ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014 р.
Справа № 914/2331/14

За позовом: Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Лінкольна 23-А», м. Львів

про: стягнення 69 971,46 грн.

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Н.Вашкевич

За участю представників:

позивача: Негря Г.Ю. - дов. №б/н від
02.10.2013 року,

відповідача: Мураль Ю.І. - дов. №6 від
20.12.2013 року.

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Заяв про відвід судді не
подавалось. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало.

На розгляд господарського суду
Львівської області поступив позов
Львівського міського комунального
підприємства «Львівтеплоенерго» до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Лінкольна
23-А» про стягнення 70 876, 98 грн. Ухвалою
від 03.07.2014 р. порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
21.07.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим,
що відповідач в порушення умов
договору № 1606/Ш про постачання
теплової енергії в гарячій воді від
22.11.2013 р. не здійснив оплати за надані
послуги в листопаді 2013 р. по травень 2014
р. включно, внаслідок чого виникла
основна заборгованість відповідача
перед позивачем в сумі 62 004,17 грн. Крім
цього, відповідачу нараховано 585,21 грн. -
3% річних, 5 330,35 грн. - інфляційних втрат
та 2 051,73 грн. - пені.

Рух справи відображено в ухвалах
суду, що містяться в матеріалах справи.

Через канцелярію суду від позивача
21.07.2014 року за вх. №3655/14 надійшла заява
про уточнення і зменшення розміру
позовних вимог, в якій в зв'язку із
частковим погашення відповідачем
основного боргу в процесі розгляду
справив суді, просить стягнути з ОСББ
«Лінкольна 23-А» - 56 471,46 грн.
заборгованості в тому числі основного
боргу - 48 504,17 грн., 3 % річних - 585,21 грн.,
інфляційні втрати - 5 330,35 грн., пеню - 2
051,73 грн.

Ухвалою від 21.07.2014 р. судом прийнято
заяву позивача за вх. №3655/14 від 21.07.2014р.
про зменшення позовних вимог до
розгляду, оскільки вона не протирічить
діючому законодавству, не порушує прав
та охоронюваних законом інтересів
інших осіб, а також є процесуальним
правом сторони, відповідно до ст. 22 ГПК
України.

В судове засідання 28.07.2014 р.
представник позивача з'явився, позов
підтримав з врахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, подав
письмові пояснення щодо нарахування
основної заборгованості і пені, вимоги
ухвали суду від 21.07.2014 р. виконав.

В судове засідання 28.07.2014 р.
представник відповідача з'явився, не
заперечив щодо позовної вимоги про
стягнення основного боргу в сумі 48 504,17
грн., щодо стягнення пені, інфляційних
втрат та 3% річних покладається на
рішення суду. Відзив не подав, вимоги
ухвали суду від 21.07.2014 р. виконав
частково.

В судовому засіданні 28.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, оглянувши оригінали
документів, дослідивши матеріали
справи в їх сукупності, суд встановив
таке:

22.11.2013 року між Львівським міським
комунальним підприємством
"Львівтеплоенерго" (надалі - позивач,
орендодавець) та Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку «Лінкольна 23-А» (надалі -
відповідач, орендар) укладено Договір
№1606/Ш про постачання теплової енергії
в гарячій воді (надалі - договір),
відповідно до умов якого,
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати споживачу
теплову енергію для опалення та
здійснювати гаряче водопостачання в
потрібних йому обсягах, а споживач
зобов'язується отримувати та
оплачувати одержану теплову енергію
для опалення та гаряче постачання за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1. Договору, теплова енергія
постачається споживачу в обсягах
згідно з додатком №1 до цього Договору
у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період
опалювального сезону;

- гаряче водопостачання -
протягом року відповідно до графіка,
затвердженого органами місцевої влади.

Зобов'язання відповідача щодо
своєчасного та повного внесення плати
за спожиту теплову енергію, відповідно
до встановлених тарифів, є істотними
умовами укладеного між сторонами
договору на постачання теплової
енергії в гарячій воді.

Порядок розрахунків за договором
передбачено у розділах : 3."Права та
обов'язки споживача"; 6. "Порядок
розрахунків", 7. "Відповідальність
сторін" договору.

Відповідно до п. 3.2.2. цього Договору,
споживач зобов'язаний виконувати умови
та порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни,
передбачені даним Договором.

Пунктом 6.3. вказаного Договору
визначено, що споживач (відповідач у
справі) до 25-го числа місяця, наступного
за розрахунковим періодом, сплачує
енергопостачальній організації
(позивач у справі) вартість гарячого
водопостачання, фактично спожитої
теплової енергії для опалення та
щомісячну величину плати за приєднане
теплове навантаження.

Відповідач свої договірні зобов'язання
по оплаті теплової енергії не
виконував. Всупереч вимогам чинного
законодавства та умовам Договору.
Таким чином, основна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем за період з 01.11.2013 р. по 31.05.2014
р. включно складала 62 004,17 грн. на час
подачі позову в суд.

Під час розгляду справи судом,
відповідачем було здійснено платіж в
розмірі 13 500,00 грн., що вбачається із
банківської виписки від 15.07.2014 р. 19.05.2014
р. доданої позивачем. Дані кошти було
зараховано позивачем в погашення
заборгованості за листопад 2013 року та
частково за грудень 2013 року. А відтак,
основна заборгованість відповідача
перед позивачем складає 48 504,17 грн. по
зазначеному вище договору згідно заяви
позивача про зменшення позовних вимог,
на час прийняття судом рішення
відповідачем не погашена.

Керуючись п. 7.2.3. Договору за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію, відповідач сплачує
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка діяла в період, за який
стягується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Станом на день розгляду справи,
відповідач основну заборгованість у
сумі 48 504,17 грн., 585,21 грн. - 3% річних, 2 051,73
грн. - пені та 5 330,35 грн.- інфляційних
втрат не сплатив позивачу, доказів
зворотнього суду не представив. Дані
факти матеріалами справи
підтверджується, сторонами не
заперечувались та документально не
спростовувались.

Представник відповідача у
визначеному законом порядку не
заперечив проти позову, відзиву не
подав.

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Виходячи з норм ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 179 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Стаття 525 ЦК України вказує на те, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Керуючись ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Пунктом 6.3. вказаного Договору споживач
(відповідач у справі) до 25-го числа
місяця, наступного за розрахунковим
періодом, сплачує енергопостачальній
організації (позивач у справі) вартість
гарячого водопостачання, фактично
спожитої теплової енергії для опалення
та щомісячну величину плати за
приєднане теплове навантаження.

Як вбачається із письмових пояснень
представника позивача від 28.07.2014 р., то
до подання позовної заяви в суд,
відповідачем було здійснено оплати
17.03.2014 р., 31.03.2014 р., 25.04.2014 р. та 02.06.2014 р. в
загальному розмірі 25 500,00 грн.

Дані кошти було зараховано ЛМКП
«Львівтеплоенерго» в погашення
заборгованості за листопад 2013 р. (3 937,01
грн.) та частково за грудень 2013 р. (21 562,99
грн.). Таким чином, неоплаченими
залишилися 2 462,11 грн. заборгованості за
грудень 2013 р.

Як встановлено судом, відповідач
всупереч вимогам чинного
законодавства та умов укладеного
Договору, договірні зобов'язання не
виконав і внаслідок чого, допустив
основну заборгованість у розмірі 62 004,17
грн. перед позивачем за період з грудня
2013 р. частково в сумі 2 462,11 грн. по 31.05.2014
р на час подачі позову в суд.

Під час розгляду справи судом
відповідачем було здійснено два
платежі на загальну суму 13 500,00 грн., що
вбачається із банківської виписки від
15.07.2014 р. та від 19.05.2014 р., доданої
позивачем. Дані кошти було зараховано
позивачем в погашення заборгованості,
за листопад 2013 року та частково за
грудень 2013 р. А відтак, основна
заборгованість відповідача перед
позивачем на час прийняття рішення у
даній справі складає 48 504,17 грн. по
зазначеному вище договору.

Таким чином, позовні вимоги з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог про стягнення з
відповідача 48 504,17 грн. основної
заборгованості, є обґрунтованими і
підлягають до задоволення.

Згідно до Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» і
відповідно до п. 7.2.3 зазначеного вище
Договору за несвоєчасне виконання
розрахунків за теплову енергію
відповідач сплачує позивачу пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення. Право нарахування
пені у позивача виникло з 25.01.2014 р.

Таким чином, перевіривши
здійснений позивачем розрахунок,
вимоги про стягнення з відповідача 2
051,73 грн. пені є обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобовзання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, суд перевіривши
здійснений позивачем розрахунок,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
про стягнення з відповідача 585,21 грн. - 3%
річних, 5 330,35 грн. інфляційних втрат є
підставними та такими, що підлягають до
задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 173,
179, 193 ГК України, ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625,
629 ЦК України, ст. ст. 29, 33, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Лінкольна 23-А» (адреса: вул.
Лінкольна, 23-А 5, м. Львів, 79068,
ідентифікаційний код 01974046) на користь
Львівського міського комунального
підприємства "Львівтеплоенерго"
(адреса: вул. Д. Апостола, 1, м. Львів, 79040;
ідентифікаційний код 05506460) 48 504,17 грн.,
585,21 грн. - 3% річних, 2 051,73 грн. - пені та 5
330,35 грн.- інфляційних втрат та 1827,00 грн.
понесених витрат на сплату судового
збору.

3. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91-
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 29.07.2014 р.

Суддя
Долінська О.З.