ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.14 Справа № 904/3776/14

За позовом Прокурор Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ, Державного
підприємства "КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Обслуговуючого кооперативу
"ДОМОБУДІВЕЛЬНИК", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

про стягнення 145 155,71 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

Прокурор: Каюк М.С., службове
посвідчення №001456 від 27.08.2012

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Кожемятов В.М.,
довіреність №112/01 від 13.01.2014

від відповідача: Мутило А.А., витяг з
протоколу №1 від 17.06.1997

присутня: ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_1,
виданий 03.02.2000

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (надалі -
Позивач1), державного підприємства
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (надалі -
Позивач2) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до обслуговуючого
кооперативу «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» (надалі
- Відповідач) про стягнення 133 878,92 грн.
за договором №523 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
08.10.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 17.06.2014, 03.07.2014
розгляд справи був відкладений на
03.07.2014, 23.07.2014 відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

23.07.2014 Прокурор подав заяву вих.
№41-2544вих.14 від 17.07.2014 про збільшення
позовних вимог, відповідно до якої
позовні вимоги були збільшені до 145 155,71
грн. в зв'язку зі збільшенням періоду
нарахування 3% річних, інфляційних
втрат та пені.

Заява про збільшення позовних вимог
прийнята судом до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за отриману теплову енергію в
гарячій воді за період жовтень 2013 року
- березень 2014 року. У підтвердження
своїх позовних вимог Прокурор надав
суду договір №523 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
08.10.2013 з додатками, акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №21 від 31.10.2013, №375
від 30.11.2013, №376 від 30.11.2013, №1094 від 31.12.2013,
№22 від 31.01.2014, №1316 від 28.02.2014, №2676 від
31.03.2014.

Прокурор керуючись п.п.6.3., 7.2.7.
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з
Відповідача, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог,
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 116 727,82 грн., три проценти
річних у сумі 1 399,27 грн., інфляційні
втрати в сумі 11 047,57 грн., пеню в сумі 7
810,12 грн., штраф в сумі 8 170,93 грн.

Позивач2 підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Позивач1 -- Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України - у
призначені на 17.06.2014, 03.07.2014, 23.07.2014
судові засідання не з'явився, пояснень
щодо причин неприбуття в судове
засідання не надходило, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення
№№688, 760, 940.

Відповідач позовні вимоги визнав,
17.06.2014 надав відзив, в якому просить суд
переглянути пеню та зменшити її суму.

В судовому засіданні 23.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
представників Позивача2, Відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2013 державне підприємство
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (Позивач2,
Теплопостачальна
організація-Продавець) та
обслуговуючий кооператив
«ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» (Відповідач,
Споживач-Покупець) уклали договір №523
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді (надалі - Договір),
відповідно до умов якого
Теплопостачальна
організація-Продавець взяла на себе
зобов'язання постачати
Споживачеві-Покупцю теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Споживач-Покупець зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.6.3. Договору, оплата за
теплову енергію здійснюється
Споживачем-Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується
Споживачем-Покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії .
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20-го числа місяця, наступного за
місяцем споживання теплової енергії.
Тариф на постачання теплової енергії з
01.10.2011 складає 266,55 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Виходячи з наданих Прокурором
Договору, актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №21 від 31.10.2013, №375 від
30.11.2013, №376 від 30.11.2013, №1094 від 31.12.2013, №22
від 31.01.2014, №1316 від 28.02.2014, №2676 від 31.03.2014,
Відповідачу в жовтні 2013 року - березні
2014 року було поставлено 485,74 Гкал
теплової енергії, загальною вартістю 124
810, 82 грн. з ПДВ.

Таким чином, відповідно до п.4.1.
Договору, оплата за теплову енергію,
поставлену в жовтні 2013 року мала бути
здійснена Відповідачем в строк до
20.11.2013, в листопаді 2013 року - до 20.12.2013, в
грудні 2013 року - до 20.01.2014, в січні 2014
року - до 20.02.2014, в лютому 2014 року - до
20.03.2014, в березні 2014 року - до 20.04.2014.

Проте Відповідач оплату за поставлену
теплову енергію здійснив частково, в
сумі 8 093,00 грн. Таким чином,
заборгованість Відповідача перед
Позивачем2 складає 116 727,82 грн., що не
заперечується Відповідачем та
підтверджується наявним в матеріалах
справи Актом звірки за спожиту теплову
енергію за період з 01.10.2013 по 31.03.2014.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Виходячи з викладеного, оскільки
господарським судом встановлено, що
Відповідачем допущено порушення
строків здійснення оплати одержаної
теплової енергії, позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості в
сумі 116 727,82 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за одержану теплову
енергію, Позивач2 нарахував 3% річних в
сумі 1 399,27 грн. за загальний період
прострочення з 21.11.2013 по 16.07.2014, та
інфляційні втрати в сумі 11 047,57 грн. за
загальний період прострочення грудень
2013 року - червень 2014 року.

Враховуючи, що Прокурором доведено
шляхом надання належних доказів, та не
заперечується Відповідачем, що
останнім допущено порушення строків
розрахунків за отриману теплову
енергію, перевіривши здійснений
Позивачем2 розрахунок 3% річних та
інфляційних втрат, позовні вимоги в
цій частині також підлягають
задоволенню, а саме: підлягають
стягненню 3% річних в сумі 1 399,27 грн.,
інфляційні втрати в сумі 11 047,57 грн.

Згідно з п. 7.2.7. Договору, за порушення
строків сплати за отриману теплову
енергію стягується пеня не більше
подвійної облікової ставки НБУ, за які
допущено прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцяти) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

Позивач2 нарахував 7 810,12 грн. пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за
загальний період прострочення з 21.11.2013
по 16.07.2014, та 8 170,93 грн. штрафу (7% від суми
заборгованості).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобовязань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем2 розрахунок пені,
штрафу відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги Прокурора про стягнення з
Відповідача пені в сумі 7 810,12 грн. та
штрафу в сумі 8 170,93 грн. є
обґрунтованими.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 551
Господарського процесуального кодексу
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011,
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового
рішення зазначається про часткове
задоволення позову і розмір суми
неустойки, що підлягає стягненню.
Судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Враховуючи, що обслуговуючий
кооператив «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» є
неприбутковим підприємством, зважаючи
на той факт, що в відділах державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції
перебувають виконавчі документи, що
підтверджується наданими Відповідачем
судовими наказами та постановами про
відкриття виконавчого провадження,
суд вважає за можливе зменшити розмір
пені та штрафу, які заявлені до
стягнення (7 810,12 грн. - пені, 8 170,93 грн. -
штрафу), до 50% від заявленої суми, що
становить 3 905,06 грн. - пені, 4 085,46 грн. -
штрафу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу
«ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» (50038,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, б-р Кірова, 15, ) на
користь державного підприємства
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (50014,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Електрична, 1, )
116 727,82 грн. (сто шістнадцять тисяч
сімсот двадцять сім гривень 82 копійки)
основного боргу, 11 047,57 грн. (одинадцять
тисячі сорок сім гривень 57 копійок)
інфляційних втрат, 1 399,27 грн. (одна
тисяча триста дев'яносто дев'ять
гривень 27 копійок) 3% річних, 3 905,06 грн.
(три тисячі дев'ятсот п'ять гривень 06
копійок) пені, 4 085,46 грн. (чотири тисячі
вісімдесят п'ять гривень 46 копійок)
штрафу.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу
«ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» (50038,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, б-р Кірова, 15, ) в
дохід державного бюджету України
(одержувач - Управління Державної
Казначейської Служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
, банк одержувача -
відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 2 903,11 грн. (дві тисячі дев'ятсот три
гривні 11 копійок) судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова