ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р.
Справа № 923/351/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Електрозавод", м.Кривий Ріг

до: Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по
Херсонській області, м.Херсон

про визнання зобов'язання за договором
купівлі-продажу об'єкта припиненим

за участю представників сторін:

від позивача - Слюсар Д.В., дов. б/н від
16.01.2014 р.;

від відповідача - Кувшинова А.О., дов. №
60 від 31.10.2013 р.

Публічне акціонерне товариство
"Електрозавод" (позивач) звернулося до
господарського суду Херсонської
області з позовною заявою до
Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по
Херсонській області (відповідач), в
якій просить визнати, що зобов'язання
Публічного акціонерного товариства
«Електрозавод» як покупця за договором
купівлі-продажу об'єкта групи Ж -
"Пансіонат "Сонячний", що підлягає
приватизації шляхом викупу від 29.11.2005
року, є припиненим.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позов просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

29.11.2005 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Херсонській області
(відповідач, продавець) та Відкритим
акціонерним товариством
«Електрозавод» (позивач, покупець) було
укладено договір купівлі-продажу
об'єкта групи Ж - "Пансіонат "Сонячний",
що підлягає приватизації шляхом викупу
(далі - договір).

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно
ст.174 ГК України, є господарський
договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
є одним із видів господарських
зобов'язань, - це цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
корить другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

За умовами договору відповідач
зобов'язався передати у власність
позивача об'єкт групи Ж - "Пансіонат
"Сонячний", який не увійшов до
статутного фонду ВАТ «Електрозавод»,
але знаходиться на його балансі,
розташований за адресою: Херсонська
область, м.Скадовськ,
вул.Комсомольська, 5. Матеріалами
справи підтверджується, що об'єкт був
прийнятий позивачем, права власності
зареєстровані.

Згідно умов договору обов'язками
покупця є сплата податку на додану
вартість та вартість продажу об'єкта,
реєстрація нерухомого майна та
використання придбаного майна із
збереженням профілю діяльності.

На думку позивача, він повністю виконав
умови договору.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що згідно акту поточної
перевірки виконання умов договору від
20.09.2013 року, яка проводилась
відповідачем, - вказано на неналежне
виконання п.5.5. договору щодо
використання придбаного майна із
збереженням профілю діяльності.

За приписами п.5.1. Порядку здійснення
державними органами приватизації
контролю за виконанням умов договорів
купівлі-продажу державного майна,
затвердженого Наказом Фонду держмайна
України від 19.08.1998 №1649, - зняття з
контролю договору здійснюється у разі:

- повного виконання його умов, що
підтверджено актом підсумкової
перевірки;

- рішення суду про розірвання договору
(визнання його недійсним) та повернення
об'єкта у державну власність;

- рішення суду про те, що зобов'язання
покупця, визначені договором, слід
вважати виконаними.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На думку суду, позивач не надав доказів
виконання п.5.5. договору - доказів
використання придбаного майна зі
збереженням профілю діяльності.

Суд погоджується з думкою
Регіонального відділення Фонду
держмайна України в Херсонській
області, що обов'язок використовувати
майно із збереженням профілю
діяльності має на меті кожного
літнього сезону здійснювати
підготовку об'єкту до відпочинку,
наявність в пансіонаті відпочиваючих,
перебування приміщень у задовільному
стані, проведення капітального
ремонту.

Державними санітарними правилами
розміщення, улаштування та
експлуатації оздоровчих закладів,
затвердженими наказом Міністерства
охорони здоров'я 19.06.1996 р. №172,
передбачено вимоги підготовки, правила
прийому до експлуатації та режим
роботи оздоровчих закладів, відповідно
до яких не пізніше ніж за 20 днів до
організованого заїзду відпочиваючих
спеціальна комісія перевіряє
готовність закладу до відкриття і
складає відповідний акт.

Доказів отримання вищевказаних
дозволів на відкриття закладу до
заїзду відпочиваючих позивач суду не
надав.

Враховуючи визначення мети
приватизації, - головним її пріоритетом
є соціальний та економічний розвиток
держави. В даному випадку об'єкт
приватизації - пансіонат «Сонячний»
необхідно було підготовити до
використання з метою надання
громадянам послуг з відпочинку та
відповідного отримання позивачем
прибутку. Вбачається, що мета
приватизації не досягнута, чим
порушено п.5.5. договору.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. За приписами статті 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладених норм права
та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд -

в и р і ш и в:

1.В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Повне рішення складено 05.05.2014 р.

Суддя
В.В.Литвинова