Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

20 серпня 2014 року
Справа № 927/986/14

Позивач: товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Украгропром",

вул. Щусєва, буд.36, м. Київ, 04060

Відповідач: державне підприємство
"Дослідне господарство "Деснянське"
Інституту сільського господарства
Північного сходу Національної
академії аграрних наук України,

вул. Шевченка, 26-А, с. Новоселівка,
Чернігівський район, Чернігівська
область, 15502

Предмет спору: про стягнення 1354800 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Цецик І.М., довіреність
№09/01/14 від 09.01.2014 року, представник

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Украгропром" подано позов про
стягнення з відповідача - державного
підприємства "Дослідне господарство
"Деснянське" Інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України 677400,00 грн. основного боргу та
штраф у розмірі 100% від вартості
недопоставленої продукції у сумі 677400,00
грн., за неналежне виконання умов
форвардного контракту №ФК 14/01-11-01 від
14.01.2011 року та додаткової угоди до нього
№1 від 01.0.9.2011 року.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №00347145 від 12.08.2014 року, але
повноважного представника в судове
засідання 20.08.2014 року не направив,
документів, витребуваних ухвалою суду
від 12.08.2014 року суду не надав.

До початку розгляду справи від
відповідача надійшов лист №51 від 18.08.2014
року за підписом секретаря ОСОБА_4, в
якому повідомляється про те, що
повноважний представник відповідача
знаходиться в черговій відпустці по
03.09.2014 року, що підтверджується наказом
№17-К від 01.08.2014 року; директор - на
лікарняному, інші представники, які б
мали змогу представляти відповідача на
підприємстві відсутні.

Представник відповідача щодо
обставин, зазначених у листі
відповідача, заперечував.

Лист відповідача в якому він
повідомляє про неможливість явки
повноважних представників в судове
засідання відхилено судом, оскільки
відповідачем до поданого листа не
подано доказів, які підтверджують
перебування директора ОСОБА_2 на
лікарняному, а сам лист №51 від 18.08.2014
року підписаний секретарем ОСОБА_4,
проте документи, які підтверджують
повноваження секретаря на право
підпису листів в матеріалах справи,
відсутні, а також він не містить будь-
яких клопотань.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен при вирішенні судом
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на судовий розгляд
упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі "Смірнова проти
України").

Враховуючи те, що явка представника
відповідача обов'язковою не
визнавалась, а участь в засіданні суду
(як і інші права, передбачені статті 22
ГПК України) є правом, а не обов'язком
сторони, сторони були попереджені, що
не з»явлення в судове засідання
повноважних представників не є
перешкодою для розгляду справи по суті,
а також приймаючи до уваги, що судом два
рази відкладався розгляд справи для
надання відповідачу можливості надати
свої заперечення на позов та документи,
які їх підтверджують, але відповідач
своїм правом не скористався, та
оскільки спливає двох місячних строк
розгляду даної справи, встановлений
ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України, і заяви про
продовження строку розгляду спору, в
порядку ч. 3 ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України,
сторонами не було надано,
господарський суд вважає за можливим
розглянути дану справу за наявними
матеріалами справи та додатково
наданими документами.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.08.2014 року надав письмове
клопотання про відмову від фіксації
судового засідання технічними
засобами, яке задоволено судом.

Ухвалою суду від 12.08.2014 року сторони
були повідомлені, що нез»явлення в
судове засідання повноважного
представника відповідача не є
перешкодою для розгляду спору по суті.

В судовому засіданні 20.08.2014 року суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні
вимоги.

В судовому засіданні 20.08.2014 року
судом було здійснено огляд оригіналів
документів: форвардного контракту №ФК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року; додаткової угоди
№1 від 01.09.2011 року; товарних накладних №
25 від 27.01.2012 року, №50/1 від 05.03.2012 року;
вимоги №05/06/14-03 від 05.06.2014 року;
банківських виписок про перерахування
коштів відповідачу згідно платіжних
доручень №1702 від 04.02.2011 року на суму
82801,87 грн.; №1721 від 07.02.2011 року на суму
82801,87 грн.; №1764 від 09.02.2011 року на суму
28058,54 грн.; №1821 від 18.02.2011 року на суму
56031,16 грн.; №1811 від 18.02.2011 року на суму
15186,97 грн.; №2122 від 17.03.2011 року на суму
33752,29 грн.; №2147 від 18.03.2011 року на суму
266171,46 грн.; №586488 від 25.11.2011 року на суму
229150,00 грн., банківської виписки про
повернення позивачу 07.02.2011 року - 82801,87
грн.

Інших заяв та клопотань від сторін на
час слухання справи до суду не
надходило.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника позивача,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши докази, які мають юридичне
значення для вирішення спору,
господарський суд ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочин є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу
України визначено, що правочин може
вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає
між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу
України, господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена
сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Так, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

14.01.2011 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Украгропром" (покупець) та державним
підприємством "Дослідне господарство
"Деснянське" НААН України (продавець),
було укладено форвардний контракт № ВК
14/01-11-01, відповідно до п.1.1. якого в
порядку та на умовах визначених цим
контрактом продавець зобов»язується
передати покупцю у власність базовий
актив, а покупець зобов»язується
прийняти та оплатити його у кількості,
строки та за ціною передбачених цим
контрактом.

Відповідно до п. 1.1., 1.5. статуту (нова
редакція) державного підприємства
"Дослідне господарство "Деснянське"
Інституту сільського господарства
Північного сходу Національної
академії аграрних наук України,
затвердженого президентом
Національної академії аграрних наук
України, академіком НААН Петриченко
В.Ф. 05.03.2014 року, державну реєстрацію
змін до установчих документів
проведено 28.03.2014 року № запису
4000483, діюче найменування
господарства (відповідача по справі) -
Державне підприємство "Дослідне
господарство "Деснянське" Інституту
сільського господарства Північного
Сходу Національної академії аграрних
наук України», визначене наказом
Національної академії аграрних наук
України від 18.12.2013 року №192 «Про
перепідпорядкування Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Деснянське». Державне підприємство
"Дослідне господарство "Деснянське"
Інституту сільського господарства
Північного Сходу Національної
академії аграрних наук України» є
правонаступником в частині майна,
землі, майнових та немайнових прав і
зобов»язань Державного підприємства
«Дослідне господарство «Деснянське»
Національної академії аграрних наук
України».

Державна реєстрація Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Деснянське». Державне підприємство
"Дослідне господарство "Деснянське"
Інституту сільського господарства
Північного Сходу Національної
академії аграрних наук України»
підтверджується також витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АД №371678 та витягом з ЄДРПОУ
станом на 05.06.2014 року Головного
управління статистики у Чернігівській
області, копії яких додано до
матеріалів справи.

За таких обставин, відповідач є
правонаступником державного
підприємства "Дослідне господарство
"Деснянське" НААН України по
форвардному контракту № ВК 14/01-11-01 від
14.01.2011 року.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 2.1. форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року, (в редакції
додаткової угоди №1 від 01.09.2011 року до
форвардного контракту № ВК 14/01-11-01 від
14.01.2011 року), базовим активом (товар) за
контрактом є: пшениця фуражна (яра) 5-6
класу (товар-1) власного урожаю 2011 року,
або набута продавцем в інший, не
заборонений законодавством України
спосіб, що відповідає ДСТУ-П-3768:2010 у
кількості 201,00 тонна в заліковій вазі
елеватора; овес продовольчий (ярий)
(товар-2) власного урожаю, або набутий
продавцем в інший, не заборонений
законодавством України спосіб, що
відповідає ДСТУ 4963.2008, у кількості 595,00
тон в заліковій вазі елеватора. Також
сторонами п.2.1.1 договору визначені
технічні умови пшениці та овесу , які
підлягали поставці.

Пунктом 12.1. форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року передбачено, що
цей контракт набирає чинності з дня
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов»язань
за цим контрактом.

Зі змісту форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року вбачається, що за
юридичною природою вказаний контракт є
договором поставки.

Відповідно до п.п.4.1., 4.2., 4.3., 4.5., 4.6.
форвардного контракту № ВК 14/01-11-01 від
14.01.2011 року (в редакції додаткової угоди
№1 від 01.09.2011 року до форвардного
контракту № ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року),
ціна однієї тони товару-1 в заліковій
вазі елеватору на базисі поставки EXW
(франко-елеватор), відповідно до умов п.
3.1. контракту, встановлюється сторонами
у сумі 958,34 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 191,66 грн.,
загальна вартість 1150,00 грн.

Ціна однієї тони товару-2 в заліковій
вазі елеватору на базисі поставки EXW
(франко-елеватор), відповідно до умов п.
3.1. контракту, встановлюється сторонами
у сумі 625,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 125,00 грн.,
загальна вартість 750,00 грн.

Вартість контракту, відповідно до п. 4.7.
складає 564500,00 грн., у т.ч. ПДВ - 112900,00 грн.,
загальна вартість 677400,00 грн. є кінцевою
і зміні не підлягає.

У зв»язку зі зміною ціни базового
активу та загальної вартості
контракту, оплату різниці загальної
вартості контракту, що виникла в
результаті такої зміни, покупець
здійснює траншами в розмірах,
погоджених сторонами в строк до 31.12.2011
року.

У відповідності до п.2 статті 712
Цивільного кодексу України, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст.692 Цивільного кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України, якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Пунктом 5.1. форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року передбачено, що
оплата вартості товару проводиться
покупцем на умовах 100% попередньої
оплати траншами за наступним графіком,
узгодженим сторонами: - перший транш в
розмірі 60% вартості товару у строк до
01.04.2011 року; - другий транш в розмірі 20%
вартості товару у строк до 31.05.2011 року; -
третій транш в розмірі 20% вартості
товару у строк до 30.06.2011 року.

Зобов»язання покупця щодо оплати
товару вважаються виконаними з моменту
списання останнього траншу з
розрахункового рахунку покупця.
Продавець у день надходження кожного
траншу на свій поточний рахунок видає
покупцю податкову накладну на
відповідну суму (п. 5.2.,5.3. форвардного
контракту № ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року).

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона має
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обігу
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

На виконання умов форвардного
контракту № ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року,
позивачем було перераховано на рахунок
відповідача 793954,16 грн., згідно
платіжних доручень: №1702 від 04.02.2011 року
на суму 82801,87 грн.; №1721 від 07.02.2011 року на
суму 82801,87 грн.; №1764 від 09.02.2011 року на
суму 28058,54 грн.; №1821 від 18.02.2011 року на
суму 56031,16 грн.; №1811 від 18.02.2011 року на
суму 15186,97 грн.; №2122 від 17.03.2011 року на
суму 33752,29 грн.; №2147 від 18.03.2011 року на
суму 266171,46 грн.; №586488 від 25.11.2011 року на
суму 229150,00 грн., копії яких додано до
матеріалів справи (а.с.15-22). В
призначенні платежу зазначено:
передоплата за с/г продукцію згідно
форвардного контакту № ФК 14/01-11-01 від
14.01.2011р.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем було здійснено
повернення коштів в розмірі 116554,16 грн.,
а саме: 07.02.2011 року - 82801,87 грн. та 21.03.2011
року - 33752,29 грн., що підтверджується
банківськими виписками щодо руху
коштів по рахунку позивача (а.с.22-23). В
призначенні платежу вказано:
повернення помилково перерахованих
коштів по платіжному дорученню № 1702
від 04.02.2011р. згідно листа № 07/02-1 від
07.02.2011р.

Таким чином, на рахунок відповідача на
виконання умов форвардного контракту
№ ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року було
перераховано позивачем 677400,00 грн. (793954,16
грн. (загальна сума передоплати) - 116554,16
грн. (сума повернутих відповідачем
коштів).

Пунктом 3.1. форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року передбачено, що
поставка товару за цим контрактом
здійснюється на умовах Інкотермс 2000 EXW
(франко-елеватор) сертифікований
елеватор «Млібор» м. Чернігів.

Кінцевий строк поставки товару за цим
контрактом встановлюється сторонами
15.08.2011 року (п. 3.2. форвардного контракту
№ ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року).

Поставка, згідно п. 3.3. форвардного
контракту № ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року,
вважається здійсненою в момент
підписання акта приймання-передавання
товару на базисі поставки відповідно
до умов п. 3.1. контракту.

Продавець зобов»язаний одночасно з
передачею товару передати покупцеві
наступні документи: видаткова
накладна; податкова накладна;
складська квитанція (з зазначенням
кількісних та якісних показників),
виписана на ім»я продавця; свідоцтво
про якість/сертифікат якості; акт
приймання-передачі товару між
продавцем, покупцем та елеватором
згідно з базисними умовами поставки (п.
3.5. форвардного контракту № ВК 14/01-11-01
від 14.01.2011 року).

Як свідчать матеріали справи,
відповідач взяті на себе зобов»язання
по форвардному контракту № ВК 14/01-11-01
від 14.01.2011 року не виконав і товар в
установлений строк не поставив.

Частиною 2 ст.693 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 9.9. форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року сторони
передбачили, що якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав покупцеві товар у
встановлений цим контрактом строк, і
прострочення поставки складає більше 3
робочих днів, покупець має право за
власним вибором вимагати передання
оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати.

10.06.2014 року позивачем була направлена
відповідачу вимога №05/06/14-03 від 05.06.2014
року на суму 677400,00 грн. з проханням
повернути перераховану суму
попередньої оплати протягом 7
календарних днів з моменту отримання
вимоги, що підтверджується фіскальним
чеком від 10.06.2014 року та описом
вкладення в цінний лист №688.

Отримання відповідачем даної вимоги
підтверджується інформацією Укрпошти
про відстеження пересилання поштових
відправлень, з Інтернет сторінки
http://ukrposhta.com згідно якої відправлення
вручене адресату особисто 13.06.2014 року.
Проте, вимогу відповідач залишив без
задоволення, суму попередньої оплати в
розмірі 677400,00 грн. позивачу не повернув.

Товар, поставлений відповідачем
позивачу згідно накладних № 25 від
27.01.2012р. на суму 36033,75 грн. та № 50/1 від
05.03.2012р. на суму 26490 грн. зарахований
сторонами в рахунок виконання
зобов»язань відповідача по укладеному
між сторонами форвардному контракту
№ ФК 29/04-11-01 від 29.04.2011р., що
підтверджується наданими позивачем
бухгалтерськими довідками №1 та № 2
від 01.10.13р., актом звірки розрахунків
станом на 01.10.2013р., який підписаний
сторонами, та форвардним контрактом №
ФК 29/04-11-01 від 29.04.2011р.

З урахуванням вищевикладеного, суд
доходить висновку, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 677 400,00
грн. суми попередньої оплати по
форвардного контракту № ВК 14/01-11-01 від
14.01.2011 року є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до п. 9.1. форвардного
контракту № ВК 14/01-11-01 від 14.01.2011 року, у
разі невиконання (неналежного
виконання) або затримки виконання
будь-якої з вимог контракту сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 677400,00 грн. штрафу за
невиконання відповідачем (продавцем)
умов форвардного контракту щодо
обсягів поставки товару.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу
України, штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яка сплачується у разі порушення
учасником господарських відносин
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського
кодексу України, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, якщо
інший розмір не передбачено законом
або договором.

Пунктом 9.2. форвардного контракту № ВК
14/01-11-01 від 14.01.2011 року передбачено, що за
невиконання продавцем умов контракту
щодо обсягів поставки ним сплачується
штраф у розмірі 100 % вартості
недопоставленого товару.

Матеріалами справи підтверджується
факт невиконання відповідачем своїх
зобов»язань щодо поставки оплаченого
товару, а тому суд доходить висновку, що
позивачем правомірно нараховано штраф
за невиконання відповідачем
(продавцем) умов форвардного контракту
щодо обсягів поставки товару в сумі
677400,00 грн.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Аналогічна
норма міститься в ч.2 ст. 218
Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 233
Господарського кодексу України, у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Аналогічна норма міститься і в ч.3 ст.551
Цивільного кодексу України.

Суд при прийнятті рішення враховує, що
одним з проявів верховенства права є
те, що право не обмежується лише
законодавством як однією з його форм, а
включає й інші соціальні регулятори.
Справедливість - одна з основних засад
права, є вирішальною у визначенні його
як регулятора суспільних відносин,
одним із загальнолюдських вимірів
права.

Приймаючи до уваги ту обставину, що
відповідач є державним підприємством,
яке створене (п.2.1. статуту) з метою
організаційно - господарського
забезпечення науково - дослідним
установам Академії умов для проведення
досліджень, випробувань і
доопрацювання наукових розробок, їх
апробації, проведення виробничої
перевірки і впровадження їх у
виробництво та іншої господарської
діяльності, та розмір штрафу є надмірно
великий у порівнянні з основним боргом,
і стягнення такої суми штрафу може
привести до банкрутства підприємства,
суд, відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України, вважає за можливе
зменшити розмір штрафу на 90 %.
Відповідно штраф підлягає стягненню в
сумі 67740,00 грн.

Враховуючи, що відповідач в порушення
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України взяті на себе зобов'язання щодо
поставки оплаченого товару не виконав,
суд доходить висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтовані і
підлягають задоволенню в частині
стягнення 677400,00 грн. боргу та 67740,00 грн.
штрафу. В решті позову відмовити.

Оскільки спір виник у зв'язку з
неправомірними діями відповідача, то
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України та ст. 4
Закону України „Про судовий збір" від
08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
судовий збір в розмірі 27096,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 205, 525, 526, 530, 549, 610,
612, 614, 629, 692, 693, 712 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 174, 193, 230, 231, 233
Господарського кодексу України, ст.
ст.49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 4
Закону України „Про судовий збір",
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з державного підприємства
"Дослідне господарство "Деснянське"
Інституту сільського господарства
Північного сходу Національної
академії аграрних наук України, вул.
Шевченка, 26-А, с. Новоселівка,
Чернігівський район, Чернігівська
область, 15502 (рахунок № 260048948 в АТ
«Райффайзен Банк Аваль» м. Чернігів,
МФО 353348, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Украгропром", вул. Щусєва, буд.36, м.
Київ, 04060 (р/р 8292 в ПАТ «Радикал
Банк», МФО 319111, ) 677400,00
грн. основного боргу; 67740,00 грн. штрафу;
27096,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 21.08.2014 року.

Суддя
Л.М.Лавриненко