ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 року
Справа № 904/1954/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (
доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С.,
Іванов О.Г.

секретар судового засідання Назаренко
С.Г.

представники сторін:

від позивача: Косинський Г.П. -
директор,

Аржанухін В.Л. -
представник ( довіреність від 07.04.2014 р. )

від відповідача: Щепотін В.С. -
представник ( довіреність від 01.11.2013 р.
№ 179 )

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства
"Євробуд"

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2014 р.
у справі

за позовом Приватного підприємства
"Євробуд",

м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб",

м. Нікополь
Дніпропетровської області

про стягнення 2 319 790,87грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.04.2014 р.
позов задоволено частково - стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ"
на користь Приватного підприємства
"Євробуд" основну заборгованість у
розмірі 2 262 645,16 грн., 3 % річних у розмірі
25 368,39 грн., інфляційні у розмірі
73 373,17 грн. та 47 227,74 грн. судового збору.
В іншій частині позову відмовлено у
зв'язку з арифметичними помилками
Позивача при складанні загальної суми 3
% річних та інфляційних.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
25.06.2014 р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.04.2014 р.
року по справі № 904/1954/14 залишено без
змін.

08.07.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
звернулося до господарського суд із
заявою про розстрочку виконання
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.04.2014 р.
строком на 12 місяців, мотивуючи її тим,
що Відповідач знаходиться у скрутному
фінансово-економічному становищі, у
зв'язку із тим, що 60 % ринку збуту
продукції підприємства відбувалось на
території Російської Федерації, та на
сьогоднішній день споживачі масово
відмовляються від своїх замовлень та
шукають інших виробників. Вітчизняні
замовники також відмовляються від
замовлень, тому що не мають змоги
здійснити оплату та вибірку
виготовленої Відповідачем продукції
через брак коштів, у зв'язку з
простоюванням власного виробництва.
Одноразове погашення заборгованості є
об'єктивно неможливим у зв'язку з
відсутністю обігових коштів, а
господарські витрати, понесені
Відповідачем у вигляді оплати
комунальних платежів, заробітної плати
із нарахуваннями, податків, інших
обов'язкових платежів за останній рік
по теперішній час сплачувались ним не
за рахунок доходів, отриманих від
реалізації продукції, а із власних
резервів, які на сьогоднішній день
вичерпано. Крім того, одночасне
стягнення з Відповідача суми боргу
заблокує господарську діяльність, що
може призвести до повного невиконання
Відповідачем своїх боргових
зобов'язань перед Позивачем та іншими
кредиторами, невиплати заробітної
плати робітникам, сплати податків до
бюджету.

Позивач заперечував проти
задоволення заяви, зазначаючи на
недоведеності Відповідачем належними
доказами свою неспроможність виконати
одноразово рішення суду та відсутності
обґрунтування необхідності
розстрочення виконання рішення саме на
12 місяців.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.07.2014 р.
заяву задоволено частково. Розстрочене
виконання рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.04.2014 р.
у справі № 904/1954/14 згідно наступного
графіку: до 15.08.2014 р. - 301 076,81 грн.; до
15.09.2014 р. - 301 076,81 грн.; до 15.10.2014 р. - 301 076,81
грн.; до 15.11.2014 р. - 301 076,81 грн.; до 15.12.2014 р. -
301 076,81 грн.; до 15.01.2015 р. - 301 076,81 грн.; до
15.02.2014 р. - 301 076,80 грн.; до 15.03.2015 р. - 301 076,80
грн. Всього 2 408 614,46 грн.

Ухвала вмотивована наявністю
підстав, встановлених ст. 121 ГПК України
для розстрочення виконання рішення на
строк 8 місяців, якими за приписами
законодавства є матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан. Так, збитки
підприємства за 1 квартал 2014 року
складають - 73 558 тис. грн., дебіторська
заборгованість станом на 01.07.2014 р.
складає 1 944 325,63 грн., а залишок грошових
коштів Відповідача, станом на 09.07.2014 р.
становить 8 179,00 грн. Крім того,
Відповідач є одним з місто утворюючих
підприємств м. Нікополя, забезпечує
роботою на даний момент 3 848 чоловік. На
підставі викладеного, та враховуючи
важливе значення Відповідача для міста
Нікополь, суд першої інстанції дійшов
висновку про можливість частково
задовольнити заяву про розстрочку
виконання рішення господарського суду.

Не погодившись з ухвалою суду,
Позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати оскаржувану ухвалу, в
задоволенні заяви ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО
ТЬЮБ» про надання розстрочки виконання
рішення від 24.04.2014 р. відмовити
повністю.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги Позивач посилається на те, що
надаючи Відповідачу розстрочку
виконання рішення строком на 8 місяців
без з'ясування обставин і оцінки
доказів, суд першої інстанції
припустився порушень ст. ст. 32-34, 36, 43, 121
ГПК України, п. 7.2. Постанови Пленуму
ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»,
що призвело до винесення незаконної
ухвали.

Так, Позивач вказує на те, що
основний борг в сумі 2 262 645,16 грн.
утворився ще в 2013 році. Відповідач не
надав суду жодних доказів в
підтвердження обставин, на які він
послався в обґрунтування поданої
заяви, у тому числі доказів
неможливості чи утруднення на даний
час виконання рішення суду,
відсутності активів для виконання
рішення суду та реальної загрози
зупинення господарської діяльності у
зв'язку з виконанням рішення суду,
винятковості випадку, з наявністю
якого процесуальний закон пов'язує
можливість надання розстрочки
виконання рішення суду. Крім того,
невиконання Відповідачем протягом
тривалого часу договірних зобов'язань
та рішення суду порушило матеріальні
інтереси Позивача, що призвело до
негативних наслідків для нього.
Розстрочка виконання рішення суду
погіршить і без того тяжкий фінансовий
стан Позивача та ускладнить його
фінансові відносини з третіми особами.

Представник Відповідача у судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволені апеляційної скарги, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, надавши суду копії платіжних
доручень про повну сплату коштів за
перший місяць відстрочення виконання
судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
30.07.2014 р. апеляційна скарга прийнята до
провадження колегією суддів у складі:
Кощеєв І. М. (головуючий ), Євстигнеєв О.
С, Бахмат Р. М., розгляд справи
призначений на 12.08.2014 р.

Розпорядженням Голови суду від 11.08.2014 р.
№ 319, у зв'язку з перебуванням судді
Бахмат Р.М. - члена постійно діючої
колегії суддів, визначеної наказом
голови суду № 24 від 17.06.2014 р., у
відпустці, та керуючись ст. 4 6 ГПК
України, п. п. 3.1.6, 3.1.7 розділу ІІ
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України № 30 від
26.11.2010 року, наказом Голови суду № 7 від
17.01.2011 р., справа була передана колегії
суддів у складі головуючого судді
Кощеєва І.М. (доповідач), суддів
Євстигнеєва О.С. і Іванова О.Г.

У судовому засіданні 12.08.2014 року
була оголошена вступна та резолютивна
частини постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Загальна сума, яка підлягає
стягненню з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ"
на користь Приватного підприємства
"Євробуд", за рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
24.04.2014 р. становить 2 262 645,16 грн.

ссновного боргу, 3% річних у розмірі 25
368,39 грн., інфляційні у розмірі 73 373,17
грн. та 47 227,74 грн. судового збору.

До господарського суду
Дніпропетровської області надійшла
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ"
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.04.2014 р. у справі № 904/1954/14
строком на 12 місяців, мотивуючи її
скрутним фінансовим становищем ( 60 %
ринку збуту продукції підприємства
відбувалось на території Російської
Федерації ), зумовлене нестабільністю
та складною політичною ситуацією в
країні, масовою відмовою споживачів
від своїх замовлень, наявністю значної
дебіторської заборгованості. В зв'язку
з негативними тенденціями в економіці,
в 2014 р. на підприємстві планується
скорочення працівників. Одноразове
погашення заборгованості є об'єктивно
неможливим у зв'язку з відсутністю
обігових коштів, та заблокує
господарську діяльність, що може
призвести до повного невиконання
Відповідачем своїх боргових
зобов'язань перед Позивачем та іншими
кредиторами, невиплати заробітної
плати робітникам, сплати податків до
бюджету.

Відтак, враховуючи наведені
Відповідачем в заяві доводи про
розстрочення судового рішення
обставини, господарський суд першої
інстанції дійшов висновку про
можливість надання заявнику
розстрочки, але строком на 8 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Із змісту вказаної статті
вбачається, що заява повинна містити:
викладення обставин та обґрунтування
причин, що унеможливлюють чи
утруднюють виконання рішення;
зазначення того, що просить заявник -
розстрочити чи відстрочити виконання
рішення, яким чином змінити спосіб і
порядок виконання рішення; вказівку, в
разі необхідності, про надіслання
ухвали про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, ухвали, постанови,
зміну способу та порядку їх виконання
установі банку або державному
виконавцю. До заяви мають бути додані
докази, які підтверджують обставини,
викладені в заяві щодо неможливості чи
утруднення виконання рішення.

Розстрочка означає виконання
рішення частками, встановленими
господарським судом, з певним
інтервалом у часі. Строки виконання
кожної частки також повинні
визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, скрутний матеріальний стан,
стосовно юридичної особи - наявну
загрозу банкрутства, відсутність
коштів на банківських рахунках і майна,
на яке можливо було б звернути
стягнення, щодо як фізичних, так і
юридичних осіб - стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен
враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк чи
попередньо встановленим способом, але
перш за все повинен враховувати такі ж
наслідки і для стягувача при затримці
виконання рішення та не допускати їх
настання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України
ухвала господарського суду має
містити, зокрема, вимогу, що
розглядається, стислий виклад суті
спору або зміст питання, з якого
виноситься ухвала, мотиви винесення
ухвали з посиланням на законодавство,
висновок з розглянутого питання.

Висновок суду щодо результатів
розгляду справи відповідно до ст. 43 ГПК
України повинен підтверджуватись
доказами, що оцінюються судом за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Прийняті судом докази повинні
відповідати вимогам ст. 34 ГПК України
про їх належність та допустимість.

Оскаржувана ухвала відповідає
вимогам ст. 86 ГПК України, оскільки
містить в обґрунтування висновку про
задоволення заяви про розстрочення
виконання судового рішення посилання
на належні та допустимі докази, які
підтверджують доводи заявника про його
скрутне фінансове становище, зумовлене
тривалою кризою неплатежів, що
підтверджується: звітом про фінансові
результати за січень - березень 2014 року
( збитки підприємства за 1 квартал 2014
року складають - 73 558 тис. грн. ), довідкою
про обсяг дебіторської заборгованості
( дебіторська заборгованість станом на
01.07.2014 р. складає 1 944 282 325,63 грн. ), довідки
за № 29/1-879 від 09.07.2014 р. ( залишок
грошових коштів станом на 09.07.2014 р.
становить 8 179,00 грн. ). Також, місцевим
судом взято до уваги, що

Відповідач є одним з містоутворюючих
підприємств м. Нікополя, забезпечує
роботою на даний момент 3 848 чоловік, для
яких заробітна плата отримана на
заводі, є єдиним джерелом існування.
Досить значну частку серед працюючих
на підприємстві займають незахищені
верстви населення, такі, як інваліди,
одинокі матері, молоді спеціалісти та
інші. Відрахування з виплат заробітної
плати, в свою чергу, є також однією з
найважливіших статей доходу
територіальної громади м. Нікополь.

Задовольняючи заяву Відповідача про
розстрочення виконання рішення на
підставі приписів ст. 121 ГПК України,
місцевий суд водночас врахував майнові
інтереси Позивача, зменшивши
зазначений у заяві Відповідача строк
розстрочення з 12 місяців до 8 місяців.

Також, слід зазначити на початок
належного виконання боржником ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.07.2014 р. стосовно
перерахування першої розстроченої
суми виконання рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
24.04.2014 р. у справі № 904/1954/14 до 15.08.2014 р. у
розмірі 301 076,81 грн., що підтверджується
наданими Відповідачем копіями
платіжних доручень на загальну суму

385 640,99 грн.: платіжне доручення № 9616 від
11.08.2014 р. на суму 89 690,58 грн., платіжне
доручення № 9610 від 11.08.2014 р. на суму 11
508,65 грн., платіжне доручення № 9611 від
11.08.2014 р. на суму 6 747,00 грн., платіжне
доручення № 9612 від 11.08.2014 р. на суму 30
856,73 грн., платіжне доручення № 9613 від
11.08.2014 р. на суму 34 483,20 грн., платіжне
доручення № 9614 від 11.08.2014 р. на суму 31
327,00 грн., платіжне доручення № 9615 від
11.08.2014 р. на суму 71 763,60 грн., платіжне
доручення № 9616 від 11.08.2014 р. на суму 89
690,58 грн., платіжне доручення № 9608 від
11.08.2014 р. на суму 19 573,65 грн., а це в свою
чергу свідчить про зацікавленість
Відповідача у прискореному
врегулюванні зазначеного конфлікту
інтересів сторін.

Враховуючи наведене, висновки
господарського суду відповідають
вимогам ст. 121 ГПК України та
грунтуються на належно досліджених
матеріалах справи, які підтверджують
обставини, викладені в клопотанні щодо
утруднення виконання рішення, тому
оцінивши належним чином вказані
обставини, суд визнав їх такими, що
можуть вважатися винятковими.

Таким чином, з врахуванням інтересів
Позивача, з огляду на існування
заборгованості Відповідача протягом
певного часу, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про
можливість часткового задоволення
заяви Відповідача про розстрочення
виконання рішення суду на 12 місяців
шляхом розстрочення виконання рішення
на 8 місяців.

Доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження,
суперечать матеріалам справи та не
спростовують належно встановлених
судом обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що ухвала
господарського суду підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Євробуд" залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2014 р.
у справі № 904/1954/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному
обсязі 13.08.2014 року

Головуючий суддя
І.М.Кощеєв

Суддя
О.С. Євстигнеєв

Суддя
О.Г. Іванов