м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12696/14 28.07.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування"

до відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 7 944,59 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Грабова І.А. - представник
за довіреністю № 3364/18 від 23.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" до
відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" про відшкодування
шкоди в порядку регресу в розмірі 7 944,59
грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 19.04.2013 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "АХА Страхування" та
ОСОБА_2 укладено договір №
ПРБ045а/13скв/12кдАС, предметом якого є
страхування транспортного засобу
марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1.

18.12.2013 року в м. Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням власника ОСОБА_2 та
автомобіля марки DAF, д.н. НОМЕР_4, під
керуванням водія ОСОБА_3.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від
17.01.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст..
124КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до умов договору
страхування страховик виплатив
страхувальнику страхове відшкодування
в сумі 8 454,59 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 84810 від 21.01.2014
року.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки DAF,
д.н. НОМЕР_4, на момент ДТП, застрахована
у відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта", згідно полісу №
АС/5601311.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
мирним шляхом позивач направив
відповідачу претензію на суму 8 454,59,
вих. № ЛВ3082 від 29.04.2014 року та
доповнення до заяви вих. № ЛВ3343 від
23.05.2014 року, отриманні останнім 06.05.20124
року та 29.05.2014 року відповідно, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, проте вимоги останній не
виконав, тому позивач звернувся до
суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 27.06.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
28.07.2014 року.

09.07.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 27.06.2014
року.

У судове засідання 28.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням № 012.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

19.04.2013 року між приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" та ОСОБА_2 укладено
договір № ПРБ045а/13скв/12кдАС, предметом
якого є страхування транспортного
засобу марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9321080 про
дорожньо-транспортну пригоду та
довідки ДАІ вбачається, що 18.12.2013 року в
м. Києві сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
Hyundai, д.н. НОМЕР_1, під керуванням
власника ОСОБА_2 та автомобіля марки DAF,
д.н. НОМЕР_4, під керуванням водія
ОСОБА_3.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від
17.01.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст..
124КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № 27484 від
24.12.2013 року вартість ремонту автомобіля
становить 8 626,58 грн.

Відповідно до умов договору
страхування, на підставі страхового
акту № 1.001.13.19384/VESKO1685 та розрахунку до
нього від 20.01.2014 року страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в сумі 8 454,59 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 84810 від 21.01.2014 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки DAF, д.н. НОМЕР_4,
яким скоєно ДТП, що спричинило
нанесення шкоди автомобілю марки Hyundai,
д.н. НОМЕР_1, належить ОСОБА_4. Остання
уклала з відкритим акціонерним
товариством "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" поліс
обов'язкового АС/5601311, розмір франшизи -
510,00 грн.

До приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, тому позивач направив
відповідачу претензію на суму 8 454,59,
вих. № ЛВ3082 від 29.04.2014 року та
доповнення до заяви вих. № ЛВ3343 від
23.05.2014 року, отриманні останнім 06.05.20124
року та 29.05.2014 року відповідно, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення № 039, № 037
відповідно.

Вимоги позивача відповідач не виконав.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 8
454,59 грн. (сплачена страхова сума
страховиком страхувальнику) - 510,00 грн.
(франшиза) = 7 944,59 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 17-а, )
на користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8, ) шкоду в
порядку регресу в розмірі 7 994 (сім тисяч
дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 59 коп.,
судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя

С.М.Мудрий