ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.14р. Справа № 904/4960/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.
Павлоград, Дніпропетровська область

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 3 874,92 грн. вартості
недостачі вантажу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Носенко Т.Г., довіреність
№ ББУ/ПУ1/ВП/14 від 02.01.2014 р.

Від відповідача: Селяков О.В.,
довіреність № 85 від 01.01.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство ДТЕК
«Павлоградвугілля» звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом та просить стягнути з
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" вартість
недостачі вантажу у сумі 3 874,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до залізничної накладної №
48618912 у лютому 2014 року зі станції
відправлення Лобовські Копі Донецької
залізниці ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»
було відправлено на станцію
Миколаївка-Донецька Придніпровської
залізниці, одержувач ПАТ ДТЕК
«Павлоградвугілля», вугілля.

Позивач зазначає, що 20.02.2014 року на
станції Миколаївка-Донецька
Придніпровської залізниці був
складений комерційний акт АА № 035725/2
про виявлення недостачі вантажу. Як
вбачається з акту виявлена недостача
вантажу у вагоні №60512258 у кількості 4 900
кг та зазначено, що вказаний вагон у
технічному стані справний.

Позивач вважає, що відповідачем не
забезпечено збереження вантажу під час
перевезення, внаслідок чого у вагоні
виникла недостача вантажу, вартість
якої просить стягнути з урахуванням
природної втрати вантажу. Оскільки
залізнична накладна № 48618912 містить
переуступний підпис на право
пред'явлення позову Публічному
акціонерному товариству ДТЕК
"Павлоградвугілля", позивачем
заявлений позов на підставі статті 133
Статуту залізниць України.

Позивач підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив,
однак доказів в обґрунтування
заперечень суду не надав.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

У судовому засіданні 22.07.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 року за залізничною накладною №
48618912 зі станції Лобовські Копі
Донецької залізниці здійснено
відправлення Публічному акціонерному
товариству "ДТЕК Павлоградвугілля"
(станція призначення
Миколаївка-Донецька Придніпровської
залізниці) вугілля антрацит,
вантажовідправником якого є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит». Згідно із
залізничною накладною № 48618912 (а.с. 12)
вантаж маркований по всій довжині
сухим вапняком. Здійснені заходи проти
змерзання шляхом профілактики
бішофітом.

Залізнична накладна № 48618912 містить
переуступний підпис - право на
пред'явлення претензії та позову
передано Публічному акціонерному
товариству ДТЕК "Павлоградвугілля".

19.02.2014 року вантаж за залізничною
накладною прибув на станцію
Миколаївка-Донецька Придніпровської
залізниці.

20.02.2014 року на станції
Миколаївка-Донецька Придніпровської
залізниці складений комерційний акт АА
№ 035725/2, відповідно до якого проведено
комісійне переважування вагона на
справних 150 тонних вагонних вагах № 0116
отримувача ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» (перевірених
12.08.2013р.) з повною зупинкою, агентом
комерційним станції
Миколаївка-Донецька ОСОБА_3 в
присутності: слідчого СО ЛОМ ОСОБА_4,
начальника станції «Степова» п/пут ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_5 та
прийомоздавальника п/пут «ПАТ
«Павлоградвугілля» ОСОБА_6 Виявилось 85
650 кг, тара по документам 23 200 кг, нетто 62
450 кг. Завантаження рівномірне,
маркована, маркування порушено, є
виїмка над 1, 2 люком 1,8м х 3,0м х 0,6м. Люки
двері зачинені. Протікання вантажу
немає. Вагон технічно справний. Після
тарування вагону агентом комерційним
станції Миколаївка-Донецька ОСОБА_7 у
присутності прийомоздавальника п/пут
«ПАТ «Павлоградвугілля» ОСОБА_8
виявилась тара 21 550 кг.
Недостача антрациту складає 4 900 кг.

Акт складений у відповідності з
правилами складання актів.

Позивач розрахував вартість нестачі
вантажу та просить стягнути її з
відповідача, що і стало причиною
виникнення спору.

Позов підлягає задоволенню на підставі
наступного.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 457 від
06.04.1998 року (надалі - Статут) обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту
залізниця відшкодовує фактичні збитки,
що виникли з її вини під час
перевезення вантажу за втрату чи
недостачу - у розмірі дійсної вартості
втраченого вантажу чи його недостачі.
Недостача маси вантажу, за яку
відшкодовуються збитки, в усіх
випадках обчислюється з урахуванням
граничного розходження визначення
маси вантажу і природної втрати
вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на
підставі загальної суми рахунка або
іншого документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу (стаття 115
Статуту).

Відповідно до статті 307 Господарського
кодексу України, положення якої
кореспондуються з положеннями статті
909 Цивільного кодексу України, за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження
вантажу, багажу, пошти з моменту
прийняття їх до перевезення та до
видачі одержувачеві, якщо не доведе, що
втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким
перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до частини 3 статті 314
Господарського кодексу України за
шкоду, заподіяну при перевезенні
вантажу, а саме, у разі втрати або
недостачі вантажу, перевізник
відповідає в розмірі вартості вантажу,
який втрачено або якого не вистачає.

Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з
його вини (стаття 924 Цивільного кодексу
України).

Факт нестачі за спірним перевезенням у
вагоні № 60512258 підтверджується
матеріалами справи, зокрема
комерційним актом АА № 035725/2 від 20.02.2014
року.

Як вбачається з комерційного акту АА №
035725/2 від 20.02.2014 року, під час прийняття
вантажу була виявлена нестача вантажу
у кількості 4 900 кг у вагоні № 60512258.

Позивач розрахував вартість нестачі
спірного вантажу з урахуванням
природної втрати ваги - 1% відповідно до
п. 27 Правил видачі вантажів,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 року № 644
(зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083)
та вартості 1 тони вантажу у сумі 767,01
грн. без ПДВ, 920,41 грн. з ПДВ.

Так, вартість відповідальної нестачі,
виявленої у вагоні № 60512258 складає 3 874,92
грн. відповідно до наступного
розрахунку:

69 000 кг./100 = 6 900 кг.

4 900 кг. - 690 кг. = 4 210 кг. (або 4,21 т.)

4,21 т. х 920,41 грн. = 3 874,92 грн.

Спірні відносини сторін виникли при
перевезенні вантажів залізницею, тому
мають регулюватися Статутом залізниць
України, який затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.98
року № 457 та визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниці, а також
підприємств, організацій, установ, які
користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 31 Статуту залізниць
України залізниця зобов'язана подавати
під завантаження справні, придатні для
перевезення відповідного вантажу,
очищені від залишків вантажу, сміття,
реквізиту, а у необхідних випадках -
продезінфіковані вагони та контейнери.

Водночас частиною 5 статті 31 Статуту
залізниць України встановлено, що
придатність рухомого складу, зокрема
вагонів, для перевезення вантажу в
комерційному відношенні визначається
відправником, якщо завантаження
здійснюється його засобами.

Відповідно до статті 133 Статуту
залізниць України передача іншим
організаціям або громадянам права на
пред'явлення претензій та позовів не
допускається, за винятком випадків
передачі такого права
вантажовідправником
вантажоодержувачу або
вантажоодержувачем
вантажовідправнику, а також
вантажовідправником або
вантажоодержувачем вищій організації
або уповноваженій особі, яка виступає
від їх імені.

Передача права на пред'явлення
претензій і позовів засвідчується
переуступним підписом на документі
(накладній, вантажній, багажній
квитанції), а для уповноваженої особи -
довіреністю, оформленою згідно із
законодавством.

Відповідно до статті 129 Статуту
залізниць України обставини, які
можуть бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
посвідчуються комерційним актом.

У комерційному акті детально
описуються стан вантажу або багажу і
обставини, за яких виявлена
незбереженість, а також обставини, які
могли бути причиною виникнення
незбереженості вантажу, багажу чи
вантажобагажу. Ніякі припущення та
висновки про причини незбереженості
або про вину відправника і залізниці до
акта не вносяться.

Відповідно до абзацу 6 пункту 3.3
роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
року (зі змінами та доповненнями) №
04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею"
порядок складання комерційних актів
передбачено Правилами складання актів.
Якщо у комерційному акті відсутній
докладний опис обставин, за яких
сталося незбереження вантажу, зокрема,
про стан запірно-пломбувальних
пристроїв та пломб, технічного стану
вагона (контейнера) тощо, залізниця
несе відповідальність за незбереження
вантажу, доки не доведе відсутність
своєї вини.

У комерційному акті зазначається, чи
правильно навантажений, розміщений і
закріплений вантаж, а також про
наявність та стан захисного маркування
для вантажів, що перевозяться у
відкритих вагонах. У разі
неправильного завантаження,
розміщення, закріплення вантажу в акті
зазначається, яке порушення було
допущено (пункт 9 Правил складання
актів (стаття 129 Статуту залізниць),
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2002 року № 334).

Як вбачається з комерційного акту АА №
035725/2 від 20.02.2014 року, вагон №60512258, у
якому виявлена недостача вантажу,
справний. Крім того, з комерційного
акту вбачається наявність поглиблення
та порушення маркування.

У разі витікання, псування або
підмочування вантажу внаслідок
технічної несправності вагона
(контейнера), крім комерційного акту,
складається також акт про технічний
стан вагона (додаток 2 до Правил
складання актів) (абзац 4 пункту 3.3
роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
року (зі змінами та доповненнями) №04-5/601
"Про деякі питання практики вирішення
спорів, що виникають з перевезення
вантажів залізницею").

Відповідно до статті 131 Статуту
залізниць України претензії, що
виникли з приводу перевезення
вантажів, заявляються залізниці
призначення вантажу.

Зважаючи на викладене, суд вбачає вину
відповідача (залізниці станції
призначення вантажу) у нестачі вугілля.

На підставі викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі з стягнення з відповідача
вартість нестачі, виявленої у вагоні
№60512258 у сумі 3 874,92 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача у сумі 1
827,00 грн.

Керуючись статтями 4, 15, 16, 32-34, 36, 43-44, 49,
82-85, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600, м.
Дніпропетровськ, пр.. К. Маркса, 108, ) на користь Публічного
акціонерного товариства ДТЕК
"Павлоградвугілля" (51400,
Дніпропетровська область, м. Павлоград,
вул. Леніна, 76, ) вартість
недостачі вантажу у сумі 3
874,92 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят
чотири грн. 92 коп.), витрат по сплаті
судового збору у сумі 1 827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 24.07.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко