ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 серпня 2014 року Справа № 3/17-4969-2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіСтратієнко
Л.В.,суддів:Бакуліної С.В., Грека Б.М.,
Коробенка Г.П., Черкащенка
М.М.,розглянувши
заявунавчально-виховного комплексу
"Загальноосвітній навчальний заклад
І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний
заклад "Інтелект" у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністюпро
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.06.2014у
справі№ 3/17-4969-2011за
позовомнавчально-виховного комплексу
"Загальноосвітній навчальний заклад
І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний
заклад "Інтелект" у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністюдо:1.
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради; 2. Одеської
міської ради; 3. товариства з
додатковою відповідальністю
"Чорноморгідробуд",за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача відділу освіти Київської
районної адміністрації Одеської
міської радиза участюпрокуратури
Київського району міста
Одесипровизнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Навчально-виховний комплекс
"Загальноосвітній навчальний заклад
І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний
заклад "Інтелект" у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом, з
урахуванням уточнень позовних вимог,
про визнання права власності на
будівлі і споруди загальною площею 2 927,3
кв.м., що розміщені за адресою: м. Одеса,
вул. Ак. Корольова, 58-А, які складаються
з: будівлі школи, позначеної на плані
виготовленим КП "Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" 30.082006
літерою "А" загальною площею 2818,8 кв.м.,
складу під літерою "Б" площею 29,7 кв.м.,
складу під літерою "В" площею 46,6 кв.м,
складу під літерою "Д" площею 29,5 кв.м.,
вбиральні під літерою "Г" площею 2,7 кв.м.,
мостіння під літерою "І", басейну під
літерою "ІІ" розміром 8,23х5,87 метрів,
огорожі під №1-4.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду
Одеської області від 03.06.2013 у справі №
3/17-4969-2011, залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 25.07.2013, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.06.2014 постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
25.07.2013 та рішення господарського суду
Одеської області від 03.06.2013 скасовано
та прийнято нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Навчально-виховний комплекс
"Загальноосвітній навчальний заклад
І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний
заклад "Інтелект" у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю
звернувся із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
17.06.2014 у справі № 3/17-4969-2011, в якій
просить указану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про визнання
права власності в порядку набувальної
давності.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 03.12.2012
у справі № 33/5005/4231/2012(28/5005/13995/2011), від
20.03.2013 у справі № 32/536-56/251, на постанови
Великої палати Європейського суду з
прав людини від 30.08.2007 у справі
"Компанія "Джей. Ей. Пай (Оксфорд) ЛТД." та
Компанія "Джей. Ей. Пай (Оксфорд) Ленд
ЛТД." проти Сполученого Королівства" [CASE
OF J.A. PYE (OXFORD) LTD AND J.A. PYE (OXFORD) LAND LTD V. THE UNITED
KINGDOM] (СКАРГА № 44302/02), від 29.03.2010 у справі
"Депаль проти Франції" [DEPALLE c. FRANCE]
(скарга № 34044/02) та на рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 23.03.2004, від 23.03.2004 у справі №
2-946/04 мотивовано неоднаковим
застосуванням судами одних і тих самих
норм матеріального та процесуального
права, внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 17.06.2014 у справі №
3/17-4969-2011, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України, скасовуючи рішення судів
попередніх інстанцій та відмовляючи в
задоволенні позову про визнання права
власності за набувальною давністю,
виходив з того, що позивач заволодів
спірним майном недобросовісно, тобто
за таких обставин, коли він знав і міг
знати про те, що володіє майном
незаконно, про що свідчать обставини,
які були пов'язані з намаганнями
позивача в судовому порядку оформити
право власності щодо спірного майна та
запереченням з цього приводу з боку
власника, а також невизначеність
правових підстав отримання позивачем
спірного майна у 1994 році.

Водночас у постанові від 03.12.2012 у справі
№ 33/5005/4231/2012(28/5005/13995/2011) суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо визнання
права власності на адміністративне
приміщення за набувальною давністю,
виходячи із встановлених судами
обставин справи про те, що позивач є
добросовісним володільцем спірного
майна, який вважав себе його власником,
отриманого на підставі акту
прийому-передачі №2 від червня 1996 року,
який не скасовано чи визнано недійсним.
Крім того, позивач відкрито
користувався спірним приміщенням, і це
було очевидним для всіх третіх осіб,
обслуговував, ніс витрати на утримання
цього майна, тобто здійснював
правомочності власника відносно нього.

У постанові від 20.03.2013 у справі №
32/536-56/251 суд касаційної інстанції
погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
задоволення позову про визнання права
власності на гуртожиток, виходячи із
встановлених судом обставин справи про
те, що позивач з моменту завершення
приватизації весь час здійснював
фактичне володіння, користування
зазначеним нерухомим майном, власними
силами та за власні кошти здійснював
утримання цього об'єкту на своєму
балансі, що в силу статті 344 Цивільного
кодексу України є підставою для
визнання права власності на гуртожиток
за набувальною давністю.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Посилання заявника як на підставу
допуску справи до провадження
Верховного Суду України на постанови
Великої палати Європейського суду з
прав людини від 30.08.2007 у справі
"Компанія "Джей. Ей. Пай (Оксфорд) ЛТД." та
Компанія "Джей. Ей. Пай (Оксфорд) Ленд
ЛТД." проти Сполученого Королівства" [CASE
OF J.A. PYE (OXFORD) LTD AND J.A. PYE (OXFORD) LAND LTD V. THE UNITED
KINGDOM] (СКАРГА № 44302/02), від 29.03.2010 у справі
"Депаль проти Франції" [DEPALLE c. FRANCE]
(скарга № 34044/02) є безпідставними,
оскільки відповідно до статті 11115 ГПК
України заява про перегляд судового
рішення в господарській справі з
мотивів, передбачених пунктом 2 частини
першої статті 11116 ГПК України, може бути
подана заявником у випадку
постановлення міжнародною судовою
установою на його користь рішення, яким
встановлено порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом. Проте зі змісту
зазначених постанов Європейського
суду з прав людини не вбачається, що
вони постановлені на користь заявника
та ними встановлено порушення
міжнародних зобов'язань при вирішення
справи судом саме Україною.

Вищим господарським судом України
також не приймається до уваги в якості
доказу неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 23.03.2004 та від 23.03.2004 у справі №
2-946/04, на які посилається заявник,
оскільки до судових рішень, на які у
відповідній заяві може бути здійснено
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 11116 ГПК України, не належать
рішення судів першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
встановлений статтею 11116 ГПК України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд судових рішень господарських
судів є вичерпним, а тому неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень господарських
судів.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити навчально-виховному
комплексу "Загальноосвітній
навчальний заклад І-ІІІ ступеню -
дошкільний навчальний заклад
"Інтелект" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю у допуску
справи № 3/17-4969-2011 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя Л. Стратієнко Судді
С. Бакуліна Б. Грек Г. Коробенко М.
Черкащенко