ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

07 серпня 2014 р.

Справа № 902/1053/14

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Косунець Д.В. - згідно
довіреності;

відповідача : не з"явився.

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерого
товариства "Вінницяобленерго" в особі
структурної одиниці "Вінницькі міські
електричні мережі" (вул. Пирогова, 174, м.
Вінниця, 21008) до:Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 21000) про
стягнення 4339, 01 грн. заборгованості за
спожиту електроенергію згідно
договору № 1522 від 15.12.2009 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач в листі від 04.08.2014 р. пояснив,
що 01.07.2014 р. відбулося погашення боргу в
розмірі 3000 грн., 08.07.2014 р. - в сумі 1116, 60
грн. У зв"язку з цим, просить суд
залишити позовну заяву без розгляду та
розгляд даної заяви провести без
участі відповідача.

Представник позивача подав до суду
заяву № СО-51-963 від 04.08.2014 р. про
уточнення позовних вимог, в зв"язку з
тим, що відповідач частково сплатив
суму боргу, а саме 4116,60 грн.

Заява про уточнення позовних вимог, на
підставі ст. 22 ГПК України, підлягає
відхиленню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
сумі 222, 42 грн.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши в сукупності надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку суд на підставі ст. 11, 16, 525, 526, 530
ЦК України, ст. 275, 277 ГК України прийшов
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в
сумі 222, 42 грн. - боргу. В решті позовних
вимог слід відмовити.

До такого висновку суд прийшов з огляду
на таке.

15 грудня 2009 року між позивачем (в
договорі - "Постачальник") та
відповідачем (в договорі - "Споживач")
було укладено договір № 1522 про
постачання електричної енергії.

Згідно п.1.1. договору постачальник
продає електричну енергію Відповідачу
для забезпечення роботи
електроустановок Відповідача, а
Відповідач в свою чергу оплачує
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору.

Згідно з умовами п. 1.2 Договору
розрахунковий період за договором
прирівнюється до календарного місяця,
протягом якого визначається обсяг
спожитої електроенергії та протягом
якого Споживач зобовязаний здійснити
розрахунок за куплену електроенергію.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що під
час виконання умов договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
договором, сторони зобовязуються
керуватися чинним законодавством
України та Правилами користування
електричною енергією (ПКЕЕ).

Згідно з додатком № 3 до Договору № 1522
від 15.12.2009р. відповідач зобов'язався в
термін до 05 числа розрахункового
періоду сплатити 100% вартості
договірної величини. Остаточний
розрахунок за спожиту електричну
енергію Відповідач має здійснити
протягом 5 днів з моменту отримання
рахунку.

Згідно з вимогами п. 6.11 Правил
користування електричною енергією
(ПКЕЕ) та Договору про постачання
електричної енергії Споживач має
надавати енергопостачальнику
інформацію щодо даних розрахункового
обліку.

Обсяг спожитої електричної енергії та
факт поставки підтверджується актами
про використану електричну енергію
згідно договору, які щомісячно
оформлювались сторонами.

На підставі підписаних Відповідачем
актів (рапортів) про використану
електричну енергію, Позивач щомісячно
виставляв Відповідачу рахунки на
оплату вартості спожитої останнім
електроенергії.

Споживач в січні 2014р. не надав
інформацію щодо даних розрахункового
обліку, будь-яких заяв про припинення
споживання електроенергії від
відповідача позивачу не надходило.

В лютому 2014р. інспектором Вінницьких
МЕМ було здійснено контрольне знімання
показань лічильника споживача про що
складений Акт № 2048 від 21.02.2014р..

На підставі Акту контрольного знімання
показань лічильника № 2048 споживачу був
виставлений для оплати рахунок за
спожиту електричну енергію на суму 8722,96
грн.

ФОН ОСОБА_3 частково сплатив вартість
електричної енергії по виставленому
рахунку, перерахувавши платіжними
дорученнями від 30.05.2014р. № 2РL035893 та від
03.06.2014 № 2РL670086 кошти в сумі 8500,00 грн. на
рахунок позивача.

В травні 2014р. представниками позивача
було здійснено технічну перевірку
вимірювального комплексу Відповідача,
про що складений акт технічної
перевірки № 6754 від 31.05.2014р.

На підставі показників лічильника, які
були зафіксовані про проведенні
технічної перевірки Відповідачу був
виставлений рахунок за 3025 кВт. спожитої
електричної енергії на суму 41 16,06 грн.

Всього за період з березня 2014 р. по
червень 2014р. вілповідачу було
нараховано за споживання електричної
енергії 12839,02 грн.

Відповідач частково сплатив суму боргу
до подачі позову до суду в розмірі 12616, 60
грн., що стверджується виписками по
рахунку.

Таким чином, борг відповідача перед
позивачем становить 222, 42 грн.

Позивач заявив до стягнення 4339, 02 грн.
(без врахування оплати відповідачем на
суму 4116, 60 грн.). Враховуючи те, що
відповідач 01.07.2014 р. сплатив 3000 грн.,
08.07.2014 р. - 1116, 60 грн., що стверджується
випискою по рахунку, копією квитанції
№ 5/1 від 08.07.2014 р., загалом 4116, 60 грн., що
не враховано позивачем при подачі
позову, то в позовних вимогах про
стягнення 4116,60 грн. необхідно
відмовити.

Зміст вказаного договору свідчить, що
між сторонами виникли правовідносини з
енергопостачання електроенергії, які
регулюються ст. 275, ст. 277 ГК України.

Згідно ст. 275, ст. 277 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію споживачеві
(абоненту), який зобов"язаний оплатити
прийняту електроенергію та
дотримуватися передбаченого договором
режим у її використання, а також
забезпечити безпечну експлуатацію
енергетичного обладнання, що ним
використовується. Абоненти
користуються енергією з додержанням
правил користування енергією
відповідного виду, що затверджуються
Кабінетом Міністрів України.
Відповідальність за порушення правил
користування енергією встановлюється
законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України , інших
актів цивільного законодавства , а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Статтею 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін ) його
виконання , то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін), а якщо не
встановлений строк , кредитор має право
вимагати його в будь - який час.

Згідно ст. 610, ст.612 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно п. 6.11 Правил, обсяги електричної
енергії, які підлягають оплаті, мають
визначатися відповідно до даних
розрахункового приладу обліку
електричної енергії про її фактичне
споживання.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про
електроенергетику" від 16.10.1997р.,
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

Згідно п.3.1 Правил користування
електричною енергією,
електроустановки споживачів мають
бути забезпечені необхідними
розрахунковими засобами обліку
електричної енергії для розрахунків за
спожиту електричну енергію.

Відповідно до п.5.1. Правил користування
електричною енергією (далі - ПКЕЕ),
затверджених Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 року №28, Договір про постачання
електричної енергії є основним
документом, який регулює відносини між
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом, що здійснює свою
діяльність на закріпленій території, і
споживачем та визначає зміст правових
відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до п.6.41. ПКЕЕ визначено, що у
разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії,
від якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих ПКЕЕ або умов
договору на місці виявлення порушення
у присутності представника споживача
оформляється акт порушень ПКЕЕ (далі -
акт).

Відповідно до п. 6.42 Правил користування
електричною енергією визначає, що на
підставі акта порушень уповноваженими
представниками енергопостачальника
електричної енергії під час засідання
комісії з розгляду актів про порушення
визначаються обсяги не до врахованої
електричної енергії та сума завданих
збитків.

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про
електроенергетику" визначено, що
правопорушеннями в електроенергетиці
є, зокрема, крадіжка електричної і
теплової енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Таким чином, дії відповідача свідчать
про допущення ним правопорушення, що
тягне за собою відповідальність за
нанесення матеріальної шкоди позивачу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 33, 43 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.
Господарський суд оцінює доказ за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

З огляду на вказані норми
законодавства, встановлені судом
фактичні обставини, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в
сумі 222, 42 грн. - боргу, які є такими, що
ґрунтуються на законі та підтверджені
належними доказами, а відтак
підлягають задоволенню. В решті
позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати на судовий збір в сумі
1827 грн., згідно ст.49 ГПК України,
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог. А
саме: на відповідача 5% або 93, 65 грн. та на
позивача 95 % або 1733, 35 грн.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82 - 84, 115,
116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково в сумі 222,
42 грн. Судові витрати на судовий збір в
сумі 1827 грн., покласти на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. А саме: на відповідача 5%
або 93, 65 грн. та на позивача 95 % або 1733, 35
грн.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, код НОМЕР_1 (АДРЕСА_1,
21000) на користь Публічного акціонерого
товариства "Вінницяобленерго" в особі
структурної одиниці "Вінницькі міські
електричні мережі", код 25509880 (вул.
Пирогова, 174, м. Вінниця, 21008) 222, 42 грн. -
боргу та 93, 65 грн. судових витрат на
судовий збір. Видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4.Копії даного рішення направити
відповідачу рекомендованим листом або
вручити його повноважному
представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 07.08.2014 р. Повний текст рішення
відповідно до ст.84 ГПК України
оформлено і підписано 12.08.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1, 21000)