ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.07.14 № 910/14808/14. Суддя Прокопенко Л.В.,
розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства
"ЮСЦЕНТР" в особі директора Любаренко
О.С.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"

про зміну договорів про надання
послуг

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає
поверненню з наступних підстав.

Не подано доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини з підстав
викладених нижче.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України (далі
-ГПК) встановлено, що письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії. Якщо для
вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Відповідно
до п. 5.27 Національного стандарту
України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації", затвердженого наказом
Держспоживстандарту України № 55 від
07.04.2003 р. (далі -Національний стандарт),
відмітка про засвідчення копії
документа складається зі слів "Згідно з
оригіналом", назви, особистого підпису
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії. Засвідчуватись
повинна кожна сторінка документа з
відтиском печатки підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи.

Проте, усі додані до позовної
заяви копії доказів, не відповідають
зазначеним вище вимогам.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України, до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 3 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№ 01-061175/2011 від 25.08.2011 р.,
розміри ставок судового збору (станом
на 1 січня календарного року) (стаття 4
вказаного Закону) встановлено виходячи
з розміру мінімальної заробітної плати
(МЗП). Розмір ставки судового збору
(станом на 1 січня календарного року) у
кожному конкретному випадку
визначається виходячи з того розміру
МЗП, який було встановлено законом на
момент сплати судового збору (станом на
1 січня календарного року).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", на
2014 р. встановлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218
грн.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, при зверненні до суду з даним
позовом позивачем було сплачено
судовий збір у меншому розмірі від
визначеного законодавством.

З позовної заяви вбачається, що
позивачем заявлено дві немайнові
вимоги, по кожній з яких має бути
сплачено судовий збір у розмірі 1 м.з.п.

Вказане також підтверджується
викладеним у п. 2.11. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
відповідно до якого, якщо в позовній
заяві об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

На підтвердження сплати судового
збору у розмірі 1218 грн. за першу
немайнову вимогу позивачем подано
платіжне доручення № 484 від 12.07.2014 р.,
проте, на підтвердження сплати
судового збору за другу немайнову
вимогу у розмірі 1218 грн. позивачем не
подано жодного доказу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України,
обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Відповідно до Постанови ВГСУ № 18 від
26.12.11 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі коли до
позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

З опису вкладення, наданого
позивачем як доказ відправлення
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів, не можна
прийти достовірного висновку про
направлення доданих до позовної заяви
документів, оскільки, в описі вкладення
не перелічено та не зазначено, які саме
документи були відправлені на адресу
відповідача.

За таких обставин, позовна заява
та додані до неї документи підлягають
поверненню без розгляду на підставі п.
3, 4, 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Після усунення зазначених
недоліків, заявник не позбавлений
можливості подати належно оформлену
позовну заяву у порядку, встановленому
розділом VІІІ Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись п. 3, 4,6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва
-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї матеріали
повернути позивачеві без розгляду.

Суддя

Л.В.Прокопенко