ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2014 р.
Справа №917/495/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Гадячгаз", вул. Будька, 26 А,
м. Гадяч, Полтавська область, 37300

до Комунального підприємства
теплового господарства
"Гадячтеплоенерго", вул. 50
років Жовтня, 19 А, м. Гадяч, Полтавська
область, 37300

про стягнення грошових коштів у
розмірі 121 784,85 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Січкар О. С., дов. № 693 від
10.06.13 р.,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про
стягнення інфляційних нарахувань в
сумі 19 173,02 грн. та 3% річних
в сумі 102 611,83 грн. за прострочення
виконання рішення господарського суду
Полтавської області.

Позивачем через канцелярію суд надано
додаткові письмові пояснення до
позовної заяви з додатками (вх. № 5053 від
17.04.14 р.).

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, надавши через канцелярію
суду відзив на позовну заяву (вх. № 4157
від 01.04.2014 р.), відповідно до якого він
заперечує проти задоволення позову,
посилаючись на те, що рішення
господарського суду Полтавської
області від 17.02.2009 р. по справі № 13/318 не
виконувалось в період з жовтня 2011 р. по
лютий 2014 р., оскільки між сторонами
проводилося врегулювання питання щодо
законності списання заборгованості за
спожитий природний газ.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 17.012.209 року по
справі № 18/318 з Комунального
підприємства теплового господарства
"Гадячтеплоенерго" (далі-відповідач) на
користь Відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Гадячгаз" (далі-позивач)
було стягнуто заборгованість у сумі
1187315,93 грн. богу, 48 166,05 грн. - 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, 12 355,00 грн. державного мита
та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

27.02.2009 року на примусове виконання
вказаного рішення господарським судом
Полтавської області було видано
відповідний наказ.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Гадяцького
районного управління юстиції від 03.06.2009
року було відкрите виконавче
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду
Полтавської області від 17.02.2009 року по
справі № 13/318, 28.02.2012 р. Постановою ВДВС
Гадяцького РУЮ повторно відкрито
виконавче провадження (ВП № 31438826).

Відповідно до вимог Закону України "Про
акціонерні товариства" відкрите
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Гадячгаз" змінило свою назву на
публічне товариство по газопостачанню
та газифікації "Гадячгаз". ПАТ
"Гадячгаз" є правонаступником всіх прав
та обов'язків ВАТ "Гадячгаз" у
відповідності до статуту ПАТ
"Гадячгаз", зареєстрованого Гадяцькою
РДА Полтавської області 01.06.2011 р.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 04.10.2012 року по
справі № 13/318 було задоволено заяву
КПТГ "Гадячтеплоенерго" про визнання
наказу від 27.02.2009 року таким, що не
підлягає виконанню в частині
стягнення 1137954,98 грн. В мотивувальній
частині вищезазначеної ухвали суд
посилався на факти, встановлені
рішенням господарського суду
Полтавської області від 14.06.2012 р. та
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.08.2012 р. у
справі № 18/446/12.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 04.09.2013 р. у
справі №18/446/12 рішення господарського
суду Полтавської області від 14.06.2012
скасовано за нововиявленими
обставинами та прийнято нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

13.02.2014 р. господарським судом
Полтавської області переглянуто за
нововиявленими обставинами ухвалу від
04.10.2012 р. по справі №13/318 та винесено
ухвалу про відмову в задоволенні заяви
КПТГ "Гадячтеплоенерго" про визнання
наказу господарського суду
Полтавської області від 27.02.2009 р. таким,
що не підлягає виконанню в частині
стягнення 1 137 954,98 грн. Дана ухвала
набрала чинності 12.03.2014 р.

Отже, наказ господарського суду
Полтавської області від 27.02.2009 року про
примусове виконання рішення по справі
№13/318 набрав чинності та підлягає
виконанню в частині стягнення з
відповідача заборгованості в сумі
1137954,98 грн. Вищезазначене рішення
підлягає виконанню в повному обсязі з
моменту набрання ним чинності, а саме з
27.02.2009 р.

Факт існування між сторонами
договірних правовідносин щодо
постачання природного газу, обсяги
переданого відповідачеві за договором
природного газу, факт наявності у
відповідача перед позивачем
простроченої заборгованості в сумі
1 137 954,98 грн. встановлено рішенням
господарського суду Полтавської
області від 17.02.2009 року по справі № 13/318,
яке набрало законної сили.

Як зазначає позивач, в рахунок
погашення заборгованості за
вищезазначеним наказом в період з
01.04.2011 р. по 10.05.2011 р. відповідачем
частково погасив борг, перерахувавши
кошти на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Гадячгаз" в розмірі 49360,95 грн.

Станом на 16.04.2014 р. зобов'язання
відповідача перед Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Гадячгаз" в частині погашення
1 137 954,98 грн. не виконані.

За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача 3% річних за
період з 17.03.2011 року по 17.03.2014 року в сумі
102 611,83 грн. та інфляційні нарахування за
період з 17.03.2011 р. по 17.03.2014 р. в сумі 19 173,02
грн.

Згідно ст. 35 ГПК України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Згідно із ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати: з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Як було зазначено позивачем та
підтверджується матеріалами справи,
рішення господарського суду
Полтавської області від 17.02.2009 року по
справі № 13/318 на даний час виконане не в
повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

При цьому чинним законодавством
України не заперечується право
кредитора на звернення до
господарського суду з позовом про
стягнення з боржника 3% річних від
простроченої суми боргу за період
після прийняття судом рішення про
стягнення відповідної заборгованості,
про що вказується у постанові
Верховного Суду України від 30.09.2008 року
за № 1/384-07.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму
ВГС України від 17.12.2013 р. №14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань", саме
лише прийняття господарським судом
рішення про задоволення вимог
кредитора, якщо таке рішення не
виконано в установленому законом
порядку, не припиняє зобов'язальних
відносин сторін і не звільняє боржника
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України.

Отже, якщо судове рішення про стягнення
з боржника коштів фактично не виконано,
кредитор вправі вимагати стягнення з
нього в судовому порядку сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних аж до повного виконання
грошового зобов'язання.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки 3 % річних за період з 17.03.2011
року по 17.03.2014 року в сумі 102 611,83 грн. та
інфляційних нарахувань за період з
17.03.2011 р. по 17.03.2014 р. в сумі 19 173,02 грн., суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1 Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства
теплового господарства
"Гадячтеплоенерго" (37300, Полтавська
область, м. Гадяч, вул. 50 років Жовтня, 19
А, ) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Гадячгаз" (37300, Полтавська область, м.
Гадяч, вул. Будька, 26 А, , р/р 2287 в ТВ БВ № 10016/0171 філія
Полтавського обласного управління АТ
"Ощадбанк", МФО 331467) 102 611,83
грн. - 3% річних, 19 173,02 грн. - інфляційних
нарахувань та 2 435,70 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя
О. А. Киричук