номер провадження справи 32/25/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014
Справа № 908/1285/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запоріжоілгруп"
(юридична адреса: 83117, Донецька область,
м. Донецьк, вул. Бахметьєва, буд. 46;
поштова адреса: 69097, Запорізька область,
вул. Задніпровська, буд. 1, кімн. 4)

до відповідача Запорізького
комунального підприємства міського
електротранспорту
"Запоріжелектротранс" (69095, м. Запоріжжя,
вул. Героїв Сталінграду, 2)

про стягнення суми боргу в розмірі
86277,41грн.

Суддя Н.А. Колодій

Представники:

Від позивача Міхова Ю.О., на підставі
довіреності № 07/04/14 від 07.04.2014р.;

Від відповідача Теплицька Н.В.., на
підставі довіреності № 3/1-1235 від
18.06.2012р.

Суть
спору:

15.04.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулось
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запоріжоілгруп" з
позовом до Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
"Запоріжелектротранс" про стягнення з
відповідача грошові кошти у розмірі
82440,00грн. основного боргу, 1813,68грн.
індексу інфляції, 1644,28грн. пені, 379,45грн.
- 3% річних.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/1285/14,
присвоєно справі номер провадження
32/25/14, з призначенням судового
засідання на 14.05.2014 р.

В судових засіданнях судом тричі
оголошувалась сторонам перерва в
розгляді справи.

В судовому засіданні 12.06.2014р.,
представник позивача надав суду заяву
в якій повідомив суд про те, що
відповідачем після подання позовної
заяви до суду, частково сплачено суму
боргу. У зв'язку з чим просить суд
стягнути суми основного боргу в
розмірі 9440,00грн., пені - 1385,00грн., 319,61грн.
- 3% річних. Долучив до матеріалів справи
докази часткового погашення
заборгованості.

Крім того, позивач в судовому засіданні
надав суду заяву про відмову від позову
в частині стягнення інфляційних витрат
в сумі 1813,68грн.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК
України, відповідає вимогам
законодавства та прийнята судом.

За письмовим клопотанням
представників сторін судове засідання
велось без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 12.06.2014 р.
оголошенням вступної та резолютивної
частин рішення суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2013 р. між Запорізьким
комунальним підприємством міського
електротранспорту
"Запоріжелектротранс" (відповідач по
справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Запоріжоілгруп"
(позивач по справі) укладено договір
поставки № ЗЭТЗОГ-040413 (надалі -
договір).

На виконання умов договору, за період з
09.04.2013р. по 18.10.2013р., позивач поставив
відповідачу товар (нафтопродукти:
дизельне паливо, бензин) на загальну
суму 2 082 700,00 (два мільйони вісімдесят
дві тисячі сімсот гривень 00 копійок)
гривень, що підтверджується
видатковими накладними: № 1-001649 від
17.10.2013р., № 1-001650 від 18.10.2013р., № 1-001651 від
18.10.2013р.; довіреностями: № 1563 від
17.10.2013р., № 1564 від 18.10.2013р., № 1565від
18.10.2013р.; актами приймання-передачі
товару від 17.10.2013р., від 18.10.2013р.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за
товар Покупцем на підставі рахунків,
виставлених Постачальником в строк -
протягом 30-ти (тридцяти) календарних
днів з дати поставки товару, вказаній в
підписаній сторонами договору
накладній.

Відповідач розрахувався з позивачем
частково. Станом на 02 грудня 2013 року
заборгованість за договором складала
195 720,00 гривень.

02.12.2013р. позивач направив на адресу
відповідача претензію з вимогою
оплатити заборгованість, а також
надіслав акт звіряння
взаєморозрахунків станом на 02.12.2013р.

19 грудня Відповідач надіслав відповідь
на претензію вих. № 3/1-2691 згідно якої
підтвердив суму боргу в розмірі 195 720,00
та повідомив, що сума включена до
графіку погашення заборгованості.

Сума заборгованості відповідачем
повністю не сплачена, у зв'язку з чим,
позивач звернувся з позовом до суду про
стягнення залишку основного боргу в
розмірі 82440,00грн. та штрафних санкцій.

З наданих позивачем матеріалів
вбачається, що підписаний між ТОВ
"Запоріжоілгруп" та ЗКПМЕ
"Запоріжелектротранс" розрахунок
коригування кількісних і вартісних
показників № 2 від 06.06.2014р. до
податкової накладної № 93 від 18.10.2013р. та
№ 3 від 06.06.2014р. до податкової накладної
№ 94 від 18.10.2013р. свідчить, що сума
основної заборгованості відповідача
перед позивачем склала 69440,00грн.

Таким чином, на момент звернення
позивача до суду заборгованість
відповідача за договором поставки
фактично складала 69440,00грн., у зв'язку з
чим позовні вимоги в частині стягнення
13000,00грн. не підлягають задоволенню як
заявлені необґрунтовано.

На день розгляду спору в суді,
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 69440,00грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, згідно якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору…

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань крім
випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526
Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідачем під час
розгляду даної справи було погашено
суму основного боргу перед позивачем в
розмірі 60000,00грн., що підтверджується
випискою з банківського рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запоріжоілгруп"
(належним чином засвідчені копії яких
залучені до матеріалів справи).

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

З огляду на вищенаведене, в зв'язку з
тим, що відповідач під час розгляду
даної справи погасив суму основного
боргу в розмірі 60000,00грн., суд вважає, що
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 60000,00грн. суми основного боргу
підлягає припиненню на підставі п. 1-1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, в зв'язку з
відсутністю предмету спору.

Приймаючи до уваги те, що на момент
розгляду справи в суді відповідач має
заборгованість в сумі 9440,00грн., доказів
її погашення не надав, вимога позивача
про стягнення 9440,00грн. основного боргу
за договором поставки № ЗЭТЗОГ-040413 від
04.04.2013р. є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

У зв'язку з простроченням відповідачем
грошового зобов'язання позивачем
заявлена вимога про стягнення з
відповідача 319,61грн. - 3 % річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок, наданий
позивачем, суд встановив що вимога про
стягнення 3% річних підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача на його користь 1385,00 грн.
пені.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України
від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2 договору сторони
передбачили, що за порушення грошових
зобов'язань, винна сторона відшкодовує
іншій стороні пеню в розмірі 0,1% від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, але не більше подвійної
ставки НБУ за кожний день прострочення
виконання такого зобов'язання.

Перевіривши розрахунок наданий
позивачем суд встановив, що вимоги про
стягнення пені в сумі 1385,00грн.
підлягають задоволенню.

Враховуючи заяву позивача про відмову
від позову в частині стягнення
інфляційних витрат, суд припиняє
провадження у справі в частині
стягнення інфляційних витрат в сумі
1813,68грн.

Відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог, відповідно до вимог
ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення 60000,00грн.
основного боргу провадження у справі
припинити.

3. В частині стягнення 1813,68грн.
інфляційних витрат провадження у
справі припинити.

4. Стягнути з Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
"Запоріжелектротранс" (69095, м. Запоріжжя,
вул. Героїв Сталінграду, 2,
, р/р 0568 в РУ
АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849 ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запоріжоілгруп"
(юридична адреса: 83117, Донецька область,
м. Донецьк, вул. Бахметьєва, буд. 46;
поштова адреса: 69097, Запорізька область,
вул. Задніпровська, буд. 1, кімн. 4, , р/р 6487 в
ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 313399, р/р
401 в ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО
305749, р/р 1901 в ПАТ «Укрбізнесбанк»,
МФО 334969) 9440 (дев'ять тисяч
чотириста сорок ) грн. 00 коп. основного
боргу, пені в сумі 1385 (одна
тисяча триста вісімдесят п'ять) грн. 00
коп., 3% річних в сумі 319 (триста
дев'ятнадцять) грн. 61 коп., та 1506 (одна
тисяча п'ятсот шість) грн. 54 коп. витрат
зі сплати судового збору. Видати наказ.

5. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "13" червня 2014 р.

Суддя
Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.