м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13724/14 30.07.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "УНІКА"
до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА" провідшкодування шкоди 2
788,06 грн. суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Амєліна О.О. -
представник за довіреністю № 9 від
08.01.14;від відповідачане з'явились

В судовому засіданні 30.07.14, в порядку ч. 1
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія «Уніка» звернулось
до господарського суду м. Києва з
позовною заявою до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Наста» про стягнення 2 788,06
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«СК «Уніка» на підставі договору
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 030221/4002/0000140
від 26.06.2013р., внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Fiat», державний номер НОМЕР_1, а
тому позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1166, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «Toyota», державний номер
НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована ТзДВ "СК
«Наста», позивач звернувся до суду з
вимогою стягнути з відповідача 2 788,06
грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 09.07.2014 порушено
провадження у справі № 910/13724/14 за
вказаною позовною заявою та призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
30.07.2014.

В судове засідання 30.07.14 представник
позивача з'явився, надав пояснення по
суті спору та документи на виконання
вимог ухвали суду, позов підтримав.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, відзив на позовну
заяву не надав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про дату та час
судового засідання повідомлений
належним чином, оскільки ухвалу суду
про порушення провадження у справі
було надіслано на адресу відповідача
01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6, яка
зазначена позивачем в якості адреси
відповідача у позовній заяві та у
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що наданий позивачем.

Зважаючи на те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно та
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на які посилаються особи, що
беруть участь у процесі, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

26 червня 2013 року за договором
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 030221/4002/0000140
ПрАТ «СК «Уніка» було застраховано
автомобіль марки «Fiat», державний номер
НОМЕР_1, страхувальником та
вигодонабувачем за договором є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пулвер Україна».

Пунктом 1.4 договору визначено строк
його дії з 27.06.13 по 26.06.14.

З Довідки № 9257486 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 30.08.2013 р. на вулиці
Гетьмана в м. Києві мала місце
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю автомобілів: «Toyota»,
державний номер НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля «Fiat», державний номер
НОМЕР_1, що належить ТОВ «Пулвер
Україна», під керуванням водія ОСОБА_4.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 13.3 Правил
дорожнього руху України, яку визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11.10.2013р. справа № 3-6784/13.

03.09.13 страхувальник звернувся до
позивача із повідомленням про настання
події, що має ознаки страхового випадку
та заявою про виплату страхового
відшкодування.

За страховим випадком - ДТП, що сталась
30.08.2013р. за участю застрахованого
автомобіля «Fiat», державний номер
НОМЕР_1, на підставі рахунку СТО - ТОВ
«Росавто» згідно страхового акту №
00124428 від 13.09.13 позивачем було визначено
суму страхового відшкодування в
розмірі 2788,06 грн., виплата якого
підтверджується платіжними дорученням
№ 032457 від 17.09.13.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«Toyota», державний номер НОМЕР_2,
підтверджується постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11.10.2013р. справа № 3-6784/13.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем як страховиком та ОСОБА_2
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що діяв станом на 30.08.2013 (Поліс
АВ/9826357), відповідно до якого
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль «Toyota», державний номер
НОМЕР_2, ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 50 000,00
грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Fiat»,
державний номер НОМЕР_1, відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 030221/4002/0000140
від 26.06.13, перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «Fiat», державний номер
НОМЕР_1

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АВ/9826357) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00
грн, таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем -
2788,06 грн., що відповідає розміру
заявлених позовних вимог.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача з
заявою вих. № 5729 від 10.10.13 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
яка була отримана відповідачем 14.10.13.
Проте станом на момент вирішення спору
вказана заборгованість відповідачем
не сплачена.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та обмежується
укладеним договором страхування, в
свою чергу зазначеним законом випадки,
коли шкода не відшкодовується
страховиком (або МТСБУ) визначені у ст.
32 і доказів наявності таких суду не
представлено.

Враховуючи не здійснення виплати
відповідачем на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» (01103 м. Київ, Залізничне шосе,
буд. 6, ідентифікаційний код 35893575) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
(01032 м. Київ, вул. Саксаганського, буд.
70-а, ідентифікаційний код 20033533) 2788 (дві
тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 06
коп. страхового відшкодування в
порядку регресу, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.07.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.