ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 рокуСправа № 912/2070/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Тимошевської
В.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/2070/14

за позовом: фермерського господарства
"Рубін", с. Верблюжка, Новгородківський
район, Кіровоградська область

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ", с.
Бережинка, Кіровоградський район,
Кіровоградська область

про стягнення 154 981,00 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, адвокат (договір
від 23.05.2014 р., посвідчення НОМЕР_1 від
26.11.2008 р.);

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Фермерське господарство "Рубін"
звернулось до господарського суду з
позовною заявою, яка містить вимогу про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ"
заборгованості в сумі 154 981,00 грн., з
якої: 135 000,00 грн. основного боргу, 9 450,00
грн. штрафу, 776,71 грн. 3% річних та 9 754,29
грн. інфляційних втрат, з покладенням
на відповідача витрат по сплаті
судового збору.

Позовні вимоги мотивовано
невиконанням відповідачем обов'язку з
повернення коштів, наданих йому на
підставі договору безвідсоткового
займу від 05.03.2014.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 27.06.2014
порушено провадження у справі № 912/2070/14
за даним позовом.

01.08.2014 позивач подав у даній справі
заяву, згідно якої, з посиланням на ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, повідомив про зменшення
розміру позовних вимог та просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 145 531,00 грн.

В судовому засіданні 01.08.2014 зі сторони
позивача надійшла письмова заява від
01.08.2014 про часткову відмову від позову,
згідно якої позивач відмовився від
позову в частині стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ" штрафу в
сумі 9 450,00 грн. та просить стягнути з
відповідача лише суму основного боргу
в розмірі 135 000,00 грн., з урахуванням
встановленого індексу інфляції в
розмірі 9 754,29 грн. та 3% річних в розмірі
776,71 грн., з покладенням на відповідача
витрат по сплаті судового збору та
витрат на правову допомогу (а.с. 48).

Заяву від 01.08.2014 про зменшення розміру
позовних вимог позивач не підтримав та
просить не розглядати.

Відповідач в засідання суду не
з'явився, вимог суду не виконав,
письмових заперечень або будь-яких
пояснень по суті спору суду не надав.

Ухвала господарського суду від 27.06.2014
про порушення провадження у справі
повернута до суду органом поштового
зв'язку без вручення адресату з
відміткою: "За закінченням терміну
зберігання".

З матеріалів справи слідує, що ухвала
господарського суду про порушення
провадження у даній справі направлена
на адресу відповідача, яка зазначена в
позовній заяві та за якою ТОВ "ВКФ ВОЛЯ"
зареєстровано в ЄДРПОУ (а.с. 26-28).

Крім того, згідно договору
безвідсоткового займу від 05.03.2014,
стягнення за яким є предметом спору у
даній справі, адресою ТОВ "ВКФ ВОЛЯ"
значиться: 25009, м. Кіровоград, вул.
Яновського, 153-А, кв. 77.

З метою забезпечення принципів
рівності та змагальності сторін в
судовому процесі та недопущення
порушення процесуальних прав сторін,
господарський суд направив ухвалу
господарського суду від 22.07.2014 про
відкладення розгляду справи за
вказаною вище адресою та додатково на
адресу керівника ТОВ "ВКФ ВОЛЯ"
Романчик Олексія Григоровича.

Однак, ухвала, яка направлялась на
адресу керівника ТОВ "ВКФ ВОЛЯ"
повернута до суду органом поштового
зв'язку без вручення адресату з
відміткою: "За закінченням терміну
зберігання".

Крім того, господарським судом
здійснено відстеження пересилання
поштових відправлень, відповідно до
якого ухвала суду від 22.07.2014 про
відкладення розгляду справи, яка
направлялась за адресами: 27605,
Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Бережинка,
вул. Лісова, 10-а та 25009, м. Кіровоград,
вул. Яновського, 153-А, кв. 77, не вручені
адресату у зв'язку з його відсутністю.

Відповідно до п.п. 3.9.1., 3.9.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.11 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (зі
змінами та доповненнями), за змістом ст.
64 Господарського процесуального
кодексу України, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, господарським судом
дотримано вимог процесуального закону
щодо належного повідомлення
відповідача про дату, час та місце
розгляду даної справи.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час і
місце проведення судового засідання,
господарський суд вважає можливим
розглянути справу в судовому засіданні
01.08.2014 за його відсутності та за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи та оцінивши подані докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.03.2014 між фермерським господарством
"Рубін" (Позикодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ"
(Позичальник) укладено договір
безвідсоткового займу (далі - Договір),
відповідно до умов якого Позикодавець
надає Позичальнику грошові кошти
(безвідсоткову позику), а Позичальник
зобов'язується повернути Позикодавцю
суму позики у строк до 01.04.2014 (п.1.1.
Договору).

Згідно п. 2.2. Договору сума позики
передається Позичальнику на протязі 2-х
робочих днів з моменту підписання
договору.

Порядок повернення позики
здійснюється шляхом зняття з
розрахункового рахунку грошових
коштів або перерахування їх на
особовий рахунок Позикодавця (п. 3.1.
Договору).

Даний договір вступає в силу з моменту
його підписання та діє до виконання
сторонами зобов'язань по даному
договору (п. 7.1. Договору).

Договір укладено в письмовій формі,
підписано уповноваженими
представниками сторін Договору та
скріплено печатками.

Господарський кодекс України визначає,
що підставою виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір, який
укладається та виконується за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, встановлених
Господарським кодексом України (ст. ст.
174, 179, 193 Господарського кодексу
України).

Договором, згідно ст. 626 Цивільного
кодексу України, є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору, позивач за
платіжними дорученнями № 239 від 05.03.2014
на суму 20 00000 грн. та № 240 від 05.03.2014 на
суму 115 000,00 грн. надав відповідачу
кошти в сумі 135 000,00 грн. в якості
поворотної фінансової допомоги.

Між тим, як повідомляє позивач,
відповідач отримані грошові кошти не
повернув, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість в сумі 135 000,00 грн., що
стало підставою для звернення до суду з
позовом у даній справі.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За вимогами ст. 1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

Однак, відповідачем докази повернення
позивачеві суми позики в розмірі 135 000,00
грн. не надано.

Таким чином, враховуючи те, що факт
невиконання відповідачем свого
обов'язку з повернення позики
підтверджується матеріалами справи,
господарський суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ" боргу в
розмірі 135 000,00 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 3 % річних в
сумі 776,71 грн., нарахованих за порушення
строків повернення суми позики, та 9 754,29
грн. інфляційних нарахувань на суму
боргу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене, господарський
суд дійшов висновку, що заявлені до
стягнення суми 3% річних за 70 днів
прострочення та інфляційні втрати, що
нараховані за квітень-травень 2014, є
обґрунтованими, а позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Під час подання позову, позивач також
заявив до стягнення з відповідача
штраф в розмірі 9 450,00 грн.

Однак, заявою від 01.08.2014 позивач
відмовився від позову в частині
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ" штрафу.

Право позивача на відмову від позову
передбачено частиною четвертою ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 78 названого кодексу
відмова позивача від позову
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи; заява
підписується позивачем.

Згідно пункту 4 частини першої ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України відмова позивача від позову і
прийняття її господарським судом є
підставою для припинення провадження у
справі.

Господарський суд враховує, що заява
позивача від 01.08.2014 підписана
уповноваженою особою фермерського
господарства "Рубін", яка діє на
підставі довіреності № 3 від 23.05.2014, в
якій передбачено право представника на
відмову повністю чи частково від
позовних вимог (а.с. 20).

До прийняття відмови від позову
господарським судом роз'яснено
присутньому в судовому засіданні
представнику позивача наслідки
припинення провадження у справі, що
визначені частиною другою ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України та згідно з якими у випадках
припинення провадження у справі
повторне звернення до господарського
суду зі спору між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав не
допускається.

На підставі викладеного, господарський
суд приймає відмову фермерського
господарства "Рубін" від позову в
частині стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ"
штрафу в розмірі 9 4510,00 грн. та припиняє
провадження у справі в цій частині на
підставі пункту 4 частини першої ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача відповідно до розміру
задоволених позовних вимог. При цьому,
господарський суд звертає увагу
позивача, що у випадку припинення
провадження у справі сплачений судовий
збір не повертається.

Позивач також просить відшкодувати
витрати на оплату послуг адвоката в
розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України до
судових витрат віднесені, зокрема,
витрати, пов'язані з оплатою послуг
адвоката.

Частиною 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що витрати, які підлягають
сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України "Про адвокатуру".

Згідно ст. 30 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту.

Як зазначено в пункті 6.3. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Фактичне надання послуг адвоката та
понесення позивачем витрат на їх
оплату в розмірі 3000,00 грн. у даній
справі підтверджено наступними
документами: розрахунком № 1 від 22.07.2014
суми гонорару за надану правову
допомогу до договору про надання
юридичних послуг від 23.05.2014, що
підписаний між позивачем та адвокатом
(а.с. 34); свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльності (а.с. 22);
квитанцією від 22.07.2014 про отримання
коштів в розмірі 3000,00 грн. (а.с. 35);
представництвом інтересів позивача
під час слухання справи адвокатом
ОСОБА_1 і підписання ним позовної заяви
та фактична участь адвоката в судових
засідання, що проводились у даній
справі 22.07. і 01.08.2014.

Виходячи з наведеного та положень ч. 5
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
вважає наявними підстави для
покладення на відповідача витрат з
оплати послуг адвоката в розмірі 3000,00
грн.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 78, 80, 82, 84,
85, 87, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти відмову фермерського
господарства "Рубін" від позову в
частині стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ"
штрафу в сумі 9 450,00 грн. та припинити
провадження у справі в цій частині.

Позовні вимоги фермерського
господарства "Рубін" про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ" 145 531,00 грн.
основного боргу з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ" (27605,
Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Бережинка,
вул. лісова, 10А, ідентифікаційний код
37503184) на користь фермерського
господарства "Рубін" (28223,
Кіровоградська область,
Новгородківський район, с. Верблюжка,
вул. Калініна, 186, ідентифікаційний код
32730332) заборгованість в сумі 145 531,00 грн.,
з якої: 135 000,00 грн. основного боргу, 9 754,29
грн. інфляційних втрат, 776,71 грн. 3%
річних, а також 2 910,62 грн. судового
збору та 3 000,00 грн. витрат на правову
допомогу.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Примірник рішення направити
товариству з обмеженою
відповідальністю "ВКФ ВОЛЯ" за адресою:
27605, Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Бережинка,
вул. Лісова, 10-а.

Повне рішення складено 04.08.2014.

Суддя
В.В.Тимошевська