м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11269/14 18.07.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомКомунального підприємства
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м.
Києва"дофізичної особи - підприємця
ОСОБА_1простягнення 41497 грн 18
коп.Представники: від позивача:Микитин
С.С. - представник за довіреністю №
21/юр-46 від 08.01.2014від відповідача:не
з'явились ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.06.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва"
з вимогами до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 41497
грн 18 коп. заборгованості за договором
оренди нежитлового приміщення № 67 від
20.03.2008.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
договору оренди нежитлового
приміщення № 67 від 20.03.2008 належним
чином не виконував взяті на себе
зобов'язання з оплати орендних
платежів, відшкодування плати за землю
та експлуатаційних витрат, у зв'язку з
чим у відповідача виникла
заборгованість у розмірі 41497 грн 18 коп.
за період з січня по квітень 2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/11269/14, розгляд справи
призначений на 08.07.2014.

04.07.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
документи на виконання вимог суду.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 справу № 910/11269/14 передано на
розгляд судді Головіній К.І., у зв'язку з
перебуванням судді Отрош І.М. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 (суддя Головіна К.І.)
справу № 910/11269/14 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 18.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 справу № 910/11269/14 передано на
розгляд судді Отрош І.М., у зв'язку з
виходом судді Отрош І.М. з лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 (суддя Отрош І.М.) справу
№ 910/11269/14 прийнято до провадження.

Представник відповідача у судове
засідання 18.07.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
942.

У судове засідання 18.07.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 18.07.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2008 між Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва
(орендодавець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено
договір оренди нежитлового приміщення
№ 67, відповідно до умов якого
орендодавець на підставі
розпорядження голови Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 241 від 25.02.2008 та ордеру
№ 74 від 05.03.2008 передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 42,2 кв.м. під
розміщення офісу.

01.08.2008 сторони підписали додаткову
угоду до договору оренди нежитлового
приміщення № 67 від 20.03.2008, відповідно до
якої вирішили, у зв'язку з
реорганізацією на підставі Рішення
Святошинської районної у м. Києві ради
№ 160 від 27.12.2007, № 212 від 24.04.2008, № 220 від
19.06.2008 та Розпорядження Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації № 372-к від 08.08.2008, змінити
назву орендодавця на Комунальне
підприємство «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва».

Відповідно до пункту 1.2. статуту
Комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва",
затвердженого розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 01.04.2013 № 422,
підприємство є правонаступником
майнових і немайнових прав та
обов'язків Комунального підприємством
«Дирекція з утримання житлового
господарства Святошинського району м.
Києва».

Згідно з пунктом 9.1. договору даний
договір діє з 20.03.2008 по 20.02.2011.

У відповідності до додаткової угоди
від 01.11.2011 до договору оренди
нежитлового приміщення № 67 від 20.03.2008
сторони продовжили строк дії договору
до 31.03.2012.

Відповідно до пункту 1.1. договору
договір встановлює умови оренди
нежитлового приміщення, яке належить
до комунальної власності
територіальної громади Святошинського
району м. Києва і закріплене за
орендодавцем на праві повного
господарського відання та
оперативного управління згідно
розпорядження Святошинської районної
в м. Києві держадміністрації № 1754 від
30.09.2003, між орендодавцем і орендарем та
регулює їх взаємовідносини протягом
його дії.

Згідно з пунктом 2.1. договору орендар
вступає у строкове платне користування
нежитловим приміщенням одночасно з
підписанням сторонами цього договору
та прийому - передачі вказаного
приміщення (при наданні).

Положеннями пункту 3.1. договору
визначено, що орендна плата
розраховується відповідно до методики
та базових орендних ставок,
затверджених рішенням Святошинської
районної у м. Києві ради № 41 від 31.10.2006 і
складає 3873 грн 96 коп. за перший місяць
оренди відповідно до розрахунку
орендної плати (згідно додатку № 1 до
даного договору). Податок на додану
вартість сплачується орендарем окремо
від орендної плати у розмірах та
порядку, визначеному чинним
законодавством.

Відповідно до пункту 3.2. договору
розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції.

Орендна плата сплачується орендарем
незалежно від наслідків господарської
діяльності орендаря щомісячно, не
пізніше 10 числа поточного місяця з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції (пункт 3.3 договору).

У відповідності до пункту 3.6 договору
крім орендної плати орендар
відшкодовує орендодавцю:
експлуатаційні витрати, пов'язані з
утриманням приміщення; амортизаційні
відрахування за орендоване майно;
плату за землю.

Згідно з пунктом 3.9. договору у випадку
закінчення терміну дії цього
договору орендна плата та інші,
передбачені цим договором платежі,
сплачуються орендарем по день
фактичної здачі орендованого
приміщення відповідно до акту
прийому-передачі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті
283 Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283
Господарського кодексу України
об'єктом оренди можуть бути: державні
та комунальні підприємства або їх
структурні підрозділи як цілісні
майнові комплекси, тобто господарські
об'єкти із завершеним циклом
виробництва продукції (робіт, послуг),
відокремленою земельною ділянкою, на
якій розміщений об'єкт, та автономними
інженерними комунікаціями і системою
енергопостачання; нерухоме майно
(будівлі, споруди, приміщення); інше
окреме індивідуально визначене майно
виробничо-технічного призначення, що
належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом (частина 6 статті 283
Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.
Договором або законом може бути
встановлено періодичний перегляд,
зміну (індексацію) розміру плати за
користування майном. Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до частини 1 статті 286
Господарського кодексу України
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 287
Господарського кодексу України та
статтею 5 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
орендодавцями щодо державного та
комунального майна є державні
(комунальні) підприємства, установи та
організації - щодо нерухомого майна,
загальна площа якого не перевищує 200
квадратних метрів на одне
підприємство, установу, організацію, та
іншого окремого індивідуально
визначеного майна, якщо інше не
передбачено законом.

Частина 1 статті 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлює для орендаря
обов'язок за користування об'єктом
оренди вносити орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Як встановлено судом, між позивачем та
відповідачем було підписано акт
прийому-передачі нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв приміщення площею 42,20 м2.

Судом встановлено, що відповідач в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства належним чином
не виконав взяті на себе зобов'язання
зі сплати орендних платежів,
відшкодування плати за землю та
експлуатаційних витрат, у зв'язку з чим
в останнього виникла заборгованість
перед позивачем за час фактичного
користування об'єктом оренди за
договором оренди нежитлового
приміщення № 67 від 20.03.2008 у розмірі 41497
грн 18 коп. за період з січня по квітень
2014 року, що також не було спростовано
відповідачем, зокрема, відповідачем не
надано суду доказів оплати орендних
платежів на суму 41497 грн 18 коп. Крім
того, сторонами було підписано акт
звіряння взаємних розрахунків за
період з січня по квітень 2014 року за
договором оренди нежитлового
приміщення № 67 від 20.03.2008, відповідно до
якого сума заборгованості відповідача
перед позивачем складає 41497 грн 18 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

З огляду на вищенаведене та
встановленням факту невиконання
відповідачем обов'язку з оплати
орендних платежів, відшкодування плати
за землю та експлуатаційних витрат за
договором оренди нежитлового
приміщення № 67 від 20.03.2008, за період з
січня по квітень 2014 року, на загальну
суму 41497 грн 18 коп. вимоги позивача про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 41497 грн 18 коп. з відповідача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва" (03134, м.
Київ, вул. Симиренка, буд. 17,
ідентифікаційний код 36037999)
заборгованість у розмірі 41497 (сорок
одна тисяча чотириста дев'яносто сім)
грн 18 коп. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.07.2014

Суддя
І.М.
Отрош