ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 липня 2014 року Справа № 20/110-10

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Харченко В.М. (доповідач) -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і
Васищак І.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги відділу Державної виконавчої
служби Лохвицького районного
управління юстиції Полтавської
області, м.Лохвиця, Лохвицький район,
Полтавська область

на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014

зі справи № 20/110-10

за скаргою приватної
виробничо-комерційної фірми
"ІМПТОРГСЕРВІС" на дії відділу
Державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції Полтавської області, (далі -
Відділ ДВС) м. Лохвиця

за позовом приватної
виробничо-комерційної фірми
"ІМПТОРГСЕРВІС", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар СК",
м.Червонозаводське, Лохвицький район,
Полтавська область

відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня",
м.Дніпропетровськ

третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю "Тат-Агро", м. Київ

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2014 Відділ ДВС вдруге звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою від 14.04.2014 № 1921/02-29
на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 у справі №20/110-10 разом з
клопотання про відновлення строку її
подання, оскільки первісно подана
касаційна скарга від 14.04.2014 № 1921/02-29
була повернута ухвалою Вищого
господарського суду України від 10.06.2014
на підставі пункту 3 частини першої
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Вищий господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
прийняття касаційної скарги з огляду
на таке.

Відповідно до частини четвертої статті
111 Господарського процесуального
кодексу України до касаційної скарги
додаються, зокрема, докази надсилання
її копії іншій стороні у справі.

Згідно частини першої статті 1111
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що особа, яка
подала касаційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів, які у цієї сторони
відсутні.

Як вбачається з матеріалів поданої
вдруге касаційної скарги, остання
містить дату складання 14.04.2014 та №
1921/02-29, тобто ті ж самі вихідні дані які
містила і попередньо подана касаційна
скарга. Враховуючи те, що судом
касаційної інстанції питання щодо
прийняття до провадження або
повернення попередньо поданої
касаційної скарги від 14.04.2014 та № 1921/02-29
вже було вирішено ухвалою Вищого
господарського суду України від 10.06.2014.
У цьому зв'язку, додані Відділом ДВС до
матеріалів касаційної скарги
оригінали фіскальних чеків від 15.04.2014 №
6084, №6085, № 6086 та № 6087 не можуть
вважатися належними доказами
направлення копії скарги учасникам
судового процесу.

Наведене дає можливість дійти до
висновку про те, що Відділом ДВС не були
належним чином виконані вимоги частини
четвертої статті 111 Господарського
процесуального кодексу України.

Пунктом 3 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів надсилання її копії
іншій стороні (сторонам) у справі.

Враховуючи викладене та керуючись
пунктом 3 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу від 14.04.2014 № 1921/02-29 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 зі справи №20/110-10 повернути
відділу Державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції Полтавської області, а справу -
господарському суду Дніпропетровської
області.

Суддя
В. Харченко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
І. Васищак