ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.2014 Справа № 920/884/14За позовом:
Приватного підприємства «Торгівельний
центр «Київ», м. Полтава

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 21405 грн. 15 коп.

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі с/з Буренку Я.В.

Представники:

від позивача: Басов О.В., за довіреністю
б/н від 02.01.2014 року;

від відповідача: не з'явився;

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
19578 грн. 15 коп. - заборгованості за
неналежне виконання умов договору
суборенди нерухомого майна № 271-2012/ТЦ
від 01.03.2012 року, а саме: 17779 грн. 30 коп. -
заборгованість за надані послуги, 668
грн. 79 коп. - пені, 130 грн. 06 коп. - 3% річних,
1000 грн. 00 коп. - штрафу та 1827 грн. 00 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідача в судове засідання не
з'явився, письмового відзиву на позов
чи заперечень суду не подав, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачу та відповідачу для підготовки
до судового засідання та подання
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши
надані оригінали документів, копії
яких долучені до матеріалів справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

01 березня 2012 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
суборенди № 271-2012/ТЦ.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач
передав, а відповідач прийняв у
тимчасове оплачуване користування
нежитлове приміщення загальною площею
38,0 (тридцять вісім) кв. м.

Відповідно до п. 5.1 Договору
відповідач зобов'язаний вносити
суборендну плату за користування
об'єктом суборенди в розмірах та в
строки, обумовлені договором і
додатком № 4, що є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 5.5 договору, суборендна
плата за поточний місяць суборенди
сплачується відповідачем позивачу
готівкою або в безготівковому порядку
на розрахунковий рахунок орендаря
щомісячно, попередньою оплатою з 1 по 5
число поточного місяця.

Відповідно до п. 5.8. договору
відповідач, крім платежів по суборенді,
повинен протягом 3-х банківських днів з
моменту виставлення рахунків
позивачем компенсувати витрати на
комунальні послуги, якими він
користується (електроенергію, водо- та
теплопостачання).

Відповідно до п. 5.9. договору, починаючи
з 01 січня 2014 року відповідач
дадодатково відшкодовує позивачу
витрати, що пов'язані з експлуатацією,
обслуговуванням і утриманням об'єкта
суборенди в розмірі 20 (двадцять) грн. 00
коп., в тому числі ПДВ, за один
квадратний метр об'єкта суборенди на
місяць, якщо інше не буде встановлено
додатковою угодою сторін. Щомісячно
розмір експлуатаційних витрат складає
760 (сімсот шістдесят) грн. 00 коп.

Окрім цього, позивач зазначає, що 31.03.2014
р. під час чергового обходу було
виявлено відсутність товарів та
обладнання в суборендованому
відповідачем приміщенні, про що було
складено службову записку.

На підставі службової записки 31.03.2014
року комісією позивача приміщення було
відкрите та прийняте.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що 22.04.2014
року відповідачу було направлено
претензію № 221-14/ТЦ про сплату
заборгованості по суборендій платі та
іншим платежам. Відповідь надана не
була.

Разом з тим, п. 9.7 Договору передбачено,
що при розірванні (припиненні) даного
Договору відповідач зобов'язаний
провести повний розрахунок з позивачем
у відповідності до положень данного
Договору. Відповідно до п.1.2 додатку № 4
до договору, суборендна плата за один
календарний місяць використання
об'єкту оренди становить 9120 грн. 00 коп.
грн. у тому числі ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд вважає вимоги
позивача правомірними, обґрунтованими
й такими, що підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України встановлює, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і відповідно до умов
договору.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідачем не подано аргументованих
заперечень проти вимог позивача, тому
позовні вимоги щодо стягнення 17779 грн.
30коп. основного боргу суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню на підставі ст.
ст. 526, 610, 762 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 10.13 Договору, у випадку
прострочення оплати платежів за
послуги позивача більше, ніж на 1
календарний день, позивач має право
вимагати, а відповідач на вимогу
позивача зобов'язаний додатково
сплатити штраф у розмірі 200 грн., а у
випадку прострочення більше ніж на 20
календарних днів розмір штрафу
збільшується до 500 грн., а у випадку
прострочення на 25 календарних днів і
більше, розмір штрафу становитиме 1000
грн. Відповідач зобов'язаний сплатити
штраф протягом 3 (трьох) банківських
днів з дня отримання відповідної
вимоги

Таким чином, штраф за прострочення
оплати платежів за послуги позивача
більше ніж на 25днів становить 1000 грн. 00
коп.

Сплата відповідачем заборгованості та
пені не звільняє його від обов'язку
сплати штрафу. Сплата відповідачем
заборгованості та штрафу не звільняє
його від обов'язку сплати пені за
несвоєчасно сплачену орендну плату
станом на 20 травня 2014 року складає 668
грн. 79 коп.

Відповідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" №
2921-ІІІ від 10.01.2002 р., розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне стягнути пеню, тому згідно
ст.ст. 549-552 ЦК України з відповідача
стягується пеня у розмірі 668 грн. 79 коп.

Також, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по Договору
№ 271-2012/ТЦ суборенди нерухомого майна
від 01.03.2012 року позивач просить
стягнути з відповідача 161 грн. 96 коп. 3%
річних за період з 21.02.2014 р. по 20.05.2014 р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимоги кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлено договором, або законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги стосовно стягнення 161 грн. 96 коп.
3% річних, є правомірними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
судовий збір за рахунок другої сторони,
також якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї державне мито незалежно від
результатів вирішення спору.
Враховуючи, що відповідач порушив
умови договірних зобов'язань, з нього
на користь позивача підлягають
стягненню 1 827 грн. 00 коп. в рахунок
відшкодування витрат останнього зі
сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.509, 526, 549-552, 610, 625, 759-786
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП:
НОМЕР_1) на користь Приватного
підприємства "Торгівельний центр "Київ"
(36000, м. Полтава, вул. Зіньківська, б. 6,
) 19578 грн. 15 коп. -
заборгованості за неналежне виконання
умов договору суборенди нерухомого
майна № 271-2012/ТЦ від 01.03.2012 року, а саме:
17779 грн. 30 коп. - заборгованість за
надані послуги, 668 грн. 79 коп. - пені, 130
грн. 06 коп. - 3% річних, 1000 грн. 00 коп. -
штрафу та 1827 грн. 00 коп. - витрат по
сплаті судового збору

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.07.2014 року.

СУДДЯ
О.Ю. СОП'ЯНЕНКО