ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" серпня 2014 р.
Справа № 5/015-12

Суддя господарського суду
Київської області Подоляк Ю.В.,
розглянувши

скаргу Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська
Русь»набездіяльність державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Україниу справі господарського
суду Київської області № 5/015-12за
позовомПублічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь», м.
КиївдоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Ріелторі Плюс», м.
Бучапро стягнення 11081611,40 грн.за участю
представників:

скаржника:Порхун В.М. - дов. від 09.04.2014р.
№ 171позивача:не з'явились, про час і
місце судового засідання повідомлені
належним чиномВДВС:Гопцій Р.О. - дов. від
26.12.2013р. № 4.4-03/44/1815встановив:

Рішенням господарського суду
Київської області від 24.04.2012р. у справі
№ 5/015-12 позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ріелторі
Плюс» про стягнення 11081611,40 грн.
задоволені частково. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріелторі Плюс» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» 8500000
грн. заборгованості з повернення тіла
кредиту, 1722666,62 грн. заборгованості по
сплаті процентів за користування
кредитними коштами, 476000 грн.
інфляційних втрат, 324164,38 грн. 3% річних,
32571,32 грн. пені за несвоєчасну сплату
процентів за користування кредитними
коштами, 62227,74 грн. витрат по сплаті
судового збору. В решті позову
відмовлено.

На виконання рішення господарського
суду Київської області від 24.04.2012р.
судом було видано наказ від 17.05.2012р.

Публічне акціонерне товариство «Банк
«Київська Русь» звернулось до
господарського суду Київської області
зі скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України
на бездіяльність державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України, в
якій просить суд, з урахуванням
уточнень від 04.08.2014р., визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України при примусовому
виконанні наказу господарського суду
Київської області № 5/015-12 від 17.05.2012р. в
рамках ВП № 33753884 та зобов'язати відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
звернутись до Реєстраційної служби
Бучанського міського управління
юстиції Київської області з заявою
щодо внесення запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про арешт нерухомого майна - приміщення
№ 9 по вул. Жовтневій, 66а у м. Буча,
Київської обл. на підставі постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 06.11.2012р.
ВП № 33753884, з мотивів того, що державним
виконавцем не було направлено до
виконання в органи, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 06.11.2012р.

Представник скаржника, присутній в
судовому засіданні, підтримав скаргу, в
редакції уточнень від 04.08.2014р., з
мотивів викладених в скарзі.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
пояснень на скаргу не надіслав, про
причини неявки суд не повідомив.

Присутній в судовому засіданні
представник ВДВС надав в судовому
засіданні завірену копію матеріалів
виконавчого провадження ВП № 33753884 з
виконання наказу господарського суду
Київської області № 5/015-12 від 17.05.2012р.
Усно в судовому засіданні заперечив
проти поданої скарги, проте письмових
пояснень чи заперечень на вказану
скаргу не надав.

Розглянувши матеріали скарги, суд
зазначає таке.

Згідно ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
виконанню державною виконавчою
службою підлягають виконавчі
документи, зокрема, судові накази.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
01.08.2012р. була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання наказу
господарського суду Київської області
від 17.05.2012р. № 5/015-12.

Також, державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
06.11.2012р. було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Разом з тим, скаржник зазначає, що
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 06.11.2012р. не було направлено до
виконання в органи і установи, які
посвідчують договори відчуження майна
чи проводять його перереєстрацію на
іншого власника, в результаті чого в
органах, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження відсутній запис про
арешт майна боржника та заборони на
його відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» та п. 5.6.2
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від
15.12.1999р. № 74/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 р. за № 865/4158 арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом, зокрема, винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» та ч. 2, 3 п.
5.6.2 вказаної вище Інструкції копії
постанови, якою накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна.

У відповідності до п. 4.1.8 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802
розпочинаючи виконання рішення про
стягнення коштів, державний виконавець
зобов'язаний винести постанову
відповідно до частини другої статті 57
Закону. Копії постанови, якою накладено
арешт на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборон на його відчуження.
Постанова підписується державним
виконавцем та скріплюється печаткою
органу ДВС.

Суд, дослідивши надані представником
ВДВС матеріалів виконавчого
провадження ВП № 33753884 з виконання
наказу господарського суду Київської
області № 5/015-12 від 17.05.2012р., встановив,
що вони не містять доказів надіслання
на адресу органів, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від
06.11.2012р., зокрема, супровідного листа як
це передбаченого ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження».

Доказів протилежного, а саме
надсилання постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 06.11.2012р. на адресу
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, виконавча служба суду
не надала.

За таких обставин суд приходить
висновку про невжиття виконавчою
службою передбачених Законом України
«Про виконавче провадження» заходів,
спрямованих на забезпечення реального
виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 п. 9.13 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на зазначене суд визнає доводи
скаржника про бездіяльність
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Київської області
№ 5/015-12 від 17.05.2012р. правомірними та
визнає зазначену бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконною.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» на
бездіяльність державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ухвалив:

1. Задовольнити скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» на бездіяльність
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

2. Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Київської області
№ 5/015-12 від 17.05.2012р., щодо ненадіслання в
органи, що здійснюють реєстрацію майна
або ведуть реєстр заборони на його
відчуження постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 06.11.2012р. для
внесення відповідного запису.

3. Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України надіслати в органи, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження
(Реєстраційна служба Бучанського
міського управління юстиції Київської
області) постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 06.11.2012р. для
внесення відповідного запису про арешт
нерухомого майна - приміщення № 9 по
вул. Жовтневій, 66а у м. Буча, Київської
обл. на підставі постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 06.11.2012р. ВП №
33753884.

Суддя
Подоляк Ю.В.