м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дельта"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр
про стягнення заборгованості.
Суддя Шкурдова Л.М.
Представники сторін:
від позивача:Лихопьок Д.П. за дов. № 11-2/13
від 25.10.2013;від відповідача:Сокольська
О.О. за дов. б/н від 05.08.2014.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дельта" звернулося
до господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр
"Енергомаш" про стягнення 100 941,15 грн
заборгованості, з яких: 89 600,00 грн -
основний борг; 6 738,41 грн - пеня; 4 602,74 грн -
3 % річних, та судових витрат, які
складаються з витрат по сплаті
судового збору в розмірі 2 018,83 грн та 5
000,00 грн витрат на послуги адвоката.
Позовні вимоги мотивовано порушенням
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору № 140711 від 21.07.2011 в
частині оплати поставленого позивачем
Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.01.2014, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 у даній
справі, позов задоволено, стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість у розмірі - 89 600,00
грн, три відсотка річних у розмірі - 4
602,74 грн, пеню у розмірі - 6 738,41 грн та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі - 2 018,83 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.06.2014 касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр
"Енергомаш" задоволено, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 та
рішення господарського суду міста
Києва від 15.01.2014 у справі № 910/21809/13
скасовано, справу передано на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Постанову Вищого господарського суду
України мотивовано тим, що 15.02.2012
сторонами підписано акт виконаних
робіт за договором № 140711 від 21.07.2011.
Водночас, зі змісту даного акту
вбачається, що позивачем повинно було
бути передано відповідачу паспорт на
введене в експлуатацію обладнання, а
якість виконаних сторонами робіт
підтверджена рішенням Комісії про
готовність обладнання до експлуатації,
однак у матеріалах справи дані
документи відсутні. Також судом має
бути досліджено дату виникнення
зобов'язання з оплати
пусконалагоджувальних робіт, оскільки
умовами договору наразі з визначеними
строками оплати також передбачалось
направлення відповідачу рахунку на
оплату.

У результаті автоматичного розподілу
вказана справа передана для розгляду
судді Шкурдовій Л.М.

Ухвалою суду від 26.06.2014 суддею
Шкурдовою Л.М. прийнято справу
№ 910/11959/14 до свого провадження та
призначено розгляд на 18.07.2014.

Ухвалою суду від 18.07.2014 розгляд даної
справи відкладено на 12.08.2014.

Позивач 07.08.2014 через відділ канцелярії
суду подав заяву про збільшення
позовних вимог б/н від 05.08.2014,
відповідно до якої просив стягнути з
відповідача 89 600,00 грн основного боргу,
39 557,79 грн пені, 6 583,76 грн 3 % річних, 10 364,01
грн інфляційних втрат, а також судових
витрат, які складаються з витрат по
сплаті судового збору в розмірі 2
922,12 грн та 14 500,00 грн витрат на послуги
адвоката. Дана заява в частині пені, 3 %
річних врахована судом при розгляді
даної справи, у зв'язку з чим має місце
нова ціна позову, при цьому в частині
інфляційних втрат до розгляду не
приймається, оскільки первісно у
позові вимоги про стягнення
інфляційних втрат позивачем не
заявлялось, що свідчить про зміну
предмета позову, втім дана заява подана
позивачем після початку розгляду
господарським судом справи по суті.

У судовому засіданні 12.08.2014 представник
відповідача надав суду письмові
пояснення б/н від 12.08.2014, відповідно до
яких зазначив, що поставлене позивачем
обладнання працює з перебоями, а також
має ряд скритих недоліків. Також
відповідачем подано суду заяву б/н від
12.08.2014 про застосування позовної
давності до позовної вимоги про
стягнення пені у розмірі 6 738,41 грн.

Позивач надав суду пояснення по справі
б/н від 16.07.2014, в яких просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, додатково обґрунтувавши їх
поясненнями з приводу недоведення
відповідачем неналежної якості
поставленого обладнання.

У судовому засіданні 12.08.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
21.07.2011 між позивачем (постачальник) та
відповідачем (замовник) укладено
договір постачання № 140711 (далі -
Договір), згідно з п. 1.1 якого, з
урахуванням додаткової угоди № 1 до
Договору від 22.07.2011, та специфікаціями
№№ 1, 2 позивач поставив відповідачу
гідравлічні гільйотинні ножиці
мод. GV-1630-Pasifico та комплекс підтримок для
гідравлічної чотирьохвалкової
згинальної машини мод. МН322 D, загальною
вартістю 2 048 000,00 грн (далі - Обладнання ).

Пунктом 2.4 Договору, у редакції
додаткової угоди № 1 від 22.07.2011 до
Договору, передбачено, що оплата по
Договору здійснюється замовником
шляхом банківського переказу грошових
коштів за вказаними в Договорі
реквізитами, на підставі виставлених
постачальником рахунків у наступному
порядку:

а) перший платіж у розмірі 483 480,00 грн з
ПДВ;

б) другий платіж у розмірі 483 480,00 грн з
ПДВ.

Платежі п. 2.4. п.п. а), б) повинні бути
перераховані на поточний рахунок
постачальника у вигляді попередньої
оплати згідно з виставлених рахунків
від постачальника до 15.08.2011.

в) третій платіж у розмірі 495 720,00 грн з
ПДВ;

г) четвертий платіж у розмірі 495 720,00 грн
з ПДВ.

Платежі п. 2.4. п.п. в), г) повинні бути
перераховані на поточний рахунок
постачальника після письмового
повідомлення поставщиком замовника
про готовність заводів виробників до
відвантаження обладнання па адресу
поставщика.

д) п'ятий платіж у розмірі вартості
шеф-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт 89 600,00 грн.

Даний платіж: повинен бути
перерахований на поточний рахунок
постачальника протягом 5-ти
банківських днів з моменту підписання
акта виконаних робіт обладнання на
площах замовника. Але не пізніше 15-ти
робочих днів після постачання
обладнання замовнику.

На виконання умов пп. а) - г), п. 2.4
Договору, відповідачем протягом 2011
року здійснено передоплату за
обладнання у загальному розмірі 1 958 400,00
грн, наступними платежами: перший
платіж 09.08.2011 у розмірі 483 480,00 грн (на
підставі рахунку № 64 від 04.08.2013); другий
платіж 10.08.2011 у розмірі 483 480,00 грн (на
підставі рахунку № 65 від 05.08.2013); третій
платіж 11.08.2011 у розмірі 495 720,00 грн (на
підставі рахунку № 66 від 08.08.2013);
четвертий платіж 12.08.2011 у розмірі 495 720,00
грн (на підставі рахунку № 67 від 09.08.2013).

Відповідно до п. 3.1 Договору поставка
обладнання здійснюється транспортом
перевізника, якого наймає постачальник
на умовах DDР (м. Харків) - склад
Замовника згідно з правилами Інкотермс
в редакції 2000 р.

Згідно з правилами Інкотермс у
редакції 2000 року, термін DDР «Поставка з
оплатою мита», означає, що продавець
надасть пройдений митне очищення і не
розвантажений з прибулого
транспортного засобу товар у
розпорядження покупця в названому
місці призначення.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що
датою поставки (моментом поставки)
вважається дата доставки обладнання
замовнику, зазначена у накладній на
поставку обладнання.

Виконуючи вимоги Договору, позивачем
після отримання передоплати було
здійснено поставку обладнання, що
підтверджується видатковими
накладними, а саме: № 108 від 06.12.2011
на поставку комплекту підтримок для
гідравлічної чотирьохвалкової
згинальної машини мод. МН322 D, вартістю
468 000,00 грн; № 1 від 16.01.2012 на поставку
гідравлічних гільйотинних ножиць
GV-1630-Pasifico, вартістю 1 580 000,00 грн.

Зазначене у Договорі обладнання
отримано представником відповідача
(Трофімовим Віктором Миколайовичем) на
підставі довіреностей № 99 від 05.12.2011 та
№ 3 від 13.01.2012 та підписаними актами
приймання-передачі від 06.12.2011 та 16.01.2012.

На підставі пунктів 1.1 та 6.1 - 6.7 Договору
позивачем проведено шеф-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи
поставленого обладнання, з
підключенням та запуском в
експлуатацію; відбиранням пробних
матеріалів; навчанням персоналу
відповідача особливостям експлуатації
обладнання, за результатами яких, без
зауважень з боку відповідача,
підписано акт виконаних робіт від
15.02.2012.

У вказаному акті виконаних робіт
зазначено, що позивач в ході робіт
здійснив: підключення та запуск в
експлуатацію гідравлічних ножиць;
видав рекомендації по наладці станка;
навчив персонал відповідача
особливостям експлуатації станка;
передав паспорт на російській мові,
наданий позивачем суду для долучення
до матеріалів справи, прийняв станок на
гарантійне обслуговування з 15.02.2012.

Відповідач зі своєї сторони умови
Договору належним чином не виконав та
не перерахував позивачу п'ятий платіж
за шеф-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи у розмірі
89 600,00 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК Україні за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач, згідно з п. 2.4 Договору,
зобов'язався сплатити п'ятий платіж у
розмірі вартості шеф-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт 89 600,00 грн
протягом 5-ти банківських днів з
моменту підписання акта виконаних
робіт обладнання на площах замовника,
але не пізніше 15-ти робочих днів після
постачання обладнання замовнику. Акт
виконаних робіт сторонами підписано
15.02.2012, тому відповідач, згідно з
умовами Договору, повинен був оплатити
пусконалагоджувальні роботи до 22.02.2012
включно.

Таким чином судом установлено, що
позивачем поставлено відповідачу
обладнання на загальну суму 2 048 000,00 грн,
про що свідчать видаткові накладні: №
108 від 06.12.2011 та № 1 від 16.01.2012, копії яких
наявні в матеріалах справи, докази
наявності будь-яких претензій
відповідача до поставленого позивачем
обладнання у суду відсутні, однак
відповідачем поставлене позивачем за
умовами Договору обладнання, строк
оплати якого вже настав, в повній мірі
не оплачено, а саме: не здійснено п'ятий
платіж в сумі 89 600,00 грн.

На підставі викладеного позивачем, в
порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України,
належними доказами доведено
неналежність виконання відповідачем
умов спірного договору в частині
оплати поставленого позивачем товару,
а відповідачем, у свою чергу, доказів
належного виконання умов спірного
договору не надано, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача основного боргу в сумі
89 600,00 грн.

Твердження відповідача про те, що
поставлене позивачем обладнання
працює з перебоями, а також має ряд
скритих недоліків не підтверджено
жодними доказами, при цьому судом
ураховано підписаний без зауважень, у
тому числі, відповідачем, акт виконаних
робіт від 15.02.2012

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, 6 583,76 грн 3 %
річних за період з 23.02.2012 по 05.08.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином прострочення з оплати
останньго етапу виконаних робіт
наступила у відповідача з 23.02.2012.
Наявність у договорі умови з
направлення позивачем відповідачу
рахунку на оплату не може бути
підставою для зміни визначених
Договором строків оплати з огляду на
те, що суму грошового платежу сторонами
обумовлено в Договорі, акті виконаних
робіт, підписаному обома сторонами, між
сторонами за умовами Договору платежі
здійснювались неодноразово і
відповідач за всіма ознаками був
ознайомлений з банківськими
реквізитами, за якими слід було
здійснювати даний платіж.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині 3 % річних, суд дійшов висновку
про стягнення з відповідача 3 % річних у
заявленому в позові розмірі в сумі 6 583,76
грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, про
стягнення з відповідача пені в сумі 39
557,79 грн за період з 23.02.2012 по 05.08.2014.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняться через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано, отже пеня мала бути
нарахована за період з 23.02.2012 по 23.08.2012.

Відповідач звернувся до суду із заявою
про застосування до вимоги про
стягнення пені позовної давності.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Як установлено судом, прострочення
виконання відповідачем зобов'язання з
оплати пусконалгоджувальних робіт
виникло з 23.02.2012, позивач звернувся до
суду з даним позовом, згідно зі штампом
вхідної кореспонденції суду - 11.11.2013,
отже з пропуском встановленої
законодавством позовної давності.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відтак у зв'язку з пропуском позивачем
установленої законодавством позовної
давності для звернення з позовною
вимогою про стягнення пені та заявою
відповідача про застосування позовної
давності до даної позовної вимоги
нарахування пені за межами
шестимісячного строку, суд дійшов
висновку про відмову в позові в частині
пені.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню частково.

Позивачем також заявлено вимогу про
покладення на відповідача витрат по
оплаті послуг адвоката у розмірі 14 500,00
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що 25.10.2013 між
позивачем та адвокатським бюро
«Лихопьок Д.П.» укладено договір № 1-2/13
про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат по
оплаті послуг адвоката, позивачем
надано суду наступні документи:
свідоцтво про право зайняття
адвокатською діяльністю № 0954; акти про
надання послуг - правової допомоги: від
14.04.2014 на суму 3 000,00 грн; від 16.06.2014 на
суму 2 500,00 грн; від 18.07.2014 на суму 4 000,00
грн та платіжні доручення: № 2794 від
06.11.2013 на суму 5 000,00 грн; № 2886 від 14.02.2014
на суму 3 000,00 грн; № 2963 від 12.06.2014
на суму 2 500,00 грн; № 2986 від 11.07.2014 на суму
4 000,00 грн.

Згідно з ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
понесені позивачем судові витрати по
сплаті судового збору відшкодовуються
за рахунок відповідача, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з наявністю доказів понесення
позивачем витрат на послуги адвоката в
розмірі 14 500,00 грн, а також частковим
задоволенням позову, співрозмірність
адвокатських послуг із задоволеною
сумою позову, суд дійшов висновку про
відшкодування позивачу за рахунок
відповідача судових витрат на оплату
послуг адвоката в сумі 7 250,00 грн.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 35, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр
"Енергомаш" (02002, м. Київ, вул.
Луначарського, 4, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Дельта" (49027,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Ворошилова, буд.
12, ) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, 89 600
(вісімдесят дев'ять тисяч шістсот) грн 00
коп. основного боргу, 6 583 (шість тисяч
п'ятсот вісімдесят три) грн 76 коп. 3 %
річних, 1 923 (одну тисячу дев'ятсот
двадцять три) грн 67 коп. витрат по
сплаті судового збору та 7 250 (сім тисяч
двісті п'ятдесят) грн 00 коп. витрат на
оплату послуг адвоката.

3. У решті позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Повне рішення складено 15.08.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова