ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
Справа № 917/207/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Горбачова Л.П.,

при секретарі Сіренко К.О.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

відповідача - Дугіна М.В. -директор
(особисто), Матійченко Т.Г. (дов.№б/н від
12.05.2014р.) - після перерви не з`явилась,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківіського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1626 П/3) на
рішення господарського суду
Полтавської області від 27.05.2014 року у
справі № 917/207/14

за позовом ОСОБА_1, с.Пасківка,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моторсервіс",
с.Залізничне,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Державного
реєстратора реєстраційної служби
Полтавського районного управління
юстиції Полтавської області,

про визнання права на частку
статутному капіталі товариства та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
господарського суд Полтавської
області з позовною заявою (з
урахуванням уточнень до позовної
заяви), в якій просив визнати за ОСОБА_1
право на частку в статутному капіталі
ТОВ «Моторсервіс» в розмірі 61,2%
вартістю 104469 грн. Зобов'язати ТОВ
«Моторсервіс» внести зміни до статуту
товариства про те, що ОСОБА_1, як учасник
товариства, є власником частки у
розмірі 61,2% вартістю 104469 грн.
статутного капіталу.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 27.05.2014 року у
справі № 917/207/14 відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Полтавської області від 27.05.2014р. у
справі № 917/207/14, визнати за ним права
власності на частку в статутному
капіталі ТОВ "Моторсервіс" в розмірі 63,3%
вартістю 108049 грн., зобов'язати ТОВ
"Моторсервіс" внести зміни до статуту
товариства про те, що він, як учасник
товариства, є власником частки у
розмірі 63,3 % вартістю 108049 грн.
статутного капіталу.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивач зазначає, що не
погоджується з висноком суду першої
інстанції про те, що договри
купівлі-продажу часток в статутному
фонді ТОВ «Моторсервіс» укладені у
простій письмовій формі і згілно з
листом Міністерства юстиції України
від 28.10.2009р. №12765-0-26-09-19 є нікчемними.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014р. у
справі №917/207/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження, її розгляд
призначено на "05" серпня 2014 р. о 10:00 год. у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Барбашова
С.В., суддя Горбачова Л.П.

Розпорядженням секретаря судової
палати №3 від 04.08.2014р. у зв`язку з
відпусткою судді Слободіна М.М. для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., судді Барбашова
С.В., Горбачова Л.П.

04.08.2014р. позивач звернувся до суду із
заявою (вх.№6196) про залучення постанов
господарських судів, зокрема, копію
постанови Вищого господарського суду
України від 25.03.2008р. по справі №9/409-07,
копію постанови Київського
апеляційного господарського суду від
25.06.2012р. по справі №57/366, копію постанови
Вищого господарського суду України від
27.03.2013р. по справі №5010/674/2012-К-25/15.
Колегією суддів було залучено копії
зазначених судових актів до матеріалів
справи.

У судовому засіданні 05.08.2014р. було
оголошено перерву до 12.08.2014р. до14 :30 год.

05.08.2014р. до суду від позивача надійшло
клопотання (вх.№6304) про витребування
матеріалів реєстраційної справи «ТОВ
«Моторсервіс», в якому позивач просить
суд витребувати у третьої особи
матеріали реєстраційної справи ТОВ
«Моторсервіс» на огляд суду, оскільки
судом першої інстанції матеріали
реєстраційної справи ТОВ
«Моторсервіс» досліджувались в межах
наявності оригіналів нотаріально
засвідчених договорів купівлі-продажу
на частки. На думку апелянта,
реєстраційну справу необхідно
дослідити в повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши клопотання
позивача про витребування матеріалів
реєстраційної справи дійшла висновку
про відмову в його задоволенні,
оскільки реєстраційна справа ТОВ
«Моторсервіс» досліджувалась у
судовому засіданні судом першої
інстанції, а в матеріалах справи
містяться належним чином засвідчені
копії документів реєстраційної справи
ТОВ «Моторсервіс».

У судовому засіданні 12.08.2014р. апелянт
підтримав вимоги апеляційної скарги в
повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду
першої інстанції по даній справі
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, у судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи телефонограмою №07/81/89
від 06.08.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з установчою угодою 1996 року
Полтавською районною державною
адміністрацією було зареєстровано ЗАТ
"Моторсервіс". Рішеннями зборів
засновників від 26 вересня 1997 року та
розпорядженням голови Полтавської
районної державної адміністрації № 698
від 19 грудня 1997 року ЗАТ "Моторсервіс"
було реорганізовано в ТОВ "Моторсервіс"
та зареєстровано його статут.

Відповідно до підписного листа до
установчої угоди, засновниками ТОВ
"Моторсервіс" були 133 фізичні особи.
Частка позивача, який виступив одним із
співзасновників товариства, у
статутному фонді товариства складала
0,48 %.

Рішенням позачергових зборів
учасників ТОВ "Моторсервіс" від
09.08.2012р. позивача було виключено зі
складу учасників ТОВ "Моторсервіс",
затверджено Статут товариства в новій
редакції; відповідні зміни внесені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. Це
рішення було оскаржено позивачем в
судовому порядку.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 23.10.2013р. у
справі №917/1137/13 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
"Моторсервіс" (третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Державний
реєстратор Полтавської районної
державної адміністрації) про визнання
недійсними рішень позачергових зборів
товариства у задоволенні позовних
вимог відмовлено. Дане рішення набрало
законної сили.

Позивач зазначає, що протягом 2006-2007
років він (ОСОБА_1) на підставі
договорів купівлі-продажу придбав
частки у статутному капіталі у 102-х
учасників товариства, а також у 5-ти
спадкоємців померлих учасників
товариства, внаслідок чого розмір його
частки становить 63,3% статутного
капіталу товариства.

Предметом спору по даній справі є
визнання за ОСОБА_1 права на частку
статутному капіталі ТОВ «Моторсервіс»
в розмірі 63,3% вартістю 108049,00 грн. та
зобов'язання ТОВ «Моторсервіс» внести
зміни до статуту товариства про те, що
ОСОБА_1, як учасник товариства, є
власником частки у розмірі 61,2% вартістю
104469 грн. статутного капіталу.

Судом першої інстанції встановлено, що
договори купівлі-продажу часток в
статутному фонді ТОВ «Моторсервіс»
укладені у простій письмовій формі у
період часу з 01.06.2005р. по 06.08.2007р. (а.с.1-
а.с.102, том 3, а.с.148- а.с.152, том 3).

Відповідно до ст.205 ЦК України (у
редакції, що діяла на час укладення
вказаних договорів), правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Статтею 208 ЦК України
визначено випадки, у яких правочин
належить вчиняти у письмовій формі
(правочини між юридичними особами,
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
ч.1 ст.206 цього кодексу, правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у 20 і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
для громадян, крім правочинів,
передбачених ч.1 ст.206 цього кодексу,
інші правочини, щодо яких законом
встановлена письмова форма). Правочин,
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін (ч.І ст.209 ЦК
України).

ЦК України не передбачає нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
частки учасника у статутному капіталі
товариства, проте вказує, що
необхідність його нотаріального
посвідчення може бути встановлена
іншими законами або домовленістю
сторін.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ст.29 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" у період,
коли укладалися договори, діяла в двох
різних редакціях, проте, обидві вони
передбачали, що у разі внесення змін до
установчих документів, які пов'язані зі
зміною складу засновників (учасників)
юридичної особи, крім інших необхідних
документів, додатково подається у
обов'язковому порядку нотаріально
посвідчений документ про передання
прав засновника (учасника) іншій особі.

Отже, саме цим законом встановлено
вимогу щодо подання державному
реєстратору, для проведення
відповідних реєстраційних дій,
пов'язаних зі змінами у складі
засновників, зокрема, оригіналу
договору про перехід чи передання
частки у статутному капіталі
товариства та його нотаріального
посвідчення. Встановлення вимоги
нотаріального посвідчення договорів
такого типу узгоджується з приписами
ст.209 ЦК України (аналогічна позиція
викладена у листі Міністерства юстиції
України від 28.10.2009р. №12765-0-26-09-19 за
зверненням Державного комітету
України з питань регуляторної політики
та підприємництва щодо оформлення
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю).

Правові наслідки недодержання вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору встановлені ст.220 ЦК України -
такий договір є нікчемним, і відповідно
- не породжує жодних юридичних
наслідків.

Отже, посилання позивача на те, що за
вказаними договорами до нього перейшло
право власності на частки у статутному
капіталі, які належали продавцям, є
безпідставними та необгрунтованими.

Зміни до установчих документів
юридичної особи підлягають
обов'язковій державній реєстрації
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб і
фізичних осіб-підприємців".

З матеріалів справи вбачається, що
одночасно з укладенням вказаних
договорів купівлі-продажу часток
учасники товариства складали заяви про
вихід з товариства, які посвідчені
нотаріально (а.с.1-а.с.96, том 2, а.с.153-157,
том 3).

Господарським судом Полтавської
області встановлено, що вказані заяви
були передані товариству у 2007 році, і
саме на підставі цих заяв про вихід, які
відповідали чинному законодавству,
учасників було виключено з ТОВ
«Моторсервіс» (рішеннями загальних
зборів від 09.11.2007р. та від 12.08.2009р.), при
цьому позивачу жодних часток не
передавалося.

Вказані рішення загальних зборів
учасників товариства в подальшому
визнані недійсними рішеннями
господарського суду Полтавської
області по справах №16/213-20/173 та №18/3645/11,
які набрали законної сили.

Згідно зі ст.35 ГПК України, обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Ці факти мають для суду преюдиціальний
характер.

Преюдиціальність - обов'язковість
фактів, установлених судовим рішенням,
що набрало законною сили в одній справі
для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не
підлягають доказуванню, оскільки їх з
істинністю вже встановлено у рішенні
чи вироку і немає необхідності
встановлювати їх знову, тобто
піддавати сумніву істинність і
стабільність судового акта, який
вступив в законну силу.

Отже, враховуючи, що відповідно до
статті 101 ГПК України, у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу, та відповідно до
статті 99 ГПК Україні, користується
правами, наданими суду першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне надати фактам встановленим у
рішеннях господарського суду
Полтавської області по справах
№16/213-20/173 та №18/3645/11 преюдиціальне
значення.

Місцевим господарським судом законно
та обгрунтовано відмовлено у
задоволенні позову, оскільки позивач
не довів наявності у нього права
власності на частку у статутному
капіталі товариства у розмірі 63,3%
вартістю 108049,00 грн.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
ТОВ "Моторсервіс" внести зміни до
статуту товариства про те, що ОСОБА_1, як
учасник товариства, є власником частки
у розмірі 63,3% статутного капіталу
вартістю 108049,00 грн., то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що дана вимога по суті
є похідною від вимоги про визнання
права власності на вказану частку та
також не підлягає задоволенню. Крім
того, як зазначено у п.16 постанови
Пленуму Верховного Суду України №13 від
24.10.2008р. "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів", суди не вправі
вносити зміни до статуту товариства у
зв'язку з тим, що це належить до
виключної компетенції загальних
зборів товариства (статті 41. 42, 59 Закону
про господарські товариства).

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, і не можуть бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі,
тому рішення господарського суду
Полтавської області від від 27.05.2014 року
у справі № 917/207/14 слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.1 ст.103,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 27.05.2014 року у
справі № 917/207/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
18.08.2014 року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.