ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.
Справа № 11/109-08

У складі колегії суддів: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В. ,
суддя Шутенко І.А.

при секретарі Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

від відповідача ПВП "Квадро" - Жорник
В.І.(за довіреністю від 02.04.2013р.);

від відповідача ТОВ "Міжнародний банк
комунікацій" - не прибув;

від заявника апеляційної скарги - не
з'явився;

від Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Харківській
області - Білоконова О.В. за довіреністю
від 14.05.2014 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПАТ АКБ "Укргазбанк"
в особі Харківської обласної дирекції
(вх. №1853 Х/2) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 17.06.14 у
справі № 11/109-08

за позовом ПАТ Акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі Харківської
обласної дирекції АБ "Укргазбанк"

до 1. ТОВ "Міжнародний банк комунікацій"
, м. Харків

2. ПВП "Квадро", м. Київ

про стягнення 4 345 566,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 26.07.10 р. у
справі № 11/109-08 позов задоволено.
Присуджено до стягнення солідарно з
ТОВ "Міжнародний Банк Комунікацій" та
ПВП "Квадро" на користь АТ АБ
"Укргазбанк" в. о. Харківської філії
3564212,13 грн. суми непогашеного
овердрафтного кредиту, 962954,69 грн.
заборгованості по простроченим
процентам, 1321,15 грн. несплаченої
комісії за червень 2008 р. 356421,21 грн.
штрафу 10% від суми простроченої
заборгованості по кредиту, 11150,72 грн.
штрафу в розмірі 0,4% від ліміту
овердрафту, що діяв на момент порушення
позичальником зобов'язань, 1155918,42 грн.
пені по простроченим відсоткам у сумі
132445,00 грн., 376,29 грн. пені по простроченій
комісії, 25500,00 грн. державного мита та
118,00 грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового
процесу.

10.08.10 р. у встановленому законом
порядку, на виконання вказаного
рішення, було видано відповідний наказ,
за яким відкрито виконавче провадження
№ 39400697 від 16.08.2013 року з примусового
виконання наказу Господарського суду
Харківської області по справі № 11/109-08
від 10.08.2010 року про стягнення
заборгованості з ПВП "КВАДРО" на
користь ПАТ "УКРГАЗБАНК".

18.04.2014 року державним виконавцем шляхом
винесення постанови було оголошено
розшук майна боржника.

16.05.14 р. ПВП "Квадро" звернулось до суду
зі скаргою на дії Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Харківській
області, в якій просило визнати такими,
що не відповідають чинному
законодавству дії державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області щодо оголошення розшуку майна
ПВП "Квадро" та скасування постанови
Державного виконавця Відділу
Примусового Виконання Рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області про розшук майна
ПВП "КВАДРО" від 18.04.2014 року по
виконавчому провадженню №39400697.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.06.2014 р. (суддя
Інте Т.В. (т. 5 а.с. 70-74 ) скаргу ПВП "КВАДРО"
на дії Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області задоволено. Визнано дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Харківській області щодо
винесення постанови про розшук майна
від 18.04.2014 року по виконавчому
провадженню № 39400697 незаконними.
Визнано постанову державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про розшук майна від 18.04.2014 року
по виконавчому провадженню № 39400697 -
недійсною.

Господарським судом Харківської
області встановлено, що ще до відкриття
виконавчого провадження № 39400697
державним виконавцем в рамках
стягнення заборгованості з ПВП "КВАДРО"
було виявлено, описано та передано на
відповідальне зберігання майно
підприємства. З урахуванням
зазначеного, господарський суд вважав,
що наявність інституту опису та
відповідального зберігання майна
підприємства виключає правові
підстави розшуку такого майна,
оскільки відсутні докази
переховування майна боржника.
Господарський суд дійшов висновку про
те, що вжиття державним виконавцем в
рамках окремого виконавчого
провадження № 39400697 дій щодо оголошення
розшуку майна ПВП "КВАДРО" не містить
правового обґрунтування. Таким чином,
на думку господарського суду першої
інстанції, державний виконавець
фактично вийшов за межі наданих
повноважень та без наявності правових
підстав, порушуючи саму суть такої
виконавчої дії як розшук майна
боржника, вчинив ди щодо додаткового та
безпідставного обтяження майна
боржника.

ПАТ АКБ "Укргазбанк" (стягувач) не
погодився з винесеною 17.06.2014 р.
господарським судом першої інстанції
ухвалою та звернувся з апеляційною
скаргою, в якій з посилається на
порушення під час винесення
оскаржуваної ухвали господарським
судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме - ухвала
постановлена без участі стягувача,
який є стороной у даній справі, не
повідомленого належним чином про час
та місце розгляду справи. Заявник
апеляційної скарги просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 17.06.2014 р. та
відмовити ПВП "Квадро" у задоволенні
скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні 23.07.2014 р.

Від заявника апеляційної скарги
надійшло клопотання (вх. 5819 від 22.07.2014
р.), в якому він просить провести
розгляд апеляційної скарги без участі
його представника та повідомляє, що
вимоги апеляційної скарги підтримує в
повному обсязі і просить задовольнити.

Від ПВП "Квадро" надійшов відзив (вх. 5838
від 22.07.2014 р.) на апеляційну скаргу, в
якому він вважає оскаржувану ухвалу
господарського суду першої інстанції
законною та обгрунтованою, а
апеляційну скаргу - безпідставною,
виклав доводи на підтвердження своєї
позиції у справі. Просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу господарського
суду Харківської області - без змін.

ТОВ "Міжнародний банк комунікацій"
відзив на апеляційну скаргу не надав, в
судове засідання 23.07.2014 р. не прибув,
уповноваженого представника не
направив, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення з
відміткою про вручення (а.с. 161 т. 5).

Зважаючи на встановлений
процесуальним законом строк розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду,
належне повідомлення сторін про час та
місце розгляду апеляційної скарги,
попередження сторін та інших учасників
судового процесу п. 7 резолютивної
частини ухвали Харківського
апеляційного господарського суду про
те, що у разі неявки представників в
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів, справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами, враховуючи клопотання
заявника апеляційної скарги про
розгляд скарги без участі представника
апелянта, судова колегія вважає за
можливе розглядати апеляційну скаргу
за відсутності представника заявника
апеляційної скарги та представника ТОВ
"Міжнародний банк комунікацій" за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 23.07.2014 р.
представник відповідача ПВП "Квадро"
заперечував проти вимог апеляційної
скарги та просив відмовити в її
задоволенні, з підстав, викладених у
поданому відзиві.

В судовому засіданні 23.07.2014 р.
представник відділу примусового
виконання судових рішень управління
Державної виконавчої служби України
ГУЮ у Харківскій області підтримав
вимоги апеляційної скарги, пояснив, що
вважає ухвалу господарського суду
Харківської області такою, що винесена
з порушенням норм матеріального та
процесуального права і просив її
скасувати.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, їх
юридичну силу та доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України,
заслухавши пояснення представників
відповідача ПВП "Квадро" та відділу
примусового виконання судових рішень
управління Державної виконавчої
служби України ГУЮ у Харківскій
області, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи в
провадженні Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області знаходиться виконавче
провадження № 39400697 від 16.08.2013 року з
примусового виконання наказу
Господарського суду Харківської
області по справі № 11/109-08 від 10.08.2010
року про стягнення заборгованості з
ПВП "КВАДРО" на користь ПАТ "УКРГАЗБАНК".

18.04.2014 року державним виконавцем шляхом
винесення постанови було оголошено
розшук майна боржника.

14.05.2014 року співробітниками ДАІ на
підставі постанови державного
виконавця було зупинено та затримано
належний ПВП "КВАДРО" транспортний
засіб марки Chevrolet lacetti (2005 р.в), днз АХ 8046
КХ.

Відповідно до положень статті 52 Закону
України "Про виконавче провадження",
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Перелічені
виконавчі дії є синонімами відчуження
майна боржника, оскільки передбачають
вилучення такого майна із володіння,
користування та розпорядження особи в
примусовому порядку.

Судом встановлено, що 17.09.2013 року на ім'я
начальника Відділу Примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Харківській
області було подано ухвалу
Октябрського районного суду міста
Полтави від 13.09.13 р. по справі №
к1кс554364713 (а.с. 62) про вжиття
заходів забезпечення кримінального
провадження, накладено арешт та
заборонено відчуження та реалізацію
майна ПВП "КВАДРО".

Положеннями пункту 7 частини 1 статті 37
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено обов'язок
державного виконавця зупинити
виконавче провадження в разі зупинення
судом реалізації арештованого майна.
Таким чином, подана ухвала
Октябрського районного суду міста
Полтави містить обставини, які
зумовлюють зупинення виконавчого
провадження.

Отже, реалізація майна, в розумінні
положень статті 52 Закону, є складовим
елементом звернення стягнення та
відчуження майна боржника. Наявність
рішення суду із прямою вказівкою на
заборону реалізації майна боржника є
виключною підставою для зупинення
виконавчого провадження не залежно від
тієї стадії, на котрій перебуває
виконавче провадження та процес
звернення стягнення на майно боржника.
Аналогічна правова позиція міститься в
роз'ясненнях Вищого спеціалізованого
суду України від 28.01.2013, № 24-152/0/4-13 "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справах",
відповідно до якого, виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі, зокрема, зупинення
судом стягнення на підставі
виконавчого документа (пункт 4);
зупинення виконання відповідного
рішення або виконавчого провадження
посадовою особою, якій законом надано
таке право (пункт 6); зупинення судом
реалізації арештованого майна (пункт 7).
Про подібні види забезпечення позову
йдеться і у статті 152 ЦПК. Тобто при
застосуванні або Закону України "Про
виконавче провадження", або статті 152
ЦПК наступають такі ж правові наслідки,
які перешкоджають подальшому вчиненню
дій по виконавчому провадженню.

Як вбачається із матеріалів справи,
державним виконавцем не було вчинено
прямо передбачених законом дій щодо
зупинення виконавчого провадження та
вже після надходження ухвали суду, яка
передбачала зупинення виконавчого
провадження, було проведено виконавчі
дії по арешту та розшуку майна
боржника, що є порушенням чинного
законодавства України.

Правові підстави розшуку майна
боржника, передбачені положеннями
статті 40 Закону, якою визначено, що у
разі відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, а також дитини за виконавчими
документам про відібрання дитини
державний виконавець звертається до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника або дитини. У разі
необхідності розшуку транспортного
засобу боржника державний виконавець
виносить постанову про такий розшук,
яка є обов'язковою для виконання
органами внутрішніх справ.

Таким чином, законом визначено, що
розшук транспортного засобу має
містити необхідність вчинення таких
дій. Тобто законодавчо передбачено, що
розшук є крайньою мірою впливу на
боржника за умови, коли державним
виконавцем використано всі надані
права для виклику особи та вимогу про
надання майна для проведення
виконавчих дій. Постанова про розшук
майна боржника /не містить даних та
відомостей щодо ухилення боржника від
надання майна та транспортних засобів
для проведення виконавчих дій. Разом з
тим, в матеріалах виконавчого
провадження відсутні дані про
направлення державним виконавцем на
адресу боржника вимог щодо надання
майна та відсутні докази ухилення
боржника від проведення відповідних
виконавчих дій. За таких обставин
відсутні правові підстави
обґрунтування саме необхідності
проведення такої виконавчої дії як
розшук, оскільки державним виконавцем
не вжито вичерпного переліку заходів
для встановлення місцезнаходження
майна боржника. Таким чином, постанова
державного виконавця щодо розшуку
майна боржника не відповідає вимогам
законодавства та не містить правових
підстав.

Положеннями статті 3.8. Інструкції про
організацію примусового виконання
рішень встановлено, що у разі якщо в
органі ДВС відкрито кілька виконавчих
проваджень про стягнення коштів з
одного боржника, вони об'єднуються у
зведене виконавче провадження. Про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження
виноситься постанова, копія якої
зберігається у зведеному виконавчому
провадженні. Виконавчі провадження
щодо одного боржника об'єднуються у
зведене виконавче провадження або
приєднуються до зведеного виконавчого
провадження не пізніше наступного
робочого дня після закінчення строку,
наданого боржнику для самостійного
виконання. Положеннями пункту 3.8.4.
вказаної інструкції встановлено, що
наявність або відсутність іншого
виконавчого провадження чи зведеного
виконавчого провадження щодо одного й
того самого боржника державний
виконавець перевіряє за даними Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, при відкритті виконавчого
провадження. Натомість державним
виконавцем не було вчинено прямо
передбачених дій щодо об'єднання у
зведене виконавче провадження, що
призводить до суттєвого порушення прав
та інтересів ПВП "КВАДРО".

Аналогічна імперативна норма права
міститься в положеннях статті 33 Закону,
відповідно до якої разі якщо в органі
державної виконавчої служби відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, повязаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій. У разі якщо виконавчі
провадження про стягнення коштів з
одного боржника відкриті у кількох
органах державної виконавчої служби,
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене здійснюється в порядку,
встановленому Міністерством юстиції
України.

Натомість, через не вжиття державним
виконавцем прямо передбачених вимог
законодавства щодо перевірки
наявності інших виконавчих проваджень
та їх об'єднання у зведене, було
допущено фактично подвійне виконання
рішення суду. Як вже було встановлено,
14.05.2014 співробітниками ДАІ, на підставі
постанови державного виконавця про
розшук майна ПВП "КВАДРО" від 18.04.2014 року
по виконавчому провадженню №39400697, було
зупинено та затримано належний ПВП
"КВАДРО" транспортний засіб марки Chevrolet
lacetti (2005 р.в), днз АХ 8046 КХ.

В той же час, на підставі акту опису й
арешту майна встановлено, що в
провадженні Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження №31128230 з примусового
виконання наказу Московського
районного суду міста Харкова по справі
№ 2-576/11 про стягнення заборгованості з
ПВП "КВАДРО". В рамках даного
провадження, з метою стягнення
заборгованості з ПВП "КВАДРО", 18.06.2012
року було описане, арештоване та
передане на відповідальне зберігання
майно боржника та вже проводяться
виконавчі дії щодо звернення стягнення
на таке майно. Таким чином, державний
виконавець, всупереч прямим вимогам
законодавства при відкритті
виконавчого провадження № 39400697 не
пересвідчився у наявності інших
виконавчих проваджень про стягнення
заборгованості з ПВП "КВАДРО" та не
встановив наявності вже проведених
виконавчих дій по зверненню стягнення
на майно підприємства.

Як вбачається із матеріалів справи, в
рамках звернення стягнення на майно
ПВП "КВАДРО" ще до відкриття
виконавчого провадження № 39400697
державним виконавцем в рамках
стягнення заборгованості з ПВП "КВАДРО"
було виявлено, описано та передано на
відповідальне зберігання майно
підприємства. Наявність інституту
опису та відповідального зберігання
майна підприємства виключає правові
підстави розшуку такого майна,
оскільки відсутні докази
переховування майна боржника. З огляду
на вищевказане, вжиття державним
виконавцем в рамках окремого
виконавчого провадження № 39400697 дій
щодо оголошення розшуку майна ПВП
"КВАДРО" не містить правового
обґрунтування.

Таким чином, державний виконавець
фактично вийшов за межі наданих
повноважень та без наявності правових
підстав, порушуючи саму суть такої
виконавчої дії як розшук майна
боржника вчинив ди щодо додаткового та
безпідставного обтяження майна
боржника.

Відповідно до п.п. 9.13. п. 9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що господарський суд першої
інстанції обгрунтовано при
дослідженні всіх матеріалів справи
дійшов висновку про задоволення скарги
на дії відділу примусового виконання
судових рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Харківскій
області, визнання дії відділу
примусового виконання судових рішень
управління державної виконавчої
служби щодо винесення постанови про
розшук майна від 18.04.2014 р. незаконними
та визнання недійсною постанови
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області про розшук майна
від 18.04.2014 р. недійсною.

Заявник апеляційної скарги в
обгрунтування своїх вимог просить
прийняти в якості доказу ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
у справі № 554/11633/13-к від 20.11.2013 р.

Відповідно до частини першої статті
101 Господарського процесуального
кодексу України апеляційний суд
переглядає справу за наявними у ній і
додатково поданими доказами.

У п. 9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 7 "Про деякі питання застосування
розділу ХІІ Господарського
процесуального кодексу України" надано
господарським судам наступні
роз'яснення: додаткові докази
приймаються апеляційним судом, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття
додаткових доказів суд апеляційної
інстанції повинен повно і всебічно
з'ясовувати причини їх неподання з
урахуванням конкретних обставин
справи і об'єктивно оцінити поважність
цих причин. У разі прийняття додаткових
доказів у постанові апеляційної
інстанції мають зазначатися підстави
такого прийняття.

До згаданих підстав належить,
зокрема, необґрунтоване відхилення
судом першої інстанції клопотань
сторін про витребування
господарським судом доказів у порядку
статті 38 ГПК.

У такому разі суд апеляційної
інстанції за відповідним клопотанням
сторони самостійно витребує
необхідні додаткові докази.

Окаржувана ухвала господарського суду
першої інстанції винесена 17.06.2014 р., а
ухвала апеляційного суду Полтавської
області, яку в якості доказу просить
прийняти апелянт винесена 20.11.2013 р.,
отже вона існувала на час розгляду
справи у суді першої інстанції.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15.05.2014 р. скарга
ПВП "Квадро" на дії органів Державної
виконавчої служби прийнята до
розгляду. Зазначеною ухвалою розгляд
скарги призначено на 27.05.2014 р. Визнано
участь представників сторін та Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Харківській області
обов'язковою. З наявного в матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштового відправлення ( т. 5 а.с. 38 )
вбачається, що зазначена ухвала
отримана позивачем ПАТ Акціонерний
банк "Укргазбанк" 20.05.2014 р. Отже,0 за сім
днів до дати, на яке призначено судове
засідання. Тобто позивач знав про
розгляд скарги на дії дії органів
Державної виконавчої служби, своєчасно
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання. Незважаючи на
визнання господарським судом явки
представників сторін обов'язковою,
позивач не забезпечив участі свого
представника в судовому засіданні, не
повідомив господарський суд про
причини неявки. Господарським судом
була надана можливість сторонам
підготуватися до судового засідання,
викласти свою позицію у справі,
обгрунтування та докази на її
підтвердження. В матеріалах справи
відсутні докази подання позивачем
відзиву на скаргу на дії органів
Державної виконавчої служби,
обгрунтування своєї позиції.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що оскільки позивачем не
доведено та не підтверджено належними
доказами неможливість подання доказу,
який просить прийняти апелянт в
обгрунтування вимог апеляційної
скарги, до суду першої інстанції під
час розгляду справи, відсутні підстави
для його прийняття апеляційним
господарським судом.

За таких обставин, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що при
прийнятті оскаржуваної ухвали
господарський суд Харківської області
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи, дав належну
правову оцінку наявним у матеріалах
справи доказам, через що його ухвала
підлягає залишенню без змін. Обставини
та заперечення, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли
підтвердження в матеріалах справи,
тому вона залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, ч. 1 ст. 103, ст. 105,
106 Господарського процесуального
кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ АКБ "Укргазбанк"
в особі Харківської обласної дирекції
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 17.06.14 у справі
№ 11/109-08 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 28.07.2014
р.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.