ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа № 925/1261/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Прошанський коньячний завод -
Україна», м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7,
оф. 514

до товариства з обмеженою
відповідальністю «РОДОНІТ СТОУН»,
Черкаська область, м. Христинівка, вул.
Леніна, буд. 89

про стягнення 44 200,42 грн. заборгованості
та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Маркосян С.Р. - за
довіреністю. В засіданні 14.08.2014р. участі
не брав;

від відповідача: участі не брав.

ТОВ «Прошанський коньячний завод
- Україна» звернулось в господарський
суд Черкаської області з позовом до ТОВ
«Родоніт Стоун» про стягнення 42059,88 грн.
основного боргу за неоплачені продукти
харчування за договором, 288,75 грн. -3%
річних, 1851,79 грн. пені, та судових
витрат.

Представник позивача вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.
Надано податкові накладні,
специфікації до договору та замовлення
відповідача на відвантаження.

Представник відповідача в
засідання не прибув, хоча ухвала суду
про порушення провадження була вручена
представнику відповідача 25.07.2014р. і
відповідач мав достатньо часу для
надання мотивованих заперечень проти
позову.

Спір може бути розглянуто судом за
наявними у справі доказами та
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України. Адреса відповідача відповідає
адресі, вказаній в реєстраційних
документах. Місце проведення
господарської діяльності відповідно
до положень ст. 93 ЦК України відповідає
адресі реєстрації.

Інших доказів сторонами не надано.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, судом
встановлено такі взаємовідносини
сторін.

17.01.2014р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Прошанський
коньячний завод-Україна»
(Постачальником - Позивач по справі), в
особі директора Хачатряна А.Р., що діє
на підставі Статуту, та товариством з
обмеженою відповідальністю «Родоніт
Стоун» в особі директора Андри Д.С., що
діє на підставі Статуту (Покупцем -
Відповідач по справі), було укладено
договір №1701 (Далі - Договір), за умовами
якого Постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність
Покупця товар - продукти харчування
вартістю, в об'ємах та в строк,
погоджений сторонами, та отримати
оплату, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар на умовах,
що передбачені цим Договором.

Вартість партії товару визначена
видатковими накладними.

Оплата здійснюється з відстроченням
платежу на 45 календарних днів з моменту
поставки та отримання партії товару
(а.с. 9, п. 3.1. договору). Термін поставки
товару - протягом 20 банківських днів з
моменту отримання замовлення на товар.

На виконання умов Договору
Постачальник здійснив поставку товару
Покупцю:

14.03.2014р. згідно видаткової накладної
№678 на загальну суму 2028,96 грн. (з ПДВ)
(а.с. 11);

14.03.2014р. згідно видаткової накладної
№679 на загальну суму 35602,92 грн. (з ПДВ)
(а.с. 12);

27.03.2014р. згідно видаткової накладної
№776 на загальну суму 4428,88 грн. (з ПДВ)
(а.с. 13).

Товар був отриманий Покупцем без
зауважень та претензій по якості, з
відміткою про прийняття в накладній.

Здійснення господарської операції
підтверджено податковими накладними
від 14.03.2014р. та 27.03.2014р. (а.с. 51-53).

З Покупцем був підписаний акт звірки
заборгованості (а.с. 14). Борг визнано на
суму 42059,88 грн., що є предметом спору.

За отриманий товар Покупець не
розрахувався. Невиконання Покупцем
взятих на себе зобов'язань стало
підставою для звернення Постачальника
до суду для захисту порушеного права та
примусового стягнення заборгованості.

Представник позивача в засіданні суду
вимоги підтримав повністю.

Відповідач вимоги не заперечив,
доказів погашення боргу не подав. Суд
враховує відсутність заяв відповідача
суду про об'єктивну неможливість
подати суду заперечення проти позову.
Доказів погашення однорідних вимог
сторонами - не подано. Суд зазначає, що
при наданні документів про погашення
боргу вони мають бути враховані при
здійсненні виконавчого провадження.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представника позивача, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має грунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатної поставки
товару на підставі письмового
строкового оплатного двостороннього
консенсуального договору.

Сторони за договором є суб'єктами
господарювання та самостійними
юридичними особами, що підтверджено
свідоцтвами про державну реєстрацію
(а.с. 16-17, 23-26).

За правовою природою договір від
17.01.2014р. №1701 є договором поставки і
відповідає вимогам статті 712 ЦК
України, якою передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом, або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Поставка є різновидом відносин
купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір від 17.01.2014р. №1701 не заперечений
сторонами, не визнаний судом недійсним
та не розірваний в установленому
порядку.

Продавець зобов'язаний передати товар
(продукти харчування) покупцеві
протягом березня 2014 року. Позивач в три
прийоми поставив Відповідачу продукти
харчування відповідно до видаткових
накладних на загальну суму 42059,88 грн. (з
ПДВ), що підтверджується видатковими
накладними (а.с. 11-13), податковими
накладними (а.с. 51-53), та не оспорюється
сторонами. Претензій щодо кількості,
якості та специфікації отриманої
продукції не заявлено.

Заборгованість відповідача
підтверджується копією Договору,
копіями видаткових та податкових
накладних, та листуванням з
відповідачем. Суд враховує, що на
момент прийняття рішення жодних
первинних та належних доказів
належного та повного розрахунку за
отриманий товар - продукти харчування,
в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК
України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
сплати за отриманий товар, який
визначений п.п. 3.1 Договору - оплата з
відстроченням платежу протягом 45
календарних днів від дня поставки
товару.

Отже, Відповідач зобов'язаний був
здійснити остаточні розрахунки до
13.05.2014р. включно.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежної
поставки, недопоставки товару чи
іншого невиконання умов спірного
договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже отриманий товар
належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, тому суд вважає обґрунтованим
та доведеним право Позивача на
стягнення з Відповідача суми
заборгованості за поставлений товар у
розмірі 42059,88 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Позивач з посиланням на п. 6.1 договору,
положення ст.ст. 546, 547 ЦК України, ЗУ
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
нараховує відповідачу 1851,79 грн. пені за
період з 28.04.2014р. по 21.07.2014р. з посиланням
на подвійну облікову ставку НацБанку
України, та просить стягнути з
відповідача. Розрахунок перевірено
судом за допомогою калькулятора
санкцій апаратного комплексу
«Еліт:Ліга-Закон». Розрахунок виконано
вірно та враховує перебіг строку
порушення зобов'язання з 28.04.2014р. по
21.07.2014р. - з моменту прострочення оплати
першої партії поставки.

Стягненню підлягає 1851,79 грн. пені на
користь позивача.

Позивач з посиланням на положення ст. 625
ЦК України нараховує відповідачу 288,75
грн. - 3% річних за користування чужими
грошовими коштами за період з 28.04.2014р.
до 21.07.2014р. з урахуванням строків
поставки товару та настання строків
розрахунку. Розрахунок перевірено
судом за допомогою калькулятора
санкцій апаратного комплексу
«Еліт:Ліга-Закон». Розрахунок виконано
вірно та враховує перебіг строку
порушення зобов'язання.

Стягненню підлягає 288,75 грн. - 3% річних
за користування чужими грошовими
коштами - на користь позивача.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача
повністю та стягнути на користь
позивача 1827 грн. судового збору та 2500
грн. витрат на послуги адвоката.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «РОДОНІТ СТОУН»,
Черкаська область, м. Христинівка, вул.
Леніна, буд. 89, , рахунок
№03 в ПАТ «Міський комерційний
банк», МФО 339339

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Прошанський
коньячний завод - Україна», м. Київ, вул.
Кутузова, буд. 18/7, оф. 514, ,
рахунок №4 в АТ «Райффайзенбанк
Аваль» м. Київ, МФО 380805

42059,88 грн. боргу, 1851,79 грн. пені, 288,75 грн. -
3% річних та 1827 грн. судового збору і 2500
грн. витрат на послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 14.08.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба