ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"25" липня 2014 р.
№ 925/1271/14

м. Черкаси

Суддя господарського суду
Черкаської області Пащенко А.Д.,

розглянувши матеріали за позовом
комунального підприємства
"Тальнівське підприємство теплових
мереж" Тальнівської міської ради до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення 10944,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатором КП "Тальнівське
підприємство теплових мереж" подано до
господарського суду Черкаської
області позовну заяву від 22.07.2014 №
02-08/320 про стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 коштів в сумі 10 944
грн. 23 коп.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру позивачем
сплачується судовий збір у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. Станом на 01 січня 2014
року мінімальна заробітна плата в
Україні становила 1218 грн. 00 коп. Таким
чином, за вказаним вище позовом
позивач повинен сплатити 1827 грн.
судового збору та доказ сплати подати
суду.

Однак, позивач не подав доказів
сплати судового збору із позовної
вимоги про стягнення коштів в порядку
та розмірі, встановленому Законом.
Натомість подав клопотання про
відстрочення сплати судового збору на
час до ухвалення судового рішення у
справі у зв'язку з тим, що постановою
господарського суду від 17.02.2009 у справі
№ 01-18-01/625 "Тальнівське підприємство
теплових мереж" визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру,
згідно проведеної інвентаризації та
отриманих довідок підприємство не
володіє рухомим та нерухомим майном,
всі рахунки банкрута закриті, на
ліквідаційному рахунку кошти відсутні;
визнання товариства банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури у
відношенні відсутнього боржника уже є
ознакою неплатоспроможності, що
встановлено судовим рішенням.

Розглянувши клопотання позивача,
суд вважає його таким, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

В статті 8 Закону України "Про
судовий збір" вказано, що враховуючи
майновий стан сторони, суд може своєю
ухвалою відстрочити або розстрочити
сплату судового збору на певний строк,
але не довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі,
зазначеній у частині першій цієї
статті.

Таким чином, за змістом статті 8
Закону відстрочення, розстрочення
сплати судового збору чи звільнення
позивача від сплати судового збору є
правом, а не обов'язком суду.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.
Особа, яка заявляє клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, повинна навести доводи
і подати докази на підтвердження того,
що її майновий стан перешкоджав
(перешкоджає) сплаті нею судового збору
у встановленому порядку і розмірі.

Позивач не подав доказів на
підтвердження того, що його майновий
стан перешкоджав сплаті судового збору
при поданні даної позовної заяви. Сам
факт визнання підприємства - позивача
банкрутом постановою господарського
суду Черкаської області від 17.02.2009 не
може свідчити про неможливість або
утруднення в здійсненні оплати
судового збору у встановлених законом
розмірах і в строки для подання
позовної заяви від 22.07.2014. Твердження
ліквідатора про відсутність майна та
коштів на рахунках
підприємства-банкрута нічим не
підтверджені, відсутність коштів на
ліквідаційному рахунку на якусь певну
дату не може свідчити про їх
відсутність взагалі та неможливість
отримання через певний час. Тим більше,
що позивач не вказує про можливість
сплати ним судового збору до
Державного бюджету до прийняття
рішення у справі.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позивачем не доведено і
належними доказами не підтверджено
наявності обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, тому клопотання позивача про
відстрочення сплати судового збору є
необгрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

В пункті 4 статті 63 ГПК України
вказано, що суд повертає позовну заяву
і додані до неї документи без розгляду,
якщо позивачем не подано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі.

З огляду на викладене, позовна
заява № 02-08/320 від 22.07.2014 і додані до неї
документи підлягають поверненню
позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 ГПК
України,

УХВАЛИВ:

Клопотання за підписом
ліквідатора КП "Тальнівське
підприємство теплових мереж" про
відстрочення сплати судового збору
залишити без задоволення.

Позовну заяву з доданими до неї
документами повернути КП "Тальнівське
підприємство теплових мереж" без
розгляду

Ухвалу може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом п'яти днів.

Суддя
Пащенко А.Д.