ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р.Справа № 922/2535/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", м. Київ до Публічного
акціонерного товариства "Харківський
підшипниковий завод" м. Харків про
стягнення 81 264,60грн. за участю
представників сторін:

позивача - Задорожній А.Л., дов. № 21 від
20.05.14р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 78 084,00грн., 3% річних в розмірі
461,21грн., пеню в розмірі 2 719,39грн. за
неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором № 704 від
19.04.13р., а також покласти на відповідача
понесені витрати зі сплати судового
збору.

Представник позивача в судовому
засідання позовні вимоги підтримує,
просить позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з`явився, надав
суду відзив на позов, в якому наявність
заборгованості визнає, надав докази
часткової сплати заборгованості в
розмірі 5 000,00грн. та просить суд, у
зв'язку з неможливістю забезпечити
явку свого представника, розглянути
справу за його відсутністю за наявними
у справі матеріалами.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, проте відповідач не
скористався своїм правом, передбаченим
ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, тому суд вважає за
можливе розглядати справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

19.04.13р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" (позивач) та Публічним
акціонерним товариством "Харківський
підшипниковий завод" (відповідач)
укладено договір № 704 (далі договір),
відповідно до умов якого відповідач
доручив, а позивач зобов'язався
виконати власними і залученими силами
і засобами гідрохімічну чистку
теплообмінників пластинчатих у
кількості 15 одиниць на АТ "ХАРП".

У п.3.1 договору сторони погодили
порядок розрахунків, а саме відповідач
зобов'язався сплачувати позивачу за
надання послуг з виконання робіт суму,
яка буде обумовлена актами виконаних
робіт. Оплата здійснюється протягом 180
календарних днів з моменту підписання
обома сторонами актів виконаних робіт
в безготівковій формі шляхом
перерахування відповідачем грошових
коштів на поточний рахунок позивача
(п.3.3 договору).

Виконання робіт позивачем та прийняття
їх результатів відповідачем, згідно
п.3.2 договору, оформлюється актами
виконаних робіт.

Відповідач взяв на себе зобов'язання
своєчасно прийняти та оплатити
виконану роботу (п.4.2.9 договору).

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
підряду.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (837 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Позивач зобов'язання за договором
виконав належним чином та виконав
роботи по гідрохімічній чистці
теплообмінників пластинчатих на АТ
"ХАРП" за адресою пр. Фрунзе, 3 в м.
Харкові.

Факт виконання робіт підтверджується
актом здачі-приймання робіт за червень
2013р. форми № КБ-2в від 04.06.13р. на суму 42
264,00грн., довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт форми №
КБ-3 за червень 2013р. від 04.06.13р., актом
здачі-приймання робіт за жовтень 2013р.
форми № КБ-2в від 15.10.13р. на суму 65
820,00грн. та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт форми №
КБ-3 за жовтень 2013р. від 15.10.13р.

Всього позивачем в червні та жовтні
2013р. виконано робіт на загальну суму 108
084,00грн.

Відповідач взяті на себе за договором
зобов'язання по своєчасній оплаті не
виконав, за виконані позивачем роботи
розрахувався частково в сумі 30 000,00грн.,
що підтверджується копіями платіжних
доручень, наявними у справі, у зв'язку з
чим заборгованість відповідача, на
момент звернення позивача до суду з
позовом, становила 78 084,00грн.

Дослідивши матеріали справи, судом
вбачається, що відповідач 23.07.14р., в
рахунок погашення заборгованості за
спірним договором, перерахував на
поточний рахунок позивача грошові
кошти в розмірі 5 000,00грн., що
підтверджується копію платіжного
доручення № 2958 від 23.07.14р., наявною у
справі.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач, після звернення позивача
із позовом до суду частково погасив
заборгованість перед позивачем на суму
5 000,00грн., у зв'язку з чим
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню за відсутністю
предмета спору.

За таких обставин, з урахуванням
часткової сплати боргу за договором №
704 від 19.04.13р. заборгованість
відповідача перед позивачем складає 73
084,00грн.

Факт наявності заборгованості на
вказану суму підтверджується
документально матеріалами справи та не
заперечується відповідачем.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі
73 084,00грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст.611 Цивільного
кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 Цивільного
кодексу України).

За приписами ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Так, відповідно до п.4.2 договору,
сторони погодили, що у разі
несвоєчасної оплати відповідачем
вартості виконаних позивачем робіт,
відповідач сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення терміну сплати
від суми не перерахованих коштів.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок пені за
період з 05.01.14р. по 10.06.14р. та з 16.04.14р. по
10.06.14р. за прострочення грошового
зобов'язання в частині здійснення
оплати за виконані позивачем роботи у
червні та жовтні 2013р. в розмірі 2 719,39грн.
Даний розрахунок відповідає вимогам
договору та Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

За таких обставин, суд дійшов висновку
про правомірність та обґрунтованість
позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі зазначеної статті позивач
нарахував відповідачеві за період з
05.01.14р. по 10.06.14р. та з 16.04.14р. по 10.06.14р. три
відсотки річних в сумі 461,21грн.

Дане нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства України, воно
відповідає наданому розрахунку, тому
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої суд,
незалежно від результатів вирішення
спору, має право покласти судовий збір
на сторону, в наслідок неправомірних
дій якої виник спір. Оскільки спір
доведено до суду з вини відповідача,
сума боргу в частині 5 000,00грн. сплачена
відповідачем після звернення позивача
до суду з позовом, суд покладає на нього
судові витрати зі сплати судового
збору.

Керуючись статтями 610, 611, 612, 625, 837
Цивільного кодексу України, статтею 193
Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, п.1.1 ч.1
ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод", (61089, м. Харків,
проспект Фрунзе, 3, відомості про
рахунки відсутні) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", (01015, м.
Київ, вул. Цитадельна, 7, відомості про
рахунки відсутні) - 73 084,00грн. основного
боргу, 2 719,39грн. пені, 461,21грн. 3%
річних, 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення суми основного
боргу в розмірі 5 000,00грн. провадження у
справі припинити.

Повне рішення складено 25.07.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк