КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. Справа№ 910/145/2013

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання Пась
М.П.

за участю представників:

від апелянта: не з'явився

від позивача: не з'явився

від відповідача: Дешко М.М. за дов. №б/н
від 03.01.2014

Бігуненко В.П. за дов.
№б/н від 03.01.2014

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія"" на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014

у справі № 910/145/2013 (суддя Удалова О.Г.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія"

про заміну сторони правонаступником у
виконавчому провадженні

за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Наста"

до відповідача: Приватного
підприємства "Комсервіс-Безпека"

про стягнення 11 965, 65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2013 позов Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Наста» задоволено повністю,
а саме: присуджено до стягнення з
Приватного підприємства
"Комсервіс-Безпека" на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Наста" 11 965,65 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2013 у справі
№ 910/145/2013 апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Комсервіс-Безпека"
залишено без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
18.03.2013 без змін.

На виконання рішення Господарського
суду міста Києва від 18.03.2013 у справі №
910/145/2013 судом було видано наказ від
01.11.2013.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.12.2013 у справі № 910/145/2013
касаційну скаргу приватного
підприємства "Комсервіс-Безпека"
залишено без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2013 - без
змін.

06.06.2014 Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" до Господарського
суду міста Києва, подано заяву про
заміну стягувача: з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Наста" на його
правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Довіра та Гарантія".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 Товариству з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" відмовлено у
задоволенні заяви про заміну
стягувача.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що в поданому до суду на
підтвердження обставин, викладених у
заяві про заміну стягувача, Додатку № 1
до Договору № 2503 від 25.03.2014 про
відступлення права вимоги, серед
переліку юридичних осіб, до яких новий
кредитор - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та Гарантія» набув права
вимоги, не вказано саме ПП
«Комсервіс-Безпека», що є боржником у
справі № 910/145/2013. Наведений додаток
містить лише відомості про ПП
«Комсервіс», що не може бути прийняте
судом до уваги. Враховуючи наведене,
підстави для задоволення заяви про
заміну стягувача - відсутні.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та винести нову
ухвалу, якою задовольнити заява про
замінити стягувача у справі № 910/145/2013 з
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Наста" на його правонаступника
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія", на підставі
договору № 2503 від 25.03.2014.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в
п. № 327 Додатку №1 до Договору № 2503 від
25.03.2014 про відступлення права вимоги,
дійсно зазначено не ПП
«Комсервіс-Безпека», а ПП «Комсервіс».
Але разом з тим у даному пункті вірно
зазначено основну інформацію - договір
страхування № 205.0054923, право вимоги
регресного відшкодування за яким було
передано Договором. Апелянт зазначає,
що невідповідність назви юридичної
особи Боржника у спарві є звичайною
технічною помилкою, що сталося в
наслідок переформатування під час
переносу реєстру боржників з
табличного формату xls (у якому виконано
електронний реєстр) у текстовий
документ Договору, який був виконаний у
форматі word.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" передано на
розгляд судді Київського апеляційного
господарського суду Шапталі Є.Ю.

На підставі ст.ст. 4-6 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
№ 30, згідно п.2.2. рішення зборів суддів
Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014,
сформовано для розгляду даної
апеляційної скарги колегію суддів у
складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю.,
судді Гончаров С.А., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та Гарантія» прийнято
до провадження та порушено апеляційне
провадження. Розгляд справи призначено
на 05.08.2014.

23.07.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду, відповідачем було
подано відзив на апеляційну скаргу,
відповідно до якого останній просить
суд залишити ухвалу Господарського
суду міста Києва від 08.07.2014 без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 у зв'язку
з перебуванням у відпустці судді
Скрипки І.М., справу № 910/145/2013 передано
на розгляд колегії суддів у складі:
головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів:
Гончарова С.А., Самсіна Р.І.

В судове засідання 05.08.2014 апелянт та
позивач, своїх представників не
направили, про день, час та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомлені.

Представники відповідача в судовому
засіданні 05.08.2014 заперечили проти
доводів апелянта, та з урахуванням
відзиву на апеляційну скаргу, просили
суд залишити ухвалу Господарського
суду міста Києва від 08.07.2014 без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за відсутності представників
апелянта та позивача за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а ухвалу місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як зазначалось вище, рішенням
Господарського суду міста Києва від
18.03.2013, яке залишене без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 03.12.2013, позов Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Наста" до Приватного
підприємства "Комсервіс-Безпека" про
стягнення 11 965,65 грн. задоволено
повністю.

На виконання рішення Господарського
суду міста Києва від 18.03.2013 у справі №
910/145/2013 судом було видано наказ від
01.11.2013.

06.06.2014 через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" надійшла заява про
заміну стягувача у справі № 910/145/2013, на
підставі Договору № 2503 від 25.03.2014 з
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Наста" на його правонаступника -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія".

Згідно з ч. 1 ст. 25 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це
перехід процесуальних прав і
обов'язків сторони у справі до іншої
особи у зв'язку з вибуттям особи у
спірному матеріальному
правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво
випливає з юридичних фактів
правонаступництва (заміни сторони
матеріального правовідношення її
правонаступником) і відображає зв'язок
матеріального і процесуального права.

У кожному конкретному випадку для
вирішення питань можливості
правонаступництва господарському суду
слід аналізувати відповідні фактичні
обставини, передбачені нормами
матеріального права.

В обґрунтування обставин, викладених в
поданій заяві, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" посилається на
договір № 2503 про відступлення права
вимоги від 25.03.2014 (далі - Договір),
укладений між Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Наста" (далі - первісний кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра та Гарантія" (далі - новий
кредитор), відповідно до якого
первісний кредитор передає (відступає)
новому кредитору свої права вимоги до
боржників, а новий кредитор набуває
права вимоги первісного кредитора за
укладеними договорами страхування та
сплачує первісному кредитору за
відступлення права вимоги грошові
кошти в сумі, що дорівнює ціні договору
у порядку та строки, встановлені
Договором.

Як встановлено судом першої інстанції,
та з чим погоджується суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п. 2.2.
Договору загальний розмір
заборгованостей боржників, права
вимоги до яких відступається згідно з
договором, складає 6 117 843,17 грн. згідно з
реєстром прав вимог, який складається
сторонами в паперовому та електронному
вигляді (на СD накопичувачі у форматі
хls) за формою, що наведена у Додатку №1
до цього договору. Реєстр прав вимог на
паперовому носії (з основною
інформацією за договором страхування)
підписується уповноваженими
представниками сторін, скріплюється
печатками сторін і є невід'ємною
частиною цього договору. Реєстр прав
вимог на електронному носії (з
додатковою інформацією за договорами
страхування) подається первісним
кредитором новому кредитору і повинен
повністю відповідати реєстру прав
вимог на паперовому носії в частині
основної інформації за Договорами
страхування, підписаному сторонами. У
випадку розбіжностей між інформацією,
що наведена у реєстрі прав вимог на
паперовому носії та реєстрі прав вимог
на електронному носії, перевагу має
інформація реєстру прав вимог на
паперовому носії.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
в пункті № 327 Додатку № 1 до Договору, на
який посилається заявник, зазначено ПП
"Комсервіс", а не ПП "Комсервіс-Безпека"
(боржник у справі № 910/145/2013).

В той же час, ПП "Комсервіс" (інша
юридична особа, дані про яку містяться
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців)
зазначено у п. 38 Додатку № 1 до Договору.

Заявник зазначає, що занесене до п. 327
Додатку до Договору № 2503 від 25.03.2014, є
звичайною технічною помилкою. Однак,
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з судом першої інстанції
про те, що не можуть бути взяті до уваги
посилання заявника на технічну помилку
та надання витягу з електронного
реєстру, адже умовами Договору
передбачено, що у разі розбіжностей
перевагу має інформація реєстру прав
вимог на паперовому носії. У реєстрі не
зазначаються коди юридичних осіб, а
тому неможливо встановити, чи дійсно
сталась технічна помилка та під № 327 у
Додатку № 1 до Договору повинне
зазначатись ПП "Комсервіс-Безпека".

Щодо посилань заявника на уточнення
від 08.07.2014 до Договору № 2503 від 25.03.2014,
суд апеляційної інстанції зазначає, що
наведений документ укладений та
підписаний між позивачем та заявником
лише 08.07.2014, тобто після подання заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та Гарантія», до суду та не був
предметом дослідження при розгляді
заяви про заміну стягувача судом
першої інстанції, у зв'язку з чим не
може бути прийнятий до уваги судом
апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що доводи Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та Гарантія», викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції, а тому господарський суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, належним
чином дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законну та
обґрунтовану ухвалу у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ухвала Господарського суду міста Києва
від 08.07.2014 у справі № 910/145/2013 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
- без задоволення.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та Гарантія» на
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 08.07.2014 у справі № 910/145/2013 залишити
без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 у справі № 910/145/2013 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/145/2013 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційного господарського
суду може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку
та строки, передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін