ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" липня 2014 р.
Справа № 61/230-10

вх. № 1818 (н.р. 8400/4-61)

Суддя господарського суду: Інте Т.В.

при секретарі судового засідання:
Федорова К.О.

за участю представників:

стягувача - Зінченко Ю.В., дов. ВРТ № 086195
від 15.06.14 р.;

боржника (скаржника) - Хомякова А.Л., дов.
б/н від 08.01.14 р.;

ВДВС - Дудка І.М., дов. № 44-03/44/1733 від 25.12.13
р.;

третьої особи - не з'явився;

розглянувши скаргу Публічного АТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
на дії Відділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
України у справі за позовом
Національного банку України в особі
Управління Національного банку
України в Харківській області, м.
Харків

до Публічного АТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації",
м. Харків

3-я особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Публічне акціонерне
товариство "Земельний банк", м. Харків

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
звернувся зі скаргою на дії відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України, в
якій просило визнати недійсною
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 14 листопада 2013
року, винесену у виконавчому
провадженні № 34207337, що відкрите з
виконання наказу Господарського суду
Харківської області від 10 жовтня 2011
року та постанови Харківського
апеляційного господарського суду від 12
червня 2012 року.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 18 березня 2014
року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 14 квітня 2014
року апеляційну скаргу ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
залишено без задоволення, ухвалу
Господарського суду Харківської
області від 18 березня 2014 року - без
зміни.

Постановою вищого господарського суду
України від 02.07.14 р. по даній справі,
касаційну скаргу задоволено частково,
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 14 квітня 2014
року та ухвалу Господарського суду
Харківської області від 18 березня 2014
року, скасовано, а справу передано до
господарського суду Харківської
області на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15.07.14 р., справу
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 28.07.14 р.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 28.07.14 р. по 30.07.14 р., для надання
сторонами додаткових документів.

22.07.14 р. стягувач через канцелярію суду
надав письмові пояснення, в яких
зазначив, що постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 14
листопада 2013 року винесена з
дотриманнях діючого законодавства, а
отже, підстави для її скасування
відсутні.

23.07.14 р. та 29.07.14 р. боржник надав
письмові пояснення, в яких зазначив, що
оскільки рішенням господарського суду
Харківської області від 10.10.2011р. по
справі №61/230-10 та постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 12.06.2012р.
звернуто стягнення саме на предмет
іпотеки з визначенням його вартості в
сумі 3273302,00 грн., виконання якого
повинно бути здійснено саме за рахунок
цього майна та наведеною вартістю
шляхом його продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, прийняття державним
виконавцем постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 14.11.2013р.
щодо стягнення виконавчого збору у
розмірі 5897328,76 грн. (10% від 5897328,76 грн.) є
необґрунтованим.

Представник стягувача в судовому
засіданні 30.07.14 р. підтримав свої
пояснення, проти задоволення скарги
заперечував.

Представник боржника в судовому
засіданні 30.07.14 р. підтримав свою
скаргу, просив її задовольнити, 29.07.14 р.
через канцелярію суду надав
витребувані судом документи.

Суд, дослідивши надані документи,
долучив їх до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник Відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України в судовому засіданні
30.07.14 р., проти задоволення скарги
заперечував та зазначив, що постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 14 листопада 2013 року винесена
з дотриманнях діючого законодавства, а
отже, підстави для її скасування
відсутні. Крім того, представник ВДВС
через канцелярію суду надав клопотання
для відкладення розгляду справи у
зв'язку з відсутністю витребуваних
судом документів, зокрема, Звіту про
оцінку спірних нежитлових приміщень.

Суд, дослідивши клопотання Відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України,
беручи до уваги надання боржником
витребуваного судом Звіту про оцінку
спірних нежитлових приміщень, вважає
за необхідне в задоволенні зазначеного
клопотання відмовити та розглянути
скаргу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін та Відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України, суд встановив наступне.

18.06.2008р. між стягувачем (кредитор) та
Харківським акціонерним комерційним
Земельним банком (позичальник),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Земельний банк"
(третя особа у справі) було укладено
кредитний договір №5 (а.с. 13-15, т.1).

06.07.2009р. між стягувачем
(іпотекодержатель), третьою особою (ПАТ
"Зембанк" - боржник) та боржником
(іпотекодавець) було укладено договір
іпотеки №5/2, відповідно до умов якого,
боржник з метою забезпечення виконання
ПАТ "Зембанк" зобов'язань з повернення
кредиту за кредитним договором №5 від
18.06.2008р. (основне зобов'язання), передав
стягувачу нерухоме майно (предмет
іпотеки), а саме: нежитлові приміщення
3-го поверху №95, 96, 97, 98, 99, 100, 104, 105, 106, 107 в
літ. "А-7" площею 180,9 кв.м., які
знаходяться за адресою: м.Харків, м-н
Рози Люксембург, 10 та нежитлові
приміщення 6-го поверху №187а, 187-193, 195, 198,
198а, 199, 199а в літ. "А-7" площею 213,2 кв.м., які
знаходяться за адресою: м.Харків, м-н
Рози Люксембург, 10.

Пунктом 2.4.3 договору іпотеки визначено,
що стягувач має право звернути
стягнення на предмет іпотеки,
відповідно до чинного законодавства у
разі, коли в момент настання терміну
виконання ПАТ "Зембанк" зобов'язань,
забезпечених іпотекою за цим
договором, вони не будуть виконані.

У зв'язку з неналежним виконанням ПАТ
"Зембанк" його грошових зобов'язань за
кредитним договором №5 від 18.06.2008р.,
стягувач звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до
боржника про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 10 жовтня 2011
року позов задоволено повністю. З метою
задоволення вимог Національного банку
України в особі Управління
Національного банку України в
Харківській області за кредитним
договором № 5 від 18 червня 2008 року у
розмірі 50000000,00 гривень за основним
боргом, прострочених відсотків за
користування кредитом в сумі 8973287,65
гривень, звернуто стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки №5/2 від 6
липня 2009 року, посвідченим приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованим в реєстрі за №2413, а
саме: нежитлові приміщення 3-го поверху
№95, 96, 97, 98, 99, 100, 104, 105, 106, 107 в літ. "А-7", які
знаходяться за адресою: м.Харків, м-н
Рози Люксембург, 10, загальною площею 180,9
кв.м. та нежитлові приміщення 6-го
поверху №187а, 187-193, 195, 198, 198а, 199, 199а в
літ."А-7", які знаходяться за адресою :
м.Харків, м-н Рози Люксембург, 10,
загальною площею 213,2 кв.м., що оцінені
(на дату укладення договору іпотеки) на
суму 4024200,00 гривень, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12 червня 2012
року рішення Господарського суду
Харківської області від 10 жовтня 2011
року змінено, а саме: п. 4 резолютивної
частини рішення викладено в наступній
редакції: "З метою задоволення вимог
Національного банку України в особі
Управління Національного банку
України в Харківській області за
кредитним договором № 5 від 18 червня 2008
року у розмірі 50000000,00 гривень за
основним боргом, прострочених
відсотків за користування кредитом в
сумі 8973287,65 гривень, звернути стягнення
на предмет іпотеки за договором
іпотеки № 5/2 від 6 липня 2009 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в
реєстрі за № 2413, а саме: нежитлові
приміщення 3-го поверху № 95, 96, 97, 98, 99, 100,
104, 105, 106, 107 в літ. "А-7", які знаходяться за
адресою: м. Харків, м-н Рози Люксембург,
10, загальною площею 180,9 кв. м та
нежитлові приміщення 6-го поверху № 187а,
187-193, 195, 198, 198а, 199, 199а в літ "А-7", які
знаходяться за адресою: м.Харків, м-н
Рози Люксембург, 10, загальною площею 213,2
кв. м, шляхом продажу його на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження та встановити початкову
вартість предмету іпотеки: нежитлові
приміщення 3-го поверху №95, 96, 97, 98, 99, 100,
104, 105, 106, 107літ. "А-7", які знаходяться за
адресою: м.Харків, м-н Рози Люксембург,
10, загальною площею 180,9 кв.м. в розмірі
1680181,00 гривень; та нежитлові приміщення
6-го поверху №187а, 187-193, 195, 198, 198а, 199, 199а в
літ."А-7", які знаходяться за адресою:
м.Харків, м-н. Рози Люксембург,10,
загальною площею 213,2 кв.м. в розмірі
1593121,00 гривень." В іншій частині рішення
Господарського суду Харківської
області від 10 жовтня 2011 року залишено
без зміни.

26 червня 2012 року, на виконання
вказаного рішення, видано відповідний
наказ (а.с. 102 т.4).

07.08.2012 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
ДВС України Кушнір Л.В. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (а.с. 178 т.7).

Пунктом 2 постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.08.2012р.,
згідно якої відкрито виконавче
провадження №34207337 з виконання наказу
господарського суду Харківської
області від 26.06.2012р. по справі №61/230-10, що
виданий на виконання рішення
Господарського суду Харківської
області від 10.10.2011р. по справі №61/230-10 та
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 12.06.2012р. по
справі №61/230-10, державний виконавець
зазначив боржнику самостійно виконати
рішення суду, а саме, сплатити
заборгованість згідно виконавчого
документа у строк до семи днів з
моменту винесення (отримання)
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Вважаючи незаконним встановлення
державним виконавцем такого способу
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 10.10.2011р. по
справі №61/230-10 та постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 12.06.2012р. по
справі №61/230-10, як сплата боржником
(майновим поручителем) заборгованості,
боржник оскаржив до господарського
суду Харківської області постанову про
відкриття виконавчого провадження від
07.08.2012р. в частині скасування пункту 2,
яким передбачено боржнику самостійно
виконати: рішення суду, а саме, сплатити
заборгованість згідно
виконавчого/документа у строк до семи
днів з моменту винесення (отримання)
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

21.02.2013 р. господарським судом
Харківської області винесено ухвалу по
справі №61/230-10, якою суд скасував
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 07.08.2012р., винесену
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л. В., згідно якої відкрито
виконавче провадження №34207337 з
виконання наказу Господарського суду
Харківської області від 26.06.2012р. по
справі №61/230-10 в частині пункту 2, яким
передбачено боржнику самостійно
виконати: рішення суду, а саме, сплатити
заборгованість згідно виконавчого
документа у строк до семи днів з
моменту винесення (отримання)
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Ухвала господарського суду
Харківської області від 21.02.2013р. по
справі №61/230-10 залишена без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.03.2013р. по
справі №61/230-10.

14.11.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
ДВС України Юхименко О.С. винесено
постанову про стягнення виконавчого
збору за наказом № 61/230-10, виданим
господарським судом 26.06.2012 року. Розмір
виконавчого збору визначений
державним виконавцем у розмірі 5897328,76
грн. із розрахунку 10 відсотків суми, що
підлягає стягненню за кредитним
договором №5 від 18.06.2008р. (а.с. 176 т.7).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії
ВДВС щодо визнання недійсною постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 14.11.2013 року, винесену у
виконавчому провадженні № 34207337,
скаржник посилається на те, що
зазначеною постановою державного
виконавця встановлено виконавчий збір
у розмірі 5897328,76 грн. із розрахунку 10
відсотків від загальної суми
заборгованості за кредитним договором
№5 від 18.06.2008р., в той час коли, розмір
відповідальності боржника за
невиконання третьою особою зобов'язань
за вказаним кредитним договогом,
відповідно до ст. 11 Закону України "Про
іпотеку", обмежується початковою
вартістю предмета іпотеки в сумі 3273302,00
грн., встановленої наказом
господарського суду Харківської
області від 26.06.12 р. по справі № 61/230-10.
Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі
невиконання боржником рішення,
зокрема, майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Таким чином, сума виконавчого збору
розраховується з вартості предмета
примусового виконання, а отже,
обмежується вартістю майна боржника,
яке стягується або сумою коштів, що
стягуються.

Як вже було зазначено, між стягувачем
(іпотекодержатель), третьою особою (ПАТ
"Зембанк", боржник) та боржником
(іпотекодавець) було укладено договір
іпотеки №5/2, відповідно до умов якого,
боржник з метою забезпечення виконання
ПАТ "Зембанк" зобов'язань з повернення
кредиту за кредитним договором №5 від
18.06.2008р. (основне зобов'язання), передав
стягувачу нерухоме майно (предмет
іпотеки), а саме: нежитлові приміщення
3-го поверху №95, 96, 97, 98, 99, 100, 104, 105, 106, 107 в
літ. "А-7" площею 180,9 кв.м., які
знаходяться за адресою: м.Харків, м-н
Рози Люксембург, 10 та нежитлові
приміщення 6-го поверху №187а, 187-193, 195, 198,
198а, 199, 199а в літ. "А-7" площею 213,2 кв.м., які
знаходяться за адресою: м.Харків, м-н
Рози Люксембург, 10.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
іпотеку", іпотека це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Майновий поручитель - це особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
"Про іпотеку", за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Зі змісту рішення господарського суду
по даній справі вбачається, що вимогою
позивача (предметом позову) по справі
№61/230-10 є звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом продажу його на
прилюдних торгах з початковою
загальною вартістю 3273302,00 грн. у межах
процедури виконавчого провадження, а
не стягнення з боржника суми
заборгованості у розмірі 58973287,65 грн.
Тобто, в даному випадку розмір вимог
позивача по справі №61/230-10 складається
з вартості предмета іпотеки на який
звернуто стягнення.

Отже, предметом примусового виконання
у даній справі є лише реалізація
предмета іпотеки на прилюдних торгах з
початковою ціною, визначеною у рішенні
суду в сумі 3273302,00 грн., з наступним
спрямуванням виручених від продажу
коштів на погашення основного боргу та
покриття витрат, пов'язаних з
виконанням саме цього рішення суду.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
іпотеку", майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Враховуючи вищевикладені норми
матеріального права, суд приходить до
висновку, що скаржник, як майновий
поручитель, дійсно поручився за
основного боржника - ПАТ "ЗЕМБАНК" нести
відповідальність за кредитним
договором №5 від 18.06.2008р. в повному
обсязі, але при цьому, враховуючи ст.11
Закону України "Про іпотеку", розмір
відповідальності відповідача
обмежується вартістю предмета іпотеки
в сумі 3273302,00 грн., встановленої наказом
господарського суду Харківської
області від 26.06.12 р. по справі № 61/230-10.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 02.07.2014р. по даній справі.

Отже, зважаючи на той факт, що рішенням
Господарського суду Харківської
області від 10.10.2011р. та постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 12.06.2012р. по
справі №61/230-10 звернуто стягнення саме
на предмет іпотеки з визначенням його
початкової вартості в сумі 3273302,00 грн.,
виконання якого повинно бути здійснено
саме за рахунок цього майна та
наведеною вартістю шляхом його продажу
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, суд приходить
до висновку, що постанова державного
виконавця про стягнення з боржника
виконавчого збору від 14.11.2013р. щодо
стягнення виконавчого збору у розмірі
5897328,76 грн. із розрахунку 10 відсотків
від загальної суми заборгованості за
кредитним договором №5 від 18.06.2008р. є
неправомірною.

Відповідно до п.п. 9.13. п. 9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, суд визнає доводи
заявника правомірними та, вважає за
необхідне, визнати недійсною постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 14.11.2013 р. винесену у
виконавчому проваджені №34207337, що
відкрите з виконання наказу
Господарського суду Харківської
області від 26.06.2012р. по справі №61/230-10.

Керуючись ст.ст. 25, 28 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 1, 7, 11
Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 86, 1212
ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства "Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації" на дії Відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України під час виконання
наказу Господарського суду
Харківської області від 26.06.2012р. по
справі №61/230-10 - задовольнити.

Визнати постанову старшого державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Юхименко О.С. про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
виконавчого збору від 14.11.2013 р. винесену
у виконавчому проваджені №34207337, що
відкрите з виконання наказу
Господарського суду Харківської
області від 26.06.2012р. по справі №61/230-10, -
недійсною.

Суддя
Інте Т.В.