.

Суддя
О.
Марченко