номер провадження справи 8/76/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2014
Справа № 908/2050/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запорізький
індустріально-механічний завод" (69106,
м.Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-А)

до відповідача Державного
підприємства "Запорізький
титано-магнієвий комбінат" (69600,
м.Запоріжжя, вул.. Теплична, 18)

про стягнення 4215 грн. 30 коп. основного
боргу за надані послуги

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Довгий В.В., дов. № 6 від 13.06.2014
р.

Відповідача - Кіктенко О.В., дов. № 76 від
11.12.2013 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 4215 грн. 30 коп. основного
боргу за надані послуги.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 23.07.2014р.

Позивач підтримує позовні вимоги з
підстав, викладені в позові, відповідно
до ст. ст. 257, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625 ЦК
України. В обґрунтування вимог вказує,
що 27.10.2011 р. позивачем виконано роботи,
які прийняті відповідачем за актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000080 та № ОУ-0000081 від 27.10.2011 р.
Зобов'язання щодо оплати наданих
послуг відповідач не виконав,
внаслідок чого за останнім склалася
заборгованість в сумі 4215 грн. 30 коп., яку
позивач просить стягнути з ДП
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат».

Відповідач письмовий відзив на позов
суду не надав, заявлені позовні вимоги
визнав, про що пояснив представник в
судовому засіданні.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
заявлені позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема, з правочинів, якими в силу ст.
202 ЦК України є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Статтею 205
ЦК України передбачено, що правочини
можуть вчинятися в усній та письмовій
формі. При цьому письмовою формою
вважається як підписання одного
документу, так і обмін листами,
телеграмами тощо, з яких вбачається, що
сторони правочину досягли згоди по
всіх істотних умовах, необхідних для
договорів даного виду. Відповідно до
ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання обов'язку.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завдання другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як свідчать вивчені матеріали,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Запорізький
індустріально-механічний завод»
(позивач по справі) виконало роботи за
замовленням Державного підприємства
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» (відповідача по справі, які
прийняті останнім за актами здачі -
прийняття робіт (надання послуг) №
ОУ-0000080 та № ОУ-0000081 від 27.10.2011 р., на
загальну суму 4215 грн. 30 коп. Зазначені
акти підписані представниками сторін
без зауважень. На оплату наданих послуг
пред'явлено рахунки-фактури № СФ-0000211
від 26.10.2011 р. та № СФ-0000212 від 27.10.2011 р.

Статтею 180 ГК України встановлено, що
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода. З
огляду на вищезазначені документи суд
доходить до висновку, що ТОВ
«Запорізький індустріально-механічний
завод» та ДП «Запорізький
титано-магнієвий завод» вчинено
правочин щодо надання послуг внаслідок
досягнення ними згоди по всіх істотних
умовах, необхідних для укладення угод
про надання послуг. Внаслідок вчинення
правочину у сторін виникають певні
зобов'язання.

Як свідчить позивач, в порушення вимог
закону відповідач зобов'язання щодо
оплати отриманих послуг не виконав.
Згідно представленого позивачем
розрахунку за відповідачем склалася
заборгованість в розмірі 4215 грн. 30 коп.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідачем зобов'язання щодо оплати
отриманих послуг не виконані, що
свідчить про порушення відповідачем
відповідних зобов'язань. Оскільки
відповідач не надав суду доказів
виконання зобов'язання щодо оплати
отриманих від позивача послуг в
узгодженому розмірі та у визначені
законом строки, заявлені позовні
вимоги визнав, про що підписав акт
звірення розрахунків від 16.07.2014 р.,
вимоги про стягнення заборгованості в
сумі 4215 грн. 30 коп. за отриманий товар
суд вважає обґрунтованими,
підтвердженими доданими матеріалам та
такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 205, 509,
526, 901 ЦК України, ст. 180, 193 ГК України,
керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» (69600, м.Запоріжжя, вул..
Теплична, 18, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький
індустріально-механічний завод» (69106,
м.Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-А, ) 4215 (чотири тисячі двісті
п'ятнадцять) грн. 30 коп. основного боргу,
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. судових витрат. Видати наказ.

Повне рішення складено 25 липня 2014 року.

Суддя
І.А. Попова