ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року Справа № 904/8104/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Черкащенка М.М.

суддів: Нєсвєтової Н.М.

Круглікової К.С.

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-
збагачувальний комбінат"

на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.03.2014

та на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від
10.06.2014

у справі №904/8104/13

за позовом
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий
Ріг"

до
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-
збагачувальний комбінат"

про визнання
правочину недійсним

за участю представників сторін

від позивача: Гарькавий А.Г. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

17.10.2013 року публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" про визнання недійсним
правочину, оформленого заявою
відповідача про зарахування
зустрічних однорідних вимог №5005 від
17.06.2013 року на суму 460080,410 грн. за
договорами №156S11/408д від 23.12.2010 року, №
331/230а від 25.01.2011 року.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.03.2014
року, залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року у
справі №904/8104/13 позовні вимоги
задоволено повністю. Визнано недійсним
правочин, оформлений заявою публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" №5005
від 17.06.2013 року про зарахування
зустрічних однорідних вимог у сумі 430
080,41 грн.

Не погоджуючись з зазначеними
рішеннями судів, позивач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 та рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.03.2014
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 17.06.2013 року ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
звернувся до ПАТ "АрселорМіттал Кривий
Ріг" з заявою про проведення заліку
однорідних вимог №5005, що виникли на
підставі Договорів від 25.01.2011 року (акти
від 26.10.2012 року, 28.11.2012 року, 27.12.2012 року,
29.01.2013 року, 26.02.2013 року, 27.03.2013 року,
26.04.2013 року) та від 23.12.2010 року (акт від
26.04.2013 року).

Як зазначає позивач, за Договором
№156S11/408д від 23.12.2010 року дійсно у нього
наявна заборгованість перед
відповідачем, разом з тим позивач
вказує на те, що Договір №331/230а від
25.01.2011 року діяв до 01.10.2012 року,
додаткова угода №6 від 01.10.2012 до даного
договору сторонами підписана не була,
через неузгодженість сторонами умови
щодо ціни за транспортування
продукції, а відтак і відсутні
зустрічні вимоги, як одна з необхідних
умов припинення зобов'язання
зарахуванням.

Відповідач в свою чергу посилається на
те, що незважаючи на строк дії договору
№331/230а від 25.01.2011 позивач в період з
01.10.2012 по липень 2013 року отримував
послуги по транспортуванню
коксо-доменної суміші, що
підтверджується відповідними актами.
Крім того, відповідач вважає, що
оскільки позивач з моменту одержання
пропозиції відповідача щодо внесення
змін до договору на транспортування
коксо-доменної суміші №331/230а від 25.01.2011
року не повідомив відповідача про
результати її розгляду, проте вчинив
дії, що свідчать про прийняття
пропозиції, а саме отримував послуги,
підписував акти, то додаткова угода №6
від 01.10.2012 року вважається укладеною в
редакції позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, місцевий господарський суд, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що сторонами
відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору №331/230а
від 25.01.2011 року не було продовжено
строку його дії, та не погоджено
істотних умов, зокрема ціну послуг
транспортування, а доводи відповідача
про погодження позивачем строку дії
договору шляхом отримання послуг з
транспортування та відсутності
відповіді на пропозицію про укладання
додаткової угоди в його редакції
суперечить положенням законодавства,
оскільки позивач звертався до
відповідача із зустрічною пропозицією
про укладення додаткової угоди в його
редакції.

Також, судами взято до уваги рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 26.11.2013, яке залишено без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
30.01.2014 у справі №904/8102/13, яким первісний
позов ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"
задоволено, визнано недійсним
правочин, оформлений заявою ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" про зарахування зустрічних
однорідних вимог №5007 від 25.07.2013 року на
суму 117888,52 грн., в задоволенні
зустрічного позову ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
визнання вчиненим між ним та ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" правочину
щодо внесення змін до Договору на
транспортування коксо-доменної суміші
№331/230а від 25.01.2011 року, в редакції
додаткової угоди №6 від 01.10.2012 року
відмовлено.

Отже, суди попередніх інстанції
встановили, що відповідач не зважаючи
на неузгодженість між сторонами
істотних умов договору, таких як ціна
транспортування, за обставин
закінчення 01.10.2012 року строку дії
договору № 331/230а від 25.01.2011 року,
продовжував транспортувати
коксо-доменну суміш та виставляв
рахунки за таке транспортування, але
вже за іншою ціною, яка не була
погоджена сторонами.

Частиною другою статті 631 ЦК України
передбачено, що зміна ціни після
укладання договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ГК України у
разі, якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає
правомірними та обґрунтованими
висновки судів попередніх інстанції
про відсутність підстав вважати
дійсними вимоги відповідача до
позивача щодо заборгованості
останнього за договором на
транспортування коксо-доменної суміші
№ 331/230а від 25.01.2011 року у сумі 430 080,41 грн.,
що виключає можливість зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та не впливають
на них, а тому підстави для її
задоволення і скасування постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року та
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.03.2014
року, що ухвалені з правильним
застосуванням норм процесуального
законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 та рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.03.2014 у
справі №904/8104/13 залишити без змін.

Головуючий
М.М. Черкащенко

Судді
Н.М. Нєсвєтова

К.С. Круглікова