ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"31" липня 2014 р.
Справа № 146/10-06/9/5

Господарський суд Київської області у
складі колегії суддів: головуючого
судді - Подоляк Ю.В., суддів: Бабкіна В.М.,
Щоткін О.В. розглянувши скаргу
Приватного підприємства «Еркер»надії
головного державного виконавця
міського відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиціїу
справі господарського суду Київської
області № 146/10-06/9/5за позовомЗаступника
прокурора Центрального регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Міністерства оборони
України та Управління капітального
будівництва Міністерства оборони
України (місто Київ)доПриватного
підприємства «Еркер»про зобов'язання
вчинити дії та стягнення штрафних
санкційза участю представників:

прокуратури:не з'явились, про час і
місце судового засідання повідомлені
належним чиномпозивача 1:Гребенікова
Ю.С. - дов. від 22.10.2013р. № 220/474/дпозивача
2:Ілюха А.І. - керівник скаржника: Косяк
А.І. - дов. від 03.01.2014р.ВДВС:не з'явились,
про час і місце судового засідання
повідомлені належним чиномвстановив:

Рішенням господарського суду
Київської області від 13.09.2012р. у справі
№ 146/10-06/9/5 визнано недійсною додаткову
угоду № 4 від 04.08.2006р. до договору на
пайову участь в будівництві житла №
227/УПБ-45Д від 14.12.2004р., укладену між
Приватним підприємством «Еркер»,
Міністерством оборони України та
Управлінням капітального будівництва
Міністерства оборони України (місто
Київ), визнано недійсним додаток № 1 та
додаток № 2 до додаткової угоди № 4 від
04.08.2006р. до договору на пайову участь в
будівництві житла № 227/УПБ-45Д від
14.12.2004р. та позовні вимоги Заступника
прокурора Центрального регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері задоволено
частково. Зобов'язано Приватне
підприємство «Еркер» передати
Міністерству оборони України через
Управління капітального будівництва
Міністерства оборони України (місто
Київ) згідно договору на пайову участь
в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від
14.12.2004р., укладеного між Приватним
підприємством «Еркер», Міністерством
оборони України та Управлінням
капітального будівництва Міністерства
оборони України (місто Київ) квартири
загальною площею 1560,26 мІ. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з Приватного
підприємства «Еркер» в доход
Державного бюджету України судові
витрати.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.06.2013р. роз'яснено рішення
суду, та зазначено що рішенням
господарського суду Київської області
від 13.09.2012р. у даній справі зобов'язано
Приватне підприємство «Еркер»
передати Міністерству оборони України
через Управління капітального
будівництва Міністерства оборони
України (місто Київ) згідно договору на
пайову участь в будівництві житла №
227/УПБ-45Д від 14.12.2004р., укладеного між
Приватним підприємством «Еркер»,
Міністерством оборони України та
Управлінням капітального будівництва
Міністерства оборони України (місто
Київ) квартири загальною площею 1560,26 мІ
в житловому будинку № 3 по пров.
Академічному в м. Біла Церква.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.10.2013р. змінено порядок та
спосіб виконання рішення
господарського суду Київської області
від 13.09.2012р. у даній справі на
зобов'язання Приватне підприємство
«Еркер» передати Міністерству оборони
України через Управління капітального
будівництва Міністерства оборони
України (місто Київ) згідно договору на
пайову участь в будівництві житла №
227/УПБ-45Д від 14.12.2004р., укладеного між
Приватним підприємством «Еркер»,
Міністерством оборони України та
Управлінням капітального будівництва
Міністерства оборони України (місто
Київ) квартири в м. Біла Церква
Київської області загальною площею 1560,2
кв.м.: по вул. Фадеєва - в будинку № 105 "а":
кв. № 127 - площею 62,2 кв.м., кв. № 139 - площею
62,1 кв.м.; по вул. Академіка Кримського в
будинку № 10: кв. № 2 - площею 93,5 кв.м., кв.
№ 14 - площею 61,0 кв.м., кв. № 30 - площею 63,0
кв.м., кв. № 45 - площею 89,3 кв.м.; по вул.
Гоголя в будинку № 3: кв. № 28 - площею 79,7
кв.м.; по пров. Академічному в будинку №
3: кв. № 122 - площею 53,6 кв.м.; по вул.
Леваневського в будинку № 58: кв. № 35 -
площею 97,5 кв.м., кв. № 43 - площею 98,0 м.кв.,
кв. № 55 - площею 106,7 кв.м., кв. № 59 - площею
98,5 м.кв., кв. № 62 - площею 78,3 кв.м., кв. № 63 -
площею 98,0 м.кв., кв. № 146 - площею 107,8 м.кв.,
кв. № 155 - площею 107,7 кв.м.; по вул. Гайок в
будинку № 222-ж: кв. № 45 - площею 98,3 кв.м.,
кв. № 50 - площею 52,7 кв.м., кв. № 54 - площею
52,3 м.кв. Та стягнуто з Приватного
підприємства «Еркер» на користь
Управління капітального будівництва
Міністерства оборони України (місто
Київ) 306,84 грн. вартості недоотриманих
квартир загальною площею 0,06 кв.м.

На виконання ухвали господарського
суду Київської області від 24.10.2013р.
судом було видано відповідні накази
від 27.03.2014р.

Приватне підприємство «Еркер»
звернулось до господарського суду
Київської області зі скаргою в порядку
ст. 121-2 ГПК України на дії головного
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції, в якій просить суд,
визнати протиправними дії головного
державного виконавця МВ ДВС
Білоцерківського МРУ юстиції
Литвинчука Д.М. щодо винесення
постанови від 04.06.2014р. про накладення на
ПП «Еркер» штрафу та скасувати
зазначену постанову, з мотивів
незаконності її винесення виконавчою
службою.

Представник скаржника, присутній в
судовому засіданні, підтримав скаргу, з
мотивів викладених в скарзі.

Представник позивача 1, присутній в
судовому засіданні, усно заперечував
проти поданої скарги.

Представник позивача 2, присутній в
судовому засіданні, заперечував проти
поданої скарги з мотивів викладених у
відзиві на подану скаргу, які зводяться
до того, що державний виконавець, який
виніс постанову діяв в межах Закону
України «Про виконавче провадження».

Прокурор та ВДВС, належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
скарги, в судове засідання не з'явились,
пояснень на подану скаргу не надіслали,
про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали скарги, суд
зазначає таке.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
виконанню державною виконавчою
службою підлягають виконавчі
документи, зокрема, судові накази.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 вказаного
Закону, державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Судом встановлено, що головним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції 11.04.2014р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42915735 з виконання
наказу господарського суду Київської
області від 27.03.2014р., виданого на
виконання ухвали від 24.10.2013р. Пунктом 2
зазначеної постанови боржнику надано
семиденний термін для добровільного
виконання судового рішення.

Однак боржник - ПП «Еркер» в
добровільному порядку судове рішення
не виконав, квартири перелічені в
наказі суду від 27.03.2014р. не передав.

Відповідно до п. 13 ч. 3. ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, накладати стягнення
у вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Статтею 89 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
рішення суду в наданий строк в
добровільному порядку, головним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції в рамках
виконавчого провадження з примусовому
виконання наказу господарського суду
Київської області від 27.03.2014р. була
винесена оскаржувана постанова від
04.06.2014р. про накладення штрафу на ПП
«Еркер» за ухилення від виконання
судового рішення.

Разом з тим, боржник зазначає, що дії
державного виконавця щодо винесення
вказаної вище постанови є
протиправними, а сама постанова є
незаконною, оскільки боржник не
ухиляється від виконання судового
рішення, адже виконання рішення суду не
залежить від нього з об'єктивних
незалежних від нього причин, з тих
підстав, що перелік квартир наведених в
ухвалі суду від 24.10.2013р. не є власністю
боржника та не перебувають у нього на
балансі. За вказаних обставин,
постанова від 04.06.2014р. про накладення
штрафу на ПП «Еркер» повинна бути
скасована судом, а дії державного
виконавця визнані протиправними.

Суд зазначає, що винесення
господарським судом Київської області
ухвали від 24.10.2013р. про зміну порядку та
способу виконання рішення
господарського суду Київської області
від 13.09.2012р. у даній справі, було
здійснено на підставі інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 22.10.2013р. № 11306377,
сформовану державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, згідно якої перелік квартир,
зазначених у вказаній ухвалі суду
належали на праві власності саме
відповідачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» право власності на нерухоме
майно підлягає обов'язковій державній
реєстрації.

Згідно ч. 3 п. 2 ст. 331 Цивільного кодексу
України, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Пунктом 4 ст. 334 Цивільного кодексу
України передбачено, що права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Належних доказів, що боржник не є
власником перелічених в ухвалі суду
від 24.10.2013р. квартир, як і поважності
причин щодо невиконання рішення суду
та не передання перелічених в
зазначеній ухвалі квартир, боржник
суду не надав.

Доказів того, що право власності на
зазначене нерухоме майно, на час
винесення державним виконавцем
оскаржуваної постанови, зареєстровано
за іншою особою чи іншими особами
скаржник суду не надав. Також не надав
суду докази тог, що права власності на
вказане майно не зареєстроване за
скаржником.

А тому, державний виконавець при
винесені оскаржуваної постанови про
накладення штрафу діяв в межах наданих
йому повноважень, що передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження», зокрема, ст.ст. 11, 89
вказаного Закону.

За таких обставин суд приходить
висновку, що дії державного виконавця
щодо винесення оскаржуваної постанови
від 04.06.2014р. про накладення на ПП
«Еркер» штрафу за ухилення від
виконання судового рішення є такими, що
вчинені з дотриманням та в межах
наданих йому повноважень відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 п. 9.13 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на зазначене, суд визнає
доводи скаржника безпідставними, та за
таких обставин відмовляє в задоволенні
скарги Приватного підприємства
«Еркер» на дії головного державного
виконавця міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції.

Крім того, суд звертає увагу боржника
на те, що в разі неможливості виконати
рішення суду у спосіб передбачений
ухвалою суду від 24.10.2013р., боржник може
запропонувати та погодити зі сторонами
інший спосіб виконання рішення суду,
зокрема, укласти мирову угоду на стадії
виконання рішення суду.

Оскільки жодних дій спрямованих на
виконання рішення суду у даній справі
ПП «Еркер» не вчиняє, то суд приходить
до висновку про небажання та ухилення
боржником виконувати рішення суду.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги Приватного
підприємства «Еркер» на дії головного
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції відмовити повністю.

Головуючий суддя
Подоляк Ю.В.

Судді:
Бабкіна В.М.

Щоткін О.В.