м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9375/14 15.07.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ "АРХІТЕКТА"
до 1) Київської міської
акціонерного товариства "ТРЕСТ
Третя особа без самостійних
вимог на предмет спору
на стороні відповідачів Департамент
земельних ресурсів Виконавчого органу
(Київська міська державна
про розірвання договору,
визнання права користування земельною
та зобов'язання вчинити
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Хапко Ю. Ю. (дов. б/н
Від відповідача - 1 не з'явився
Від відповідача - 2 Єрьомін О.В. (дов.
№08 від 04.04.2014)
Від третьої особи Якимець О. І.
(посвідчення НОМЕР_1)
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 15.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ "АРХІТЕКТА" (далі за текстом -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Київської міської ради (далі за
текстом - відповідач - 1) та Приватного
акціонерного товариства "ТРЕСТ
Київміськбуд-1" (далі за текстом -
відповідач - 2) про розірвання договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
від 03.10.2008 за реєстровим № 1242, визнання
права користування земельною ділянкою
та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.05.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/9375/14, розгляд справи
призначено на 19.06.2014.

03.06.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
позивачем подана заява про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
позивач просив суд:

- розірвати договір купівлі - продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
укладений між Київською міською радою
та Приватним акціонерним товариством
"ТРЕСТ КИЇВМІСЬКБУД-1" 03 жовтня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 зареєстрованого в
реєстрі за № 1242 та договір про внесення
змін та доповнень до Договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 03 жовтня 2008 року
за реєстровим №1242 від 13 травня 2009 року,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу за реєстровим №
282;

- визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ "АРХІТЕКТА" право
користування земельною ділянкою
площею 0,6717 га з кадастровим номером
:85:052:0002, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1;

- зобов'язати Київську міську раду
розглянути та оформити у встановленому
законом порядку Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ "АРХІТЕКТА" право
користування земельною ділянкою
площею 0,6717 га з кадастровим номером
:85:052:0002, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 на умовах, визначених
договором оренди земельної ділянки від
13 листопада 2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
зареєстрованого в реєстрі за № 1336 та
зареєстрованого Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) у
книзі записів державної реєстрації
договорів за № 78-6-00485 від 16 листопада 2007
року, з урахуванням чинного
законодавства;

- стягнути з Київської міської ради на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ "АРХІТЕКТА" судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 1 218
(одна тисяча двісті вісімнадцять)
гривень 00 копійок.

- стягнути з Приватного акціонерного
товариства "ТРЕСТ КИЇВМІСЬКБУД- 1" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ "АРХІТЕКТА" судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 1 218
(одна тисяча двісті вісімнадцять)
гривень 00 копійок.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.06.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України, розгляд справи було
відкладено на 01.07.2014, у зв'язку з неявкою
відповідача - 1 в судове засідання,
невиконанням відповідачем - 1 вимог
ухвали суду про порушення провадження.
Подана позивачем 03.06.2014 заява про
уточнення позовних вимог розцінена
судом, як заява про зміну предмету
позову та прийнята судом в порядку ст. 22
ГПК України, в подальшому розгляд
позовних вимог здійснюється судом з
врахуванням поданої заяви про зміну
предмету позову.

Крім того, 19.06.2014 судом винесено окрему
ухвалу в порядку ст. 90 ГПК України щодо
невиконання відповідачем - 1 вимог
ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 01.07.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України, розгляд справи було
відкладено на 15.07.2014, у зв'язку з неявкою
відповідача - 1 в судове засідання,
невиконанням відповідачем - 1 вимог
ухвали суду про порушення провадження.

11.07.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
позивачем подані письмові пояснення по
справі.

В судове засідання 15.07.2014 представник
відповідача-1 не з'явився, вимоги ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про свою неявку суд
не повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Представники позивача, відповідача - 2
та третьої особи в судове засідання
з'явились, надали суду усні пояснення
по суті справи. Крім того,
представником відповідача - 2 в
судовому засіданні надано письмові
пояснення по справі.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
права позивача на користування у
встановленому законом порядку (на
достатній правовій підставі),
передбаченого Конституцією України та
статтею 120 Земельного кодексу України,
земельною ділянкою кадастровий
номер 8 000 000 000:85:052:0002 по АДРЕСА_1
загальною площею 6717 (шість тисяч сімсот
сімнадцять) кв. м. для будівництва
спортивно-дозвільного комплексу для
молоді, що виражається у письмовій
відмові Київської міської ради в
оформленні права користування
вищевказаною земельною ділянкою на
праві оренди на позивача.

Відповідачем - 2 проти позовних вимог
заперечено, з тих підстав, що договір
може бути розірвано за рішенням суду, у
відповідності до ст. 651 ЦК України
тільки на вимогу однією із сторін, що
статті 377 ЦК України та 120 Земельного
кодексу України, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, не регулюють
правовідносини щодо нежитлових
будівель.

Третя особа проти задоволенню позовних
вимог заперечує з підстав віднесення
питання про розпорядження землями
територіальної громади м. Києва до
виключної компетенції Київської
міської ради та з огляду на чинний
договір купівлі - продажу земельної
ділянки укладений між позивачем та
відповідачем - 1, зобов'язання по якому є
обов'язковими для сторін.

Відповідач - 1 письмового відзиву на
позовну заяву не надав, в судове
засідання жодного разу не з'явився,
хоча явка представників сторін була
визнана обов'язковою. Щодо невиконання
відповідачем-1 вимог ухвали та не
вчинення відповідачем-1 дій в межах
компетенції відповідача-1 судом
виносилась окрема ухвала від 19.06.2014
року, яка залишена всупереч вимогам
закону відповідачем-1 без реагуання.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважних
представників позивача, відповідача - 2
та третьої особи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2005 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_6 та Закрите
акціонерне товариство «ТРЕСТ
КИЇВМІСКБУД-1» () уклали
між собою договір купівлі - продажу
нежилих будівель, відповідно до якого
відповідач - 2 придбав у власність
нежилі будівлі, загальною площею 756, 8
кв.м., які знаходяться за адресою
АДРЕСА_1 та складаються з будівлі
навчального корпусу (літ. «А»),
загальною площею 700, 3 кв.м., будівлі
сміттєзбиральника (літ. «Д»), загальною
площею 51, 5 кв.м. та будівлі вбиральні
дворової (літ. «Ж»), загальною площею 5,0
кв.м., копія договору купівлі - продажу
нежилих будівель від 14 вересня 2005 року
наявна в матеріалах справи.

13 листопада 2007 року між відповідачем - 1,
як орендодавцем за умовами договору,
та відповідачем - 2, як орендарем за
умовами договору, був укладений
договір оренди земельної ділянки,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі
за № 1336 (далі - договір оренди земельної
ділянки), копія якого наявна в
матеріалах справи. Зазначений договір
був зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) у книзі записів
державної реєстрації договорів за №
78-6-00485 від 16 листопада 2007 року.

Відповідно до вказаного договору
оренди земельної ділянки, орендодавець
на підставі рішення Київської міської
ради від 12.07.2007 року № 1107/1768 (копія,
якого наявна в матеріалах справи), за
Актом приймання - передачі від 16.11.2007
року орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку з
наступними характеристиками:

- місце розташування: АДРЕСА_1;

- розмір - 6717 (шість тисяч сімсот
сімнадцять) кв.м.;

- цільове призначення - для
будівництва спортивно-дозвільного
комплексу для молоді;

- кадастровий номер - 8 000 000
000:85:052:0002.

Згідно з п. 3.1. договору оренди
земельної ділянки договір укладено на 5
(п'ять) років.

Пунктом 11.3. договору оренди земельної
ділянки сторони погодили, що договір
оренди припиняється, зокрема, в разі:
закінчення строку на який його було
укладено, поєднання в одній особі
власника земельної ділянки та
орендаря.

Відповідно до п. 11.8. договору оренди
земельної ділянки у разі припинення
або розірвання цього договору орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку.

Як вбачається із матеріалів справи, за
актом приймання - передачі земельної
ділянки від 16.11.2007 земельна ділянка
розміром - 6717 кв.м. розташована по
АДРЕСА_1, кадастровий номер 8 000 000
000:85:052:0002 була передана відповідачем - 1
у володіння та користування
відповідача - 2.

03 жовтня 2008 року між відповідачем - 1 як
продавцем за умовами договору, та
відповідачем - 2 як покупцем за умовами
договору, на підставі рішення
Київської міської ради від 28.08.2008 року
за № 114/114, був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі за № 1242 (далі - договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.10.2008).

Відповідно до умов договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.10.2008, продавець на підставі рішення
Київської міської ради від 28.08.2008 № 114/114
(копія, якого наявна в матеріалах
справи) продав, а покупець купив
земельну ділянку, кадастровий номер
8000000 000:85:052:0002, місце розташування якої
на АДРЕСА_1, площею 0,6717 (нуль цілих шість
тисяч сімсот сімнадцять
десятитисячних) га у межах, які
перенесені в натуру (на місцевість) і
зазначені в технічній документації на
земельну ділянку.

Відповідно до п. 2.1. договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008,
ціна продажу земельної ділянки за цим
договором становить 13 680 648 (тринадцять
мільйонів шістсот вісімдесят тисяч
шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок.

В рахунок цієї суми відповідно до угоди
№ 19 від 04.03.2008 року покупцем було
сплачено продавцеві авансовий платіж в
розмірі 1 678 306 (один мільйон шістсот
сімдесят вісім тисяч триста шість)
гривень 14 копійок.

Згідно з п. 2.2. договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 03.10.2008, решта
вартості земельної ділянки у сумі 12 002
341 (дванадцять мільйонів дві тисячі
триста сорок дна) гривня 66 копійок може
сплачуватись у розстрочку протягом
одного року рівними частками до
двадцять п'ятого числа кожного місяця
від дня нотаріального посвідчення
говору купівлі - продажу земельної
ділянки.

Договором про внесення змін та
доповнень до договору купівлі-продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
від 13 травня 2009 року посвідченого
ОСОБА_5, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим № 282, пункт 2.2.
договору купівлі-продажу було
викладено в редакції: «Решта вартості
земельної ділянки у сумі 12 002 341, 66 грн.
(дванадцять мільйонів дві тисячі
триста сорок одна гривня шістдесят
шість копійок), може сплачуватись у
розстрочку протягом одного року
рівними частками до двадцять п'ятого
числа кожного місяця з серпня 2009 року
...». Отже, вартість земельної ділянки
повинна була бути сплачена до серпня 2010
року. (копія договору про внесення змін
та доповнень до договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
від 13 травня 2009 року наявна в
матеріалах справи).

Відповідно до п. 6.1. договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008
обов'язок продавця передати земельну
ділянку покупцю вважається виконаним і
право власності на земельну ділянку
переходить до покупця після одержання
покупцем державного акта на право
власності на землю. Пунктом 6.2. договору
встановлено, що з виникненням у покупця
права власності на земельну ділянку
встановлений раніше правовий режим
користування земельною ділянкою
втрачають чинність.

За умовами п. 3.2. вказаного договору
продавець зобов'язаний оформити
покупцеві державний акт на право
власності на земельну ділянку після
повної сплати покупцем суми,
зазначеної у розділі 2 цього договору.

Пунктом 9.2. договору купівлі - продажу
земельної ділянки від 03.10.2008 визначено,
що розірвання цього договору
здійснюється у випадках та в порядку,
передбачених законодавством України.

Згідно п. 4.1. договору купівлі - продажу
земельної ділянки від 03.10.2008, у випадку
невиконання покупцем умов цього
договору продавець (відповідач - 1) має
право розірвати цей договір у
встановленому порядку і вимагати
відшкодування збитків, спричинених
його розірванням.

Пунктом 4.6. договору визначено, що при
розірванні цього договору з незалежних
від сторін причин суми сплачені
покупцем продавцю на виконання цього
договору, включаючи суму авансу,
повертаються покупцю за виключенням
витрат пов'язаних з оформленням
договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 16.03.2011 по справі № 9/509, яке залишено
в силі постановою Вищого
господарського суду України від 28.09.2011
по справі № 9/509, зобов'язано Київську
міську раду в установленому порядку
розглянути проект договору про
внесення змін до договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
розташованої на АДРЕСА_1 від 03.10.2008 (із
наступними змінами), укладеного між
відповідачем - 1 та відповідачем - 2,
відповідно до якого в п. 2.2 договору
купівлі-продажу пропонується внести
наступні зміни: слова «протягом одного
року» замінити словами «протягом трьох
років».

Станом на момент винесення рішення по
справі, відповідач - 2 умови договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.10.2008 належним чином не виконав перед
відповідачем - 1, його заборгованість за
вказаним договором становить на день
розгляду справи, 11536056, 08 грн. (про що
зазначає сам відповідач - 2 в своїх
поясненнях по справі Вих. № 115 від
15.07.2011).

18 вересня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «ЕКОБЛОК»
(м. Київ, вул. Світлицькьго, 33, літера А,
) придбало з прилюдних
торгів нерухоме майно, що складається з
нежилих будівель загальною площею 756,8
кв. м., що складаються з будівлі
навчального корпусу (літ. «А»),
загальною площею 700, 3 кв.м., будівлі
сміттєзбиральника (літ. «Д»), загальною
площею 51, 5 кв.м., будівлі вбиральні
дворової (літ. Ж»), загальною площею 5, 0
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, які раніше
належали на праві власності
відповідачу 2, і розташовані на
земельній ділянці площею 0,6717 га з
кадастровим номером 8 000 000 000:85:052:0002,
що підтверджується матеріалами справи.

24 вересня 2013 року позивач та Товариство
з обмеженою відповідальністю
«ЕКОБЛОК» уклали між собою договір
купівлі-продажу нежилих будівель,
посвідченого ОСОБА_7 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, зареєстрований в
реєстрі за № 2990 (далі - договір
купівлі-продажу нежитлових будівель).

Відповідно до п. 1.2. договору
купівлі-продажу нежитлових будівель,
позивач придбав у власність нежилі
будівлі, загальною площею 756,8 кв.м., які
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та
складаються з будівлі навчального
корпусу (літ. «А»), загальною площею 700,3
кв.м., будівлі сміттєзбиральника (літ.
«Д»), загальною площею 51,5 кв.м., будівлі
вбиральні дворової (літ. «Ж»), загальною
площею 5,0 кв.м.

Згідно з п. 1.3. договору купівлі-продажу
нежитлових будівель, будівлі
розташовані на земельній ділянці
площею 0.6717 га з кадастровим номером
:85:052:0002, що перебуває у
тимчасовому користуванні колишнього
власника будівель - відповідача - 2.

Відповідно до п. 4.5. договору
купівлі-продажу нежитлових будівель,
до покупця переходить право
користування земельною ділянкою з
кадастровим номером 8000000 000:85:052:0002, на
якій розміщені будівлі, які набуті
покупцем за договором, та продавець дає
свою згоду на оформлення покупцем
права користування або права власності
на вищезазначену земельну ділянку.

24.09.2013 право власності на зазначене
нерухоме майно було зареєстроване в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, що підтверджено
матеріалами справи. Технічні
характеристики зазначеного нерухомого
майна відображені у технічному
паспорті від 04.04.2014 (інвентаризаційна
справа № НЖ-0287). Ринкова вартість
нерухомого майна визначена у висновку
суб'єкт оціночної діяльності про
вартість майна від 20.09.2013, яка містить у
собі вартість права користування
земельною ділянкою, в межах якої
розташовані оцінювані нежилі будівлі.

25 березня 2014 року позивач звернувся
листом до відповідача - 1 (вх. № 08/3933 від
27.03.2014) з проханням оформити право
користування земельною ділянкою (на
праві оренди) для експлуатації та
обслуговування спортивно-дозвільного
комплексу для молоді Ж) площею 0,6717 га з
кадастровим номером :85:052:0002 по
АДРЕСА_1, у зв'язку з придбанням
нерухомого майна (нежитлових будівель),
що знаходяться на вказаній земельній
ділянці на підставі договору
купівлі-продажу нежитлових будівель
від 24.09.2013 за реєстровим № 2990 (копія
листа від 25.03.2014 № 1 наявна в матеріалах
справи).

07 квітня 2014 року позивач звернувся до
відповідача - 1 із клопотанням про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою із
додатками, зареєстрованого за № К - 22609
відповідно до Земельного кодексу
України та Тимчасового порядку
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві,
затв. Рішенням Київської міської ради
від 28.02.2013 № 63/9120.

Листом від 08 квітня 2014 року вих. №
, за результатами розгляду листа
позивача від 25.03.2014, Київська міська
рада в особі структурного підрозділу
виконавчого органу - Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації повідомила, що
земельна ділянка не може бути передана
у користування позивачу, в зв'язку з
тим, що вона була відчужена на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,6717 га на АДРЕСА_1
(кадастровий номер 8 000 000 000:85:052:0002)
укладеного 03 жовтня 2008 року між
відповідачем - 1 та відповідачем - 2 та,
що у відповідача - 2 існує
заборгованість по сплаті коштів за
вказаним договором.

Листом від 24.04.2014 № , за
результатами розгляду клопотання
позивача № 22609 Київська міська рада в
особі структурного підрозділу
виконавчого органу - Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації повідомила, що
земельна ділянка не може бути передана
у користування позивачу із зазначенням
тих самих підстав, що і в попередньому
листі від 08 квітня 2014 року вих. № .

На думку позивача, відмовляючи в
оформленні йому права користування
земельною ділянкою, відповідач - 1
порушує його право у законному (на
достатній правовій підставі, якою є
договір оренди земельної ділянки)
користуванні майном, на яке він
відповідно до чинного земельного
законодавства має право.

Крім того, позивач зазначає, що з
моменту придбання нерухомого майна є
платником земельного податку, що
підтверджується копіями податкової
декларації з плати за землю за 2013 рік,
копіями квитанцій № 2 та виписками по
особовим рахункам, копії яких надані в
матеріали справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

За приписами ст. 377 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).
Розмір та кадастровий номер земельної
ділянки, право на яку переходить у
зв'язку з переходом права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
є істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Статтею 120 Земельного кодексу України
визначено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Як встановлено судом, позивач на
підставі договору купівлі - продажу
нежилих будівель від 24.09.2013 набув право
власності на об'єкт нерухомого майна:
нежилі будівлі розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 756, 8 кв. м., яке
було зареєстровано в порядку
визначеному Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно матеріалів справи земельна
ділянка розташована в АДРЕСА_1 площею
6717 кв. м., кадастровий номер
:85:052:0002, цільове призначення: для
будівництва спортивно - дозвільного
комплексу для молоді за договором
оренди земельної ділянки від 13.11.2007,
який був зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) 16.11.2007 за № 78-6-00485 була
передана відповідачу - 2 в оренду
строком на 5 (п'ять) років, тобто,
враховуючи приписи ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про оренду землі» до 16.11.2012.

Судом встановлено, що зазначена
земельна ділянка була передана
відповідачем - 1 в володіння та
користування відповідача - 2 за актом
приймання - передачі земельної ділянки
від 16.11.2007. Доказів повернення
земельної ділянки від відповідача - 2 до
відповідача - 1 матеріали справи не
містять.

Згідно положень договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008 (п.
6.1.) право власності на земельну
ділянку, за вказаним договором,
переходить від відповідача - 1 до
відповідача - 2 після одержання
покупцем державного акта на право
власності на землю, який в свою чергу
оформлюється після повної слати
покупцем - відповідачем - 2 вартості
земельної ділянки від 03.10.2008 (п. 3.2). Крім
того, із аналізу п. 6.1. договору купівлі -
продажу вбачається, що передача
земельної ділянки відповідачем - 1 у
власність відповідача - 2 здійснюється
також тільки після повної сплати
вартості земельної ділянки.

За приписами ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Враховуючи вищенаведене, норми
договору, та приймаючи до уваги
несплату відповідачем - 2 повної
вартості земельної ділянки станом на
момент винесення рішення по справі по
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 03.10.2008 року, відсутності в
матеріалах справи акту приймання -
передачі земельної ділянки
відповідачем - 1 у власність
відповідача - 2, та відсутність в
матеріалах справи доказів, які б
підтверджували оформлення державного
акта на право власності на земельну
ділянку кадастровий номер :85:052:0002
на відповідача і реєстрації права
власності на цю земельну ділянку за
відповідачем - 1, суд дійшов висновку, що
право власності за договором купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008 до
відповідача - 2 не перейшло.

Вказану обставини, зокрема, щодо не
набуття відповідачем-2справа власності
на спірну земельну ділянку, підтвердив
і представник третьої особи у справі.

Враховуючи те, що матеріали справи не
містять доказів повернення
відповідачем - 2 відповідачу - 1 спірної
земельної ділянки як об'єкта оренди за
договором оренди земельної ділянки,
суд дійшов висновку, що станом на
момент винесення рішення земельна
ділянка кадастровий номер 8 000 000
000:85:052:0002 фактично перебуває у
володінні та користуванні відповідача
- 2, на підставі договору оренди
земельної ділянки, після закінчення
строку такого договору.

Таким чином, у відповідача-2 правовий
режим саме права користування спірною
земельною ділянкою, станом на момент
винесення рішення по справі, чинність
не втратив.

Враховуючи приписи ст.ст. 377 ЦК України,
120 Земельного кодексу України до
позивача, з огляду на те, що ним набуто
право власності на нежитлові будівлі
розташовані в АДРЕСА_1, перейшло право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти, тобто на
земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1
в обсязі, що був у відповідача - 2.

Зазначений висновок суду
підтверджується викладеним в п. 2.12.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» від 17 травня 2011 року N 6.

Згідно зазначеного пункту Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» від 17 травня 2011
року N 6 відповідно до частини другої
статті 120 ЗК України у разі набуття
права власності на житловий будинок
(будівлю, споруду), що знаходяться на
земельній ділянці, наданій у
користування, до набувача переходить
право користування відповідною
земельною ділянкою в тому ж обсязі, що
був у попереднього землекористувача.
Отже, якщо попередній власник
житлового будинку (будівлі, споруди)
користувався земельною ділянкою, на
якій розміщено відповідне нерухоме
майно на підставі договору оренди,
новий власник може вимагати
переоформлення права користування
земельною ділянкою на своє ім'я в
установленому законом порядку, в тому
числі з додержанням вимог згаданих
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на майно та їх
обтяжень" і статті 125 ЗК України, яка
пов'язує виникнення права на земельну
ділянку з моментом державної
реєстрації відповідного права. Він за
необхідності може звернутися до
господарського суду також з позовом
про визнання за ним права користування
земельною ділянкою (пункт 1 частини
другої статті 16 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, позовні
вимоги щодо визнання за позивачем
права користування земельної ділянкою
площею 0, 6717 га (6717 кв. м.) з кадастровим
номером 8 000 000 000:85:052:0002, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1 та щодо
зобов'язання відповідача - 1 розглянути
та оформити у встановленому законом
порядку позивачу право користування
земельною ділянкою площею 0, 6717 га (6717
кв. м.) з кадастровим номером 8 000 000
000:85:052:0002, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 ґрунтуються на законі,
відповідають способам захисту
встановленим ст.16 ЦК України, і
відповідно є правомірними.

Доводи відповідача - 2 стосовно того, що
ст.ст. 377 ЦК України та 120 Земельного
кодексу України регулюють перехід
права власності на земельну ділянку
саме у випадку купівлі житлового
нерухомого майна відхиляються судом,
оскільки у вказаних нормах
законодавцем визначено правовідносини
щодо переходу права власності не
тільки щодо житлового будинку, а й щодо
будівлі або споруди, які можуть бути і
нежитловими. Згідно Державного
класифікатора будівель та споруд ДК
018-2000, затвердженого наказом
Держстандарту України від 17 серпня 2000
р. N 507 будівлі - це споруди, що
складаються з несучих та
огороджувальних або сполучених
(несуче-огороджувальних) конструкцій,
які утворюють наземні або підземні
приміщення, призначені для проживання
або перебування людей, розміщення
устаткування, тварин, рослин, а також
предметів. До будівель відносяться:
житлові будинки, гуртожитки, готелі,
ресторани, торговельні будівлі,
промислові будівлі, вокзали, будівлі
для публічних виступів, для медичних
закладів та закладів освіти та т. ін.
Спорудами вказаний класифікатор
визнає будівельні системи, пов'язані з
землею, які створені з будівельних
матеріалів, напівфабрикатів,
устаткування та обладнання в
результаті виконання різних
будівельно-монтажних робіт.

Крім того, судом відхиляються доводи
відповідача - 2 стосовно того, що
позивачем невірно обраний спосіб
захисту права та інтересу (в частині
позовних вимог про визнання за
позивачем права користування спірною
земельною ділянкою), оскільки судом
встановлено, що право власності за
договором купівлі - продажу земельної
ділянки від 03.10.2008 до відповідача - 2 не
перейшло, і відповідно відповідач - 2 не
є станом на момент винесення рішення по
справі власником земельної ділянки
площею 0, 6717 га (6717 кв. м.) з кадастровим
номером 8000000 000:85:052:0002, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1.

Частина 7 статті 128 Земельного кодексу
України на яку посилається відповідач -
2 встановлює альтернативні варіанти,
які є підставою для видачі державного
акта на право власності на земельну
ділянку та її державної реєстрації,
такі як документ про оплату (повну
оплату) або про сплату першого платежу
(у разі продажу земельної ділянки з
розстроченням платежу). І із приписів
згаданої статті не вбачається
обов'язкового оформлення державного
акта на право власності на земельну
ділянку та державної реєстрації права
власності з моменту сплати першого
платежу (у разі продажу земельної
ділянки з розстроченням платежу). При
цьому сторонами в договорі купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008
було визначено обов'язок відповідача - 1
оформити відповідачу - 2 державний акт
на право власності на земельну ділянку
після повної оплати відповідачем - 2
вартості земельної ділянки (п. 3.2.
договору).

Доводи третьої особи стосовного того,
що право користування земельними
ділянками не визнається, а набувається
в порядку встановленому Земельним
кодексом України та рішенням Київської
міської ради від 28.02.2013 № 63/9120 «Про
Тимчасовий порядок передачі (надання)
земельних ділянок у користування або у
власність із земель комунальної
власності в місті Києві, не
спростовують та не позбавляють права
позивача, встановленого ст. 16 ЦК
України та ст. 152 Земельного кодексу
України на захист свого цивільного
права (в даному випадку на користування
земельною ділянкою) шляхом визнання
такого права.

Доводи третьої особи стосовно того, що
здійснення виконавчого провадження по
виконанню рішення Господарського суду
міста Києва від 01.12.2011 у справі № 47/335 та
перебування спірної земельної ділянки
в процесі викупу та оформлення прав на
неї виключає можливість автоматичного
переходу прав на останню у зв'язку з
набуттям позивачем прав власності на
нерухоме майно, що на ній розміщене,
відхиляються судом, оскільки статті 377
ЦК України та 120 ЗК України не містять
жодних положень, які б виключали
можливість переходу права
користування/власності до особи, яка
набула право власності на нерухоме
майно, що розташоване на такій
земельній ділянці.

За приписами ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Як встановлено судом, при укладанні
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 03.10.2008 сторони погодили, що
зазначений договір може бути
розірваний на вимогу відповідача - 1, у
випадку невиконання відповідачем - 2
його зобов'язань по оплаті вартості
земельної ділянки.

Судом встановлено, що зобов'язання
відповідача - 2 визначені договором
купівлі - продажу земельної ділянки від
03.10.2008 щодо оплати вартості земельної
ділянки станом на момент винесення
рішення по справі не виконані,
заборгованість відповідача - 2 перед
відповідачем - 1 за твердженням самого
відповідача-2 становить 11536056, 08 грн.
Отже, за період з жовтня 2008 року по
липень 2014 року (що становить майже 6
років) відповідачем - 2 його
зобов'язання виконані лише частково, що
за переконанням суду є істотним
порушенням умов договору. При цьому, як
вбачається із матеріалів справи майно
відповідача - 2 реалізується з
прилюдних торгів в порядку визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження», що свідчить про
застосування до відповідача-2 заходів
державного примусу для виконання ним
своїх зобов'язань перед кредиторами, а
також ставить під сумнів добросовісне
виконання відповідачем-2 його
зобов'язань за договором купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008 в
майбутньому.

Враховуючи викладене відповідачем - 1 в
листах від 08.04.2014 вих. № , від
24.04.2014 № договір купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008
унеможливлює реалізацію позивачем
його права - права користування
земельною ділянкою, на підставі та
відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120
ЗК України.

При цьому, незважаючи на невиконання
відповідачем - 2 його зобов'язань за
договором купівлі - продажу земельної
ділянки від 03.10.2008, відповідач - 1 не
скористався своїм правом на розірвання
договору, передбаченим п. 4.1. вказаного
договору (доказів іншого матеріали
справи не містять).

Відповідно до викладеного в п. 2.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
від 29 травня 2013 року N 11 за загальним
правилом невиконання чи неналежне
виконання правочину не тягне за собою
правових наслідків у вигляді визнання
правочину недійсним. У такому разі
заінтересована сторона має право
вимагати розірвання договору або
застосування інших передбачених
законом наслідків, а не визнання
правочину недійсним.

Враховуючи, що, по-перше, позивач набув
у відповідності до ст. 377 ЦК України та
ст. 120 ЦК України право користування
земельною ділянкою площею 0, 6717 га (6717
кв. м.) з кадастровим номером 8 000 000
000:85:052:0002, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 (що встановлено судом), що,
по-друге, відповідачем -2 допущено
істотне порушення договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 03.10.2008,
що, по-третє, право власності на вказану
земельну ділянку від відповідача - 1 до
відповідача - 2 не перейшло, що,
по-четверте, правовий режим
відповідача-2 користування земельною
ділянкою не втратив чинність, що,
по-п'яте, договір купівлі - продажу
земельної ділянки від 03.10.2008
унеможливлює реалізацію позивачем
його набутого на законних підставах
права - права користування земельною
ділянкою, по-шосте, виконання
відповідачем - 2 його зобов'язань за
договором купівлі - продажу земельної
ділянки від 03.10.2008 в майбутньому
викликає сумніви, що виходячи із засад
розумності та справедливості при
виконанні договорів відповідач - 1 мав
скористатися його правом на розірвання
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 03.10.2008 та приймаючи до уваги
рекомендації Вищого господарського
суду Україні викладені в п. 2.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
від 29 травня 2013 року N 11, які не
виключають можливості будь-якої
заінтересованої сторони звернутися з
вимогою про розірвання договору, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог позивача як
заінтересованої особи, про розірвання
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 03.10.2008 за ініціативою
позивача, з метою захисту набутого ним
на законних підставах права на
користування земельною ділянкою
площею 0, 6717 га (6717 кв. м.) з кадастровим
номером 8 000 000 000:85:052:0002, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Господарський суд вважає також за
необхідне зазначити, що згідно ст. 9
Земельного кодексу України до
повноважень Київської міської ради у
галузі земельних відносин на їх
території належить не тільки
розпорядження землями територіальної
громади міста, а й такі повноваження, як
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу,
в тому числі ст. 120 ЗК України.

Пунктом 2.16. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
від 29 травня 2013 року N 11 визначено, що
необхідною умовою укладення договору
оренди земельної ділянки, яка
перебуває у державній або в
комунальній власності, є наявність
рішення відповідного органу про
надання земельної ділянки. Водночас
зобов'язання цього органу в судовому
порядку укласти такий договір за
відсутності зазначеного рішення є
неможливим (крім випадку,
передбаченого статтею 120 ЗК України та
статтею 377 ЦК України), оскільки це
порушувало б його передбачену
Конституцією України виключну
компетенцію.

Таким чином, в даному випадку
задоволення судом позовних вимог
позивача не буде порушувати виключну
компетенцію відповідача - 1 щодо
розпорядження землями територіальної
громади міста.

Згідно приписів статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, доведеними
належними доказами та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по оплаті судового збору покладаються
на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Розірвати договір купівлі - продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
укладений між Київською міською радою
(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) та Приватним акціонерним
товариством «ТРЕСТ КИЇВМІСЬКБУД-1» (04205,
м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 29-Б,
) 03 жовтня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 зареєстрованого в
реєстрі за № 1242 та договір про внесення
змін та доповнень до Договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 03 жовтня 2008 року
за реєстровим №1242 від 13 травня 2009 року,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу за реєстровим №
282.

3. Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ «АРХІТЕКТА» (03150, м. Київ, вул.
Фізкультури, буд. 30, )
право користування земельною ділянкою
площею 0,6717 га з кадастровим номером
:85:052:0002, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

4. Зобов'язати Київську міську раду (01044,
Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) розглянути та оформити у
встановленому законом порядку
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА
МАЙСТЕРНЯ «АРХІТЕКТА» (03150, м. Київ, вул.
Фізкультури, буд. 30, )
право користування земельною ділянкою
площею 0,6717 га з кадастровим номером
:85:052:0002, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 на умовах, визначених
договором оренди земельної ділянки від
13 листопада 2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
зареєстрованого в реєстрі за № 1336 та
зареєстрованого Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) у
книзі записів державної реєстрації
договорів за № 78-6-00485 від 16 листопада 2007
року, з урахуванням чинного
законодавства.

5. Стягнути з Київської міської ради
(01044, Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ; в порядку визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження») на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТВОРЧА
АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ «АРХІТЕКТА»
(03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ) судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1 218 (одна
тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00
копійок.

6. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «ТРЕСТ КИЇВМІСЬКБУД- 1» (04205,
м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 29-Б;
; в порядку визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження») на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТВОРЧА
АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ «АРХІТЕКТА»
(03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ) судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1 218 (одна
тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00
копійок.

7. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

8. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.07.2014 р.

Суддя
Г.П.
Бондаренко