ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Справа № 927/209/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна
В.Е.,суддівЧернова Є.В., Цвігун
В.Л.,розглянув касаційну скаргу ПП
"Спецтранс"на постановувід 10.06.2014 р.
Київського апеляційного
господарського суду у справі№927/209/13-г
господарського суду Чернігівської
областіза позовомВАТ Національна
акціонерна страхова компанія
"Оранта"доПП "Спецтранс"простягнення 74
500,00 грн.за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Підгорного К.Є., дов. від
03.02.2014 №03/02; Симанчука О.І., дов. від
28.07.2014 №28/07;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 27.08.2013 (суддя
М. Цимбал-Нарожна), позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з
Приватного підприємства "Спецтранс"
(14037,вул. Борисенка,47, м. Чернігів, ) на користь Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта""
(01032, вул. Жилянська,75, м. Київ, р/р
1044 в АКБ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ) 63166,87 грн. шкоди, а також
судові витрати: судовий збір в сумі
1458,77грн., 999,73 грн. витрат за проведення
судової експертизи. В іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 (судді М.
Чорногуз, Г. Жук, О. Агрикова) рішення
місцевого суду змінено. Рішення
викладено в наступній редакції, позов
задоволено частково. Стягнуто з
приватного підприємства "Спецтранс"
(14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, 47, ) на користь Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) затрати по виплаті
страхового відшкодування в розмірі 49
647 грн. 39 коп.

Стягнуто з приватного підприємства
"Спецтранс" (14037, м. Чернігів, вул.
Борисенка, 47, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (01032, м. Київ,
вул. Жилянська, 75, )
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 1 144 грн. 14 коп. за розгляд
справи місцевим господарським судом та
859 грн. 85 коп. витрати понесені на оплату
судової автотоварознавчої експертизи.
В іншій частині позову відмовлено
повністю." Стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) на користь приватного
підприємства "Спецтранс" (14037, м.
Чернігів, вул. Борисенка, 47, ) судові витрати у вигляді судового
збору за розгляд справи в Київському
апеляційному господарського суді в
сумі 180 грн. 66 коп. та 514 грн. 08 коп.
витрати понесені на оплату судової
автотоварознавчої експертизи.

Не погоджуючись із вказаними судовими
актами ПП "Спецтранс" звернулося із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 та рішення господарського суду
Чернігівської області від 27.08.2014 в
повному обсязі. Прийняти нове рішення,
яким відмовити ВАТ Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта" в
задоволенні позовних вимог. Вважає що
судами неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
а саме, ст. 600 ЦК України, ст.ст.33, 42, 43 ГПК
України, ст. 27 Закон України "Про
страхування".

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з огляду на таке.

Відповідно ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Апеляційним судом встановлено
наступне.

06 серпня 2010 року на а/д Чоп-Київ
трапилась ДТП за участю автомобіля
«Hyundai Grandeur» д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_6 та автомобіля «DAF», д.н.з.
НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_7
Вказане підтверджується довідкою ДАІ
(т. І, а.с. 23) та постановою
Новозаводського районного суду міста
Чернігова (т. І, а.с. 20).

Автомобіль «Hyundai Grandeur», згідно договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № УБ 426624 від 01
квітня 2010 року, було застраховано у
позивача (т. І, а.с. 25-27).

Згідно Звіту автотоварознавчого
дослідження № 232/10 від 01 грудня 2010 року,
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля «Hyundai Grandeur» д.н.з. НОМЕР_4, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 121 308,34 грн. (т. І, а.с. 37-39).

Позивачем складено страховий акт №
01-07-К та розрахунок страхового
відшкодування від 27 квітня 2011 року,
згідно яких сума, яка підлягає до
сплати в якості страхового
відшкодування становить 100 000 грн. (т. І,
а.с. 24).

Позивач виплатив страхувальнику
страхове відшкодування в сумі 100 000 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 37153 від 07 червня 2011 року (т.
І, а.с. 22).

Постановою Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 18 жовтня 2010
року по справі № 3-4421/2010 ОСОБА_7, водія
автомобіля «DAF», д.н.з. НОМЕР_5, визнано
винним у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП (т. І, а.с. 20).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_7 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок
експлуатації ним транспортного засобу
автомобіля «DAF», д.н.з. НОМЕР_5, згідно із
полісом № ВЕ/2049471, застрахована у ПрАТ
«Перша страхова компанія» (т. І, а.с. 19).

Позивач зазначає, що ним понесено
витрати пов'язанні з виплатою
страхового відшкодування в сумі 100 000
грн., рішенням Господарського суду
міста Києва від 19 листопада 2012 року у
справі № 5011-50/14117-2012 стягнуто з
страхової компанії відповідача
страхове відшкодування в порядку
регресу в розмірі 25 500 грн., вказана
сума стягнута в межах ліміту
відповідальності за шкоду заподіяну
майну, згідно полісу № ВЕ/2049471, а сума в
розмірі 74 500 грн. (100 000 грн. - 25 500 грн.)
повинна бути стягнута з власника
автомобіля «DAF».

Водій автомобіля «DAF», ОСОБА_7,
перебував з відповідачем на час
вчинення ДТП у трудових відносинах.

Господарський суд Чернігівської
області задовольняючи позовні вимоги
взяв до уваги висновок експерта № 995/13-24
від 08 липня 2013 року (т. ІІ, а.с. 2-6), яким
встановлено, що вартість
матеріального збитку (шкоди), завданого
ОСОБА_8, власнику автомобіля «Hyundai
Grandeur» д/н НОМЕР_4, у наслідок
пошкодження у ДТП 06.08.2010 року, станом
цін на момент ДТП, складала: без
врахуванням пошкоджень: бампера
переднього, фари правої, крила
переднього правого, підкрилка крила
переднього правого, дверей передніх - 88
166,87 грн.

Апеляційним судом зазначено, що
висновком експерта від 08 липня 2013 року
№995/13-24, на який посилається суд першої
інстанції, не досліджено вартість
запасних частин на час вчинення ДТП,
невірно встановлено вартість нормо
години ремонтно-відновлювальних робіт.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26 листопада 2013
року у справі № 927/209/13-г призначено
судову автотоварознавчу експертизу, на
розгляд якої винесено наступні
питання: 1. Чи відповідають пошкодження
автомобіля «Hyundai Grandeur», номерний знак
НОМЕР_4, які встановлені у висновку
експерта, пошкодженням завданим ДТП,
яке трапилось 06 серпня 2010 року? 2. Яка
вартість матеріальної збитку
завданого власнику автомобіля «Hyundai
Grandeur» номерний знак НОМЕР_4, пов'язані з
ДТП яка сталась 06 серпня 2010 року на а/д
Чоп-Київ з урахуванням зносу
автомобіля?

У висновку автотоварознавчої
експертизи № 14161/13-54 від 20 лютого 2014
року (т. ІІІ, а.с. 24-28) зазначено: « 1.
Відповісти чи відповідають
пошкодження автомобіля «Hyundai Grandeur»,
номерний знак НОМЕР_4, які встановлені у
висновку експерта, пошкодженням
завданим ДТП, яке трапилось 06 серпня 2010
року не уявляється можливим, оскільки
експертиза проводилась по матеріалам
справи». Що ж до другого питання, яке
поставлено на розгляд
автотоварознавчої експертизи у
висновку зазначено: «Вартість
матеріальної збитку завданого
власнику автомобіля «Hyundai Grandeur»
номерний знак НОМЕР_4, пов'язані з ДТП
яка сталась 06 серпня 2010 року на а/д
Чоп-Київ з врахуванням зносу
автомобіля та пошкоджень передньої
частини, складає: 82 691,81 грн.; Вартість
матеріальної збитку завданого
власнику автомобіля «Hyundai Grandeur»
номерний знак НОМЕР_4, пов'язані з ДТП
яка сталась 06 серпня 2010 року на а/д
Чоп-Київ з врахуванням зносу
автомобіля та без врахування
пошкоджень передньої частини, складає:
78 104,38 грн.»

В матеріалах відсутні відомості щодо
пошкодження під час ДТП передньої
частини застрахованого автомобіля,
натомість матеріали справи свідчать
про пошкодження тільки задньої частини
автомобіля «Hyundai Grandeur», а саме: 1.
Протокол огляду транспортного засобу
№ 232 (т. І, а.с. 29), висновок експерта УВМС
України в Закарпатській області
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру №
2183/389 (т. І, а.с. 109-112). Крім того, в
матеріалах справи міститься копія
схеми ДТП з якої теж вбачається, що
зіткнення відбулось передньої частини
автомобіля «DAF» та задньої частини
автомобіля «Hyundai Grandeur». Отже,
відшкодуванню підлягає тільки за
пошкодження задньої частини
автомобіля «Hyundai Grandeur».

Враховуючи викладене, апеляційний суд
дійшов висновку про те, що реальними
збитками, які завдані власнику
автомобіля "Hyundai Grandeur" внаслідок ДТП є 75
174,39 грн. Тому, так як 25 500 грн. завданих
збитків оплачено страховою компанією
відповідача, сума яка підлягає до
стягнення становить 49 647,39 грн.

Переглядаючи оскаржувані судові акти у
касаційному порядку колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та
відповідно до обставин справи майнова
шкода може бути відшкодована і в інший
спосіб, зокрема, шкода, завдана майну,
може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Крім того, у пункті 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року (з відповідними
змінами) вказано, що відшкодування
шкоди шляхом покладення на
відповідальну за неї особу обов'язку
надати річ того ж роду і якості,
виправити пошкоджену річ, іншим шляхом
відновити попереднє становище в натурі
застосовується, якщо за обставинами
справи цей спосіб відшкодування шкоди
можливий. Коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи втраченого
майна, робіт, які необхідно провести,
щоб виправити пошкоджену річ, усунути
інші негативні наслідки неправомірних
дій заподіювана шкоди. Як при
відшкодуванні в натурі, так і при
відшкодуванні заподіяних збитків
грішми потерпілому на його вимогу
відшкодовуються неодержані доходи у
зв'язку із заподіянням шкоди майну.

Відтак, якщо в склад реальних збитків
включені витрати, які заінтересована
особа повинна буде здійснити для
відновлення порушеного права, такій
особі належить довести їх
необхідність, а також гаданий розмір,
обґрунтованим розрахунком та доказами
на його підтвердження (Постанова
Верховного Суду України від 25.08.2009 у
справі №9/16/6/13/14/1593).

Суди попередніх інстанцій, визначаючи
розмір реальних збитків досліджують
лише висновки відповідних
товарознавчих експертиз та розрахунок
позивачем розміру страхового
відшкодування. Між тим, судами не
досліджено, чи відремонтовано
автомобіль "Hyundai Grandeur", яку суму реально
витратив власник цього автомобіля для
здійснення ремонту. В матеріалах
справи відсутні будь-які товарні чеки,
акти виконаних робіт, які б
підтверджували суму, яку власник
автомобіля реально витратив на ремонт.
За таких обставин, передчасно
стягувати із відповідача будь-які
кошти.

Отже, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що судами не дотримано вимог ст. 33,43 ГПК
України щодо повного та всебічного
встановлення та дослідження всіх
обставин справи. Доводи скаржника в цій
частині є обґрунтованими.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
№11 "Про деякі питання застосування
розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що недодержання судом
першої або апеляційної інстанції ст.ст.
47,43 ГПК України процесуального права,
якщо воно унеможливило встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного розгляду справи, є
підставою для скасування прийнятих у
справі судових актів.

Відтак, рішення господарського суду
Чернігівської області від 27.08.2013 та
постанова Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до
господарського суду Чернігівської
області (пункт 3 частини першої статті
1119 ГПК), оскільки вищевказаних порушень
припустилися суди обох інстанцій.

Під час нового розгляду справи
необхідно усунути зазначені вище
порушення.

З'ясувати, яку суму реально витратив
власник цього автомобіля для
здійснення ремонту. Для цього
дослідити товарні чеки, акти виконаних
робіт, які б підтверджували суму, яку
власник автомобіля реально витратив на
ремонт та обсяг робіт, які виконані.
Співставити, чи відповідають обсяги
виконаних робіт пошкодженням,
отриманим автомобілем під час ДТП.

До встановлених обставин справи
правильно застосувати норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини. Винести
обґрунтоване, законне рішення суду.

Керуючись ст.ст. 1115 - 11112 Господарського
процесуального кодексу України, - Вищий
господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПП "Спецтранс"
задовольнити частково. Рішення
господарського суду Чернігівської
області від 27.08.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду Чернігівської
області.

Головуючий, суддяВ. Овечкін Судді:Є.
Чернов В. Цвігун