ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

04 серпня 2014 р.

Справа № 902/677/14

за позовом:Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011,
м. Київ, вул. Лєскова,9)

до:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості 33 285,62 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання Діхтярук
Т.А.

Представники

позивача : Цюнько Т.П.

відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення боргу в розмірі 33 285,62 грн., з
яких: 29000,00 грн. за дозволеним
овердрафтом; 4285,62 грн. заборгованості
за недозволеним овердрафтом.

Ухвалою суду від 22.05.2014 року було
порушено провадження у справі з
призначенням судового засідання на
11.06.2014 року.

Ухвалою суду від 11.06.2014 року розгляд
справи було відкладено на 04.08.2014 року
за межами встановленого строку
відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судове засідання 04.08.2014 року з'явився
представник позивача, який позов
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце судового засідання належним
чином повідомлений, про що свідчить
поштове повідомлення, яке наявне в
матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

02.11.2012 року між публічним акціонерним
товариства "Райффайзен Банк Аваль" та
фізичної особою-підприємцем ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
011/0037/102804 від 02.11.2012 року.

Відповідно до п.1.1. договору кредитор
надає позичальнику можливість
використання кредитної лінії ( надалі
кредит) з поточного рахунку, операції
за яким можуть здійснюватись з
використанням спеціальних платіжних
засобів, № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2), МФО 302247, (
далі-рахунок) шляхом здійснення
платежів в межах поточного ліміту з
рахунку у разі відсутності (
недостатності на рахунку грошових
коштів.

На дату укладання договору поточний
ліміт кредиту складає 22 000,00 грн. В
подальшому поточний ліміт
встановлюється та визначається
відповідно до статті 3 договору. 20.09.2013
року позивачем ліміт було збільшено
відповідачу до 29 000,00 грн.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору
на умовах договору, за умовами
наявності укладеного договору
страхування, у разі ініціювання
позичальником операцій по рахунку з
використанням спеціальних платіжних
засобів та при відсутності (
недостатності) на рахунку власних
коштів позичальника, кредитор
зобов'язується надати кредитні кошти
шляхом їх безготівкового переказу з
позичкового рахунку на рахунок в межах
поточного ліміту та здійснити
ініційовану позичальником операцію. З
моменту здійснення таких платежів
кредитором вважається таким, що надав
позичальнику кредит на суму здійснених
кредитором платежів. При цьому,
використання коштів за рахунок кредиту
з використанням платіжної картки до
рахунку із застосуванням ПІН - коду та /
або реквізитів картки ( зокрема, номер
картки. строк дії картки, код cvv2/cvc2
тощо), у т.ч. довіреними особами клієнта,
або із застосуванням CIN-коду, при
здійсненні видаткових операцій з
рахунку, розглядається сторонами як
використання кредиту позичальником.

Відповідно до п. 5.1. кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
протягом дії договору здійснювати
погашення заборгованості в порядку,
визначеному договором, шляхом
зарахування на рахунок щомісячного
обов'язкового платежу, розрахованого
відповідно до умов пункту 5.2 договору,
та здійснити повне (остаточне)
погашення заборгованості не пізніше
дати закінчення кредитування. Під
поняттям «Погашення заборгованості»
сторони розуміють повернення суми
кредиту, сплати процентів за
користування кредитом, сплати комісій,
неустойки та інших платежів, якщо такі
матимуть місце, які передбачені
договором, в тому числі відшкодування
витрат та збитків кредитора, пов'язаних
з неналежним виконанням позичальником
умов договору.

Відповідно до п.5.2. договору
позичальник зобов'язаний до 10 числа
включно кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за першою ( з дати
укладення договору) датою розрахунку
процентів платежів, забезпечити на
рахунку наявність коштів для сплати
щомісячного обов'язкового платежу в
сумі не менше 15 відсотків від залишку
заборгованості за кредитом на дату
розрахунку процентних платежів, але не
менше фіксованої суми, встановленої
відповідними тарифами кредитора. При
цьому, залишок заборгованості за
кредитом, що береться до розрахунку
щомісячного обов'язкового платежу,
включає використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів, комісій та
неустойок за всіма видами
заборгованості, зменшену на суму не
внесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів. В разі недостатності на
рахунку коштів, належних до сплати
позичальником кредитору за договором в
термін виконання зобов'язань
позичальником за договором,
позичальник вважається таким що
прострочив виконання своїх зобов'язань
за договором.

Відповідно до п.5.3. кредитного договору
позичальник зобов'язаний зарахувати на
картковий рахунок щомісячний платіж ,
розрахований у поточному періоді, сума
якого збільшена на суму невнесених
позичальником щомісячних обов'язкових
платежів попередніх періодів та на
суму непогашеного недозволеного
овердрафту.

Договір про відкриття та ведення
поточного рахунку містить додаток № 1
до нього ( далі- «Тариф продукту
«кредитна картка підприємця»).

02.11.2012 року між сторонами по кредитному
договору укладено договір № 011/0037/102804
про відкриття та ведення поточного
рахунку, операції за яким можуть
здійснюватися з використанням
платіжної картки, на підставі якого
кредитор відкрив позичальнику
поточний рахунок.

Відповідно до п. 4.1 даного договору у
разі списання з карткового рахунку
коштів коштів у сумі, що перевищує суму
кредитного ліміту, на картковому
рахунку виникає недозволений
овердрафт. Позичальник зобов'язаний
сплатити кредитору відсотки за
користування недозволеним овердрафтом
згідно з діючими тарифами банку.
Відсотки у даному випадку
розраховуються окремо виходячи із суми
недозволеного овердрафту на кінець
кожного дня протягом фактичного строку
існування недозволеного овердрафту.

Позивачем умови договору були виконані
в повному обсязі.

Натомість відповідач припинив
виконувати свої грошові зобов'язання,
на його картковому рахунку відсутні
грошові кошти для здійснення
щомісячного платежу.

24.04.2014 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою № 114-29-00/115 про
погашення існуючої заборгованості та
яка залишена без задоволення.

Непроведення розрахунків спонукало
позивача звернутися з позовом до суду.

Беручи до уваги встановлені обставини,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог з огляду на наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Виходячи із встановлених обставин
спору, суд дійшов висновку, що між
сторонами укладено кредитний договір,
правовідносини по якому врегульовано в
главі 71 ЦК України "Позика. Кредит.
Банківський вклад".

Зокрема, в ст. 1054 ЦК України вказано, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено,
що якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу. Якщо
позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549 - 552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до п.5.2. договору
позичальник зобов'язаний до 10 числа
включно кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за першою ( з дати
укладення договору) датою розрахунку
процентів платежів, забезпечити на
рахунку наявність коштів для сплати
щомісячного обов'язкового платежу в
сумі не менше 15 відсотків від залишку
заборгованості за кредитом на дату
розрахунку процентних платежів, але не
менше фіксованої суми, встановленої
відповідними тарифами кредитора. При
цьому, залишок заборгованості за
кредитом, що береться до розрахунку
щомісячного обов'язкового платежу,
включає використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів, комісій та
неустойок за всіма видами
заборгованості, зменшену на суму не
внесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів. В разі недостатності на
рахунку коштів, належних до сплати
позичальником кредитору за договором в
термін виконання зобов'язань
позичальником за договором,
позичальник вважається таким що
прострочив виконання своїх зобов'язань
за договором.

Відповідно до п.5.3. кредитного договору
позичальник зобов'язаний зарахувати на
картковий рахунок щомісячний платіж ,
розрахований у поточному періоді, сума
якого збільшена на суму невнесених
позичальником щомісячних обов'язкових
платежів попередніх періодів та на
суму непогашеного недозволеного
овердрафту.

Відповідно до п. 4.1 договору №
011/0037/102804 про відкриття та ведення
поточного рахунку від 02.11.2012 року у разі
списання з карткового рахунку коштів у
сумі, що перевищує суму кредитного
ліміту, на картковому рахунку виникає
недозволений овердрафт.
Позичальникзобов'язанийй сплатити
кредитору відсотки за користування
недозволеним овердрафтом згідно з
діючими тарифами банку. Відсотки у
даному випадку розраховуються окремо
виходячи із суми недозволеного
овердрафту на кінець кожного дня
протягом фактичного строку існування
недозволеного овердрафту.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги про стягнення з відповідача 29
000,00 грн. заборгованості за дозволеним
овердрафтом; 4 285,62 грн. заборгованості
за недозволеним овердрафтом
підлягають задоволенню. (розрахунок
заборгованості по картковому рахунку,
виписки банку)

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвали суду відповідач не
подав до суду жодного доказу в
спростування позовних вимог позивача
щодо стягнення заборгованості.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44,
49, ст.ст. 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України,
суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_3) на
користь Вінницької обласної дирекції
публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (м. Вінниця, вул.
50-річчя Пемоги,35, ) 29000,00
грн. заборгованості за дозволеним
овердрафтом; 4285,62 грн. заборгованості
за недозволеним овердрафтом; 1827,00 грн.
витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набранням рішення
законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Повне рішення складено 06 серпня 2014 р.

Суддя Яремчук
Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1)