м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6066/14 18.08.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Металург"до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Арсенал
Страхування"за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні
відповідачаОСОБА_1провідшкодування
шкоди в порядку регресу 34 043,30 грн.
Суддя
Представники сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
від третьої особи: не з'явився
Заявлено позов про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Арсенал
Страхування" страхового відшкодування
в розмірі 34 043,30 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 року порушено
провадження по справі № 910/6066/14, розгляд
справи призначено на 05.05.2014 року та
направлено запит до Заводського
районного суду м. Запоріжжя про надання
адміністративних матеріалів.
22.04.2014 року від Заводського районного
суду м. Запоріжжя через канцелярію суду
надійшла належним чином завірена копія
адміністративної справи № 332/3620/13-п
(провадження № 3/332/992/13) про притягнення
до адміністративної відповідальності
30.04.2014 року представник відповідача
через відділ діловодства суду надав
відзив на позовну заяву, відповідно до
якого заперечував проти заявлених
У судовому засіданні 05.05.2014 у зв'язку з
неявкою представника третьої особи в
засідання суду та невиконання
позивачем вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі
винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 02.06.2014.
Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва від
02.06.2014 року у зв'язку з перебуванням
судді Грєхової О.А. у відпустці та з
метою дотримання процесуальних
строків, справу № 910/6066/14 передано для
розгляду судді Кирилюк Т.Ю.
Ухвалою суду від 02.06.2014 призначено
розгляд справи на 07.07.2014.
Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва від
16.06.2014 року у зв'язку з виходом судді
Грєхової О.А. з відпустки, справу №
910/6066/14 передано для розгляду судді
07.07.2014 року представник відповідача
через відділ діловодства суду надав
відзив на висновок експерта,
відповідно до якого заперечує щодо
застосування даного дослідження,
оскільки його висновки неоднозначні та
У судовому засіданні 07.07.2014 у зв'язку з
неявкою представника позивача та
третьої особи в засідання суду та
невиконання позивачем вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 11.08.2014.
Представник позивача в судовому
засіданні 11.08.2014 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні 11.08.2014 проти позову
Незважаючи на належне повідомлення про
час і місце засідання у справі третя
особа в засідання не з'явилася, вимоги
ухвали про порушення провадження у
справі не виконала, про причини неявки
суд не повідомила.
В судовому засіданні 11.08.2014 оголошено
перерву до 18.08.2014.
Представники позивача та відповідача,
які були належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи розпискою про оголошення
перерви в судовому засіданні, в судове
засідання 18.08.2014 не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили.
Третя особа в засідання не з'явилася,
вимоги ухвали про порушення
провадження у справі не виконала, про
причини неявки суд не повідомила.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.08.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.01.2008 року між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Металург», що в подальшому була
перейменована в Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Металург" та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТОП, ЛТД» в особі
директора ОСОБА_2, укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту №121 ИТз/08 (надалі - договір),
за яким був застрахований автомобіль
HUNDAI д/н НОМЕР_2.

14.06.2013 року, на перехресті вул. Північне
шосе та вул. Можайській в м.
Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу марки HUNDAI
державний номер НОМЕР_2 під керуванням
водія ОСОБА_2, власник - Товариство з
обмеженою відповідальністю «ТОП ЛТД»
та транспортного засобу «Камаз-55111»
державний номер НОМЕР_3 з причепом
«СЗАП-8527» державний номер НОМЕР_4, під
керуванням водія ОСОБА_1.

Як вбачається зі звіту №40/13 від
10.07.2013 року, вартість матеріального
збитку, понесеного власником
автомобіля HUNDAI SONATA д/н НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження становить
74 536,11 грн.

Постановою Заводського районного суду
міста Запоріжжя від 29.10.2013 року по
справі № 332/3620/13-п провадження щодо
ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку
з відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

20.08.2013 року ТОВ «ТОП, ЛТД» звернулось до
ПрАТ "Страхова компанія "Металург" із
заявою про виплату страхового
відшкодування.

В подальшому позивач, як страховик,
виплатив власнику пошкодженого
автомобіля «HUNDAI», на підставі
страхового акту № 144 від 21.08.2013 суму
страхового відшкодування у розмірі 34
558,30 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 944 від 05.09.2013 року.

13.01.2014 року ПрАТ "Страхова компанія
"Металург" звернулось до ПрАТ "Страхова
компанія "Арсенал Страхування" із
заявою про виплату страхового
відшкодування посилаючись на те, що
відповідно до судової автотехнічної
експертизи у причинному зв'язку з ДТП є
дії водія ОСОБА_1, який керував
автомобілем «Камаз-55111» державний
номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 та
застрахований відповідачем згідно
Полісу обов'язкового страхування
АС0941332.

Втім, відповідач на заяву не
відреагував, страхової виплати не
здійснив.

Таким чином, посилаючись на те, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди 14.06.2013 року позивачу завдано
збитків, та вважаючи винним у вчиненні
вказаної ДТП водія транспортного
засобу марки «Камаз-55111» державний
номер НОМЕР_3, ОСОБА_1, Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Металург" звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з ПрАТ "Страхова компанія
"Арсенал Страхування" 34 043,30 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України
визначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Суд зазначає, що для відшкодування
шкоди потребують доведенню такі факти:

1) Неправомірність поведінки особи.
Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії.

2) Наявність шкоди.

3) Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

4) Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі
Верховного суду України від 21.12.2005
(судова колегія з цивільних справ), яка
відповідно до норм статті 111-28 ГПК
України є обов'язковою для
застосування.

Стаття 62 Конституції України закріплює
положення, що відображають сутність
презумпції невинуватості: «Особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду». Загалом нормативне
опосередкування презумпції
невинуватості при розгляді справ про
адміністративні правопорушення має
фрагментарний характер - особа
вважається невинуватою у вчиненні
адміністративного правопорушення,
доки її вина не буде доведена у
передбаченому законом порядку і
зафіксована постановою, що набула
чинності.

Цивільним кодексом України
встановлено, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).

З копії матеріалів справи Заводського
районного суду м. Запоріжжя про
адміністративне правопорушення
вбачається, що протокол про
адміністративне правопорушення серія
АА2 №73332, складений щодо громадянина
ОСОБА_2, який порушив п. 14.2 (б), 14.6 (а)
Правил дорожнього руху, за що
передбачено відповідальність
відповідно до ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Позивачем не надано належних доказів
на підтвердження вини ОСОБА_1 у
вчиненні ДТП, як то - вирок суду в
кримінальному провадженні, постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення якою водія було б
притягнуто до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене КУпАП, або постанова суду
про закриття справи про
адміністративне правопорушення у
зв'язку із закінченням строків
притягнення винної особи до
адміністративної відповідальності. В
зв'язку з цим, ОСОБА_1 у розумінні ч. 1 ст.
1188 Цивільного кодексу України не є
винною особою, право вимоги до якої
виникло у позивача у заявленому
розмірі страхового відшкодування.

Щодо тверджень позивача, що згідно
висновку автотехнічної експертизи
НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій
області, в причинному зв'язку з подією
ДТП є невиконання водієм ОСОБА_1 п.п. 9.2.,
9.4., 10.1. ПДР України слід зазначити
наступне. В описові частині постанови
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 29.10.2013 року міститься
текст: «Дії водія автомобіля Камаз
державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 не
відповідають вимогам п.п. 9.2., 9.4., 10.1.
Правил дорожнього руху України.
Невиконання даним учасником пригоди
вимог 10.1. Правил дорожнього руху
України знаходить в причинному зв'язку
з подією ДТП.» Проте, аналіз вказаної
постанови суду вказує на те, що суддя
описує висновок експерта, а не
встановлює факт наявності вини ОСОБА_1
в ДТП.

Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що
позивачем до суду не надано належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували наявність вини у ДТП
ОСОБА_1, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Арсенал
Страхування", та причинний зв'язок між
діями ОСОБА_1 та завданням шкоди
власнику транспортного засобу марки
HUNDAI д/н НОМЕР_2, у зв'язку із чим, у
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Металург" відсутні
підстави, щодо вимоги стягнення
матеріального збитку у розмірі
34 043,30 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відмову в позові, з
покладенням витрат по сплаті судового
збору на позивача, у відповідності до
вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
32-34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19.08.2014р.

Суддя
О.А.Грєхова