м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17887/13 02.06.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ПЕРША"

до Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія"

про про відшкодування
шкоди у розмірі 11 159,46 грн.

Суддя Капцова
Т.П.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ПЕРША" звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
у розмірі 11159,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що 12.12.2012р. на 403
км.+800м. автошляху Стрий - Знам'янка
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобілів "ВАЗ 21103",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_1, під керуванням
ОСОБА_2 та транспортного засобу
"Тойота", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під
керуванням ОСОБА_4 Позивач вказує, що
ним, як страховиком, виплачено
страхувальнику ОСОБА_3 страхове
відшкодування, внаслідок чого, до
позивача, в порядку ст. 1191 Цивільного
кодексу України перейшло право вимоги
(регресу) в межах здійснених фактичних
затрат та ліміту відповідальності до
відповідача, як до особи, якою
застраховано цивільно-правову
відповідальність особи з вини якої
сталася ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.09.13р. порушено провадження у
справі №910/17887/13 та призначено розгляд
справи на 21.10.13р.

У судове засідання 21.10.13р. з'явився
представник позивача та долучив до
матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився про причини
неявки повноважного представника суд
не повідомлено, про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

У судовому засіданні 21.10.13р.
представником позивача заявлено
клопотання про призначення судової
автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.13р. у справі №910/17887/13
призначено судову автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Науково- дослідному експертно -
криміналістичному центру при ГУМВС
України в Київській області, на
вирішення судової експертизи
поставлені питання: Яка вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Toyota" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових станом на
12.12.12? Яка вартість матеріального
збитку (шкоди) завдана власнику
транспортного засобу "Toyota" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12.12.12р.?

У зв'язку з призначенням судової
автотоварознавчої експертизи, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
21.10.13р. зупинено провадження у справі №
910/17887/13.

08.01.2014р. до суду надійшов лист
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз №6/6994 від
27.12.2013р., яким останній повернув
матеріали справи №910/17887/13 без
виконання ухвали суду про призначення
судової автотоварознавчої експертизи
від 21.10.13р. Крім того, Науково дослідним
експертно - криміналістичним центром
при ГУМВС України в Київській області
надіслано повідомлення про
неможливість проведення експертизи
№200Т від 27.12.2013р., у зв'язку з ненаданням
для огляду об'єкта дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.14р. поновлено провадження
у справі №910/17887/13 та призначено розгляд
справи на 03.02.14р.

У судове засідання 03.02.14р. представник
позивача не з'явився, через канцелярію
суду 31.01.14р. представником позивача
подано клопотання №159 від 31.01.14р. про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з перебуванням представника позивача у
судовому засіданні в Центральному
районному суді міста Миколаєва.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки повноважного представника суд
не повідомлено.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.14р. відкладено розгляд
справи на 17.02.2014р.

У судове засідання 17.02.14р. представник
позивача з'явився, представник
відповідача не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

Представником позивача у судовому
засіданні заявлено клопотання про
продовження строку розгляду справи на
15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.02.14р. продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять
календарних та відкладено розгляд
справи на 24.02.14р.

У судове засідання 24.02.14р. представник
позивача з'явився, заявив клопотання
про повторне направлення матеріалів
справи до експертної установи для
проведення судової автотоварознавчої
експертизи та долучив до матеріалів
справи додаткові докази, а саме копії
фотокарток пошкоджень транспортного
засобу "Toyota" державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 та диск із фотографіями
пошкоджень транспортного засобу "Toyota"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.02.14р. у справі №910/17887/13
повторно призначено судову
автотоварознавчу експертизу,
проведення якої доручено
Науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при ГУМВС України в Київській області.

28.03.2014р. до Господарського суду міста
Києва надійшов лист Науково-дослідного
експертно - криміналістичного центру
при ГУМВС України в Київській області
№6/1675 від 26.03.2014р., до якого було
долучено клопотання начальника
сектору автотоварознавчої експертизи
та експертизи вартості підполковника
міліції Баєва М.С. про надання
транспортного засобу "Toyota Highlander"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Листом від 02.04.14р. Господарським судом
міста Києва повідомлено сторін по
справі №910/17887/13 про необхідність
виконання клопотання експерта про
надання транспортного засобу "Toyota
Highlander" державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, та, у разі якщо транспортний
засіб "Toyota Highlander" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 вже
відновлено, необхідність надання
якісних фотознімків транспортного
засобу "Toyota Highlander" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 в
електронному вигляді.

19.05.2014р. до Господарського суду міста
Києва від Науково дослідного експертно
- криміналістичного центру при ГУМВС
України в Київській області надійшло
повідомлення про неможливість
проведення експертизи №56Т від 16.05.2014р.,
мотивоване відсутністю можливості
оглянути автомобіль “Toyota Highlander”
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з
метою встановлення об'єму та характеру
ремонтних робіт, в той час, як наявні в
матеріалах справи фотоілюстрації не
достатньої якості і не дозволяють
встановити повний перелік, точну
локалізацію та розміри пошкоджень.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.05.14р. поновлено провадження
у справі №910/17887/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ПЕРША" до Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" про
відшкодування збитків у розмірі 11 159,46
грн. та призначено справу до розгляду
на 02.06.14р.

У судове засідання представники
сторін не з'явились, про причини своєї
неявки суд не повідомили.

В матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що відповідачем 24.09.13р.,
28.01.14р., 21.02.14р., 27.05.14р.

було отримано, відповідно, ухвалу суду
від 18.09.13р. та ухвали суду від 24.01.14р., від
17.02.14р. та від 23.05.14р., які надсилалися
судом за адресою відповідача,
зазначеною в позовній заяві, яка
збігається з адресою відповідача,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, у зв'язку з чим,
відповідач був повідомлений про час та
місце розгляду справи судом.

Також, в матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що позивачем 23.09.13р.,
27.01.14р., 07.02.14р., 26.05.14р. було отримано,
відповідно, ухвалу суду від 18.09.13р. та
ухвали суду від 24.01.14р., від 03.02.14р. та
від 23.05.14р., у зв'язку з чим, позивач був
повідомлений про дату та час розгляду
справи судом.

З огляду на те, що сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи судом, враховуючи, що
неявка представників сторін не
перешкоджає розгляду справи по суті та
приймаючи до уваги те, що від
представника позивача 02.06.14р. надійшли
додаткові пояснення по справі, суд
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності представників сторін.

В письмових поясненнях вх.№06-20/17343/14 від
02.06.14р., представник позивача
зазначивши, що автомобіль “Toyota”
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
являється таким, щодо якого вже
проведено відновлювальний ремонт.
Також, представником позивача
повідомлено суд, що автомобіль, який
підлягає експертній оцінці, у позивача
на даний час не застрахований, жодних
додаткових відомостей щодо даного
автомобіля у позивача не має, у зв'язку
з чим, надати пояснення щодо причин не
проведення експертизи позивач не може.
Представник позивача звернув увагу
суду на те, що в матеріалах справи
наявна довідка ДАІ, в якій зазначено
які пошкодження зазнав
досліджувальний автомобіль. Такі самі
пошкодження були відмічені фахівцем
Департаменту транспортного
врегулювання при складанні ним акту
огляду транспортного засобу.
Представником позивача зазначено, що
згідно умов Договору добровільного
страхування наземного транспорту
№06-04.02.12.000787 від 19.11.12р., який було
укладено між ОСОБА_3 і позивачем, не
передбачалось обов'язкового
проведення експертизи для визначення
матеріальних збитків, а було достатньо
лише документів, що підтверджували б
обсяг збитків, які відповідно до умов
даного Договору могли би бути
враховані страховиком при визначенні
розміру збитків. За таких підстав,
представник позивача зазначає про
необов'язковість проведення судової
автотоварознавчої експертизи.

У судовому засіданні 02.06.2014р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2012р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Перша» (страховик) та ОСОБА_3
(страхувальник) укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту №06-04.02.12.000787 від 19.11.12р.,
відповідно до якого було застраховано
майнові інтереси страхувальника
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортним
засобом "Тойота", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

12.12.2012р. на 403 км.+800м. автошляху Стрий -
Знам'янка сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів "ВАЗ 21103",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_1, під керуванням
ОСОБА_2 та транспортним засобом
"Тойота", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під
керуванням ОСОБА_4

Матеріали справи свідчать про те, що
12.12.2012р. на 403 км.+800м. автошляху Стрий -
Знам'янка водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «ВАЗ 21103», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав
безпечну швидкість руху, не врахував
дорожню обстановку та допустив
зіткнення з попутним автомобілем
"Тойота", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4,
внаслідок чого, автомобіль "Тойота",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
отримав механічні пошкодження.

Згідно з рахунком №ВДиС-0036203 від 20.12.2012
р., наданим ТОВ "Віді Автострада",
вартість відновлювального ремонту
автомобіля "Тойота", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження при ДТП
склала 11 159,46 грн.

Страховим актом №ТР-02-1553 від 13.12.2012р.
пошкодження транспортного засобу
марки "Тойота", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 19.11.2012р., визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування 11 159,46 грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
19.12.12р. позивачем на рахунок ТОВ «Віді
Автострада» виплачено страхове
відшкодування у розмірі 11 159,46 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№3946 від 04.01.2013р.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
вимоги до відповідальної за збитки
особи в межах здійсненої виплати.

Згідно з ч.1 та ч.2 статті 1187 Цивільного
кодексу України діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних,, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб - є джерелом підвищеної
небезпеки. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання, якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до ч. 1 статті 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 17.01.2013р. у справі
№3/127/222/13 водія транспортного засобу
"ВАЗ 21103", державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи станом на дату ДТП,
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля автомобілів "ВАЗ 21103",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
була застрахована відповідачем згідно
з полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/1647571.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність особи з вини якої
сталося ДТП за шкоду, заподіяну майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу "ВАЗ 21103",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
було застраховано відповідачем, то
саме відповідач зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу
в порядку регресу в межах ліміту
відповідальності.

З приписів п.22.1 ст.22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що обов'язки,
пов'язані з оцінкою шкоди, покладаються
на страховика, яким застраховано
цивільно-правову відповідальність
власника транспортного засобу за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Натомість, позивачем було
застраховано майнові інтереси
страхувальника за Договором
добровільного страхування наземного
транспорту №06-04.02.12.000787 від 19.11.12р.

Таким чином, здійснення позивачем
виплати страхового відшкодування в
спірній сумі на користь
страхувальника не суперечить приписам
ст.29 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", оскільки,
по-перше, вказаний закон не поширюється
на правовідносини, що виникли за
Договором добровільного страхування
наземного транспорту №06-04.02.12.000787 від
19.11.12р., а Закон України "Про
страхування" відповідних застережень
не містить.

Аналогічна позиція міститься в
Постанові Вищого господарського суду
України від 12.11.2013р. у справі №905/4194/13.

Ухвалами суду від 21.10.13р. та від 24.02.14р. у
справі №910/17887/13 призначалася судова
автотоварознавча експертиза, яка не
була проведена, у зв'язку з тим, що
наявні в матеріалах справи
фотоілюстрації пошкоджень
транспортного засобу "Toyota" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 не
достатньої якості і не дозволяють
встановити повний перелік, точну
локалізацію та розміри пошкоджень.
Відповідно до письмових пояснень
представника позивача вх.№06-20/17343/14 від
02.06.14р., транспортний засіб "Toyota"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
на час розгляду справи судом вже
відремонтовано.

В той же час, відповідачем належними
доказами не спростовано визначену
позивачем вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу "Toyota"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно інформації з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ (Лист
№7/2-28/26371 від 26.09.2013р.), за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1647571 ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну третіх осіб встановлено у
розмірі 50000,00 грн., розмір франшизи - 0
грн.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За таких підстав, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу в
межах ліміту відповідальності за
вирахуванням франшизи, суму страхового
відшкодування в розмірі 11 159,46 грн.

Як вказує позивач страхове
відшкодування в порядку регресу
виплачено відповідачем не було.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виплати страхового відшкодування),
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника.

Зазначена норма передбачає наявність у
страховика права на пред'явлення
регресного позову, до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2002 року №
15-рп/2002 кожна особа має право вільно
обирати незаборонений законом спосіб
захисту прав і свобод, у тому числі й
судовий. Можливість судового захисту
не може бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Як вказав Верховний Суд України в своїй
Постанові від 28.08.2012р., у справі №23/279
позивач отримує право вимоги
потерпілої особи після виплати
останній страхового відшкодування та
не зобов'язаний звертатися
безпосередньо до особи, відповідальної
за заподіяний збиток, або до особи, у
якої застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплати
матеріального відшкодування, та може
реалізувати своє право шляхом подачі
позову безпосередньо до суду.

Згідно з частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідачем не надано належних
доказів виплати позивачу страхового
відшкодування в порядку регресу.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування у розмірі 11 159,46 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (04080, м.Київ,
вул.Фрунзе, буд.40, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЕРША"
(03118, м.Київ, проспект Червонозоряний,
буд.150, ) страхове
відшкодування в розмірі 11 159
(одинадцять тисяч сто п'ятдесят дев'ять)
грн. 46 коп. та 1720 (тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. - суми судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 04.06.14р.

Суддя
Капцова Т.П.