ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2014 р.Справа № 922/1965/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання
Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелене Місто", м.Київ
до Харківської міської ради, м.Харків
про розірвання договору за участю
представників:

позивача - Білощицького В.Д.
(довіреність б/н від 07 травня 2014 року)

відповідача - Баглікова В.С.
(довіреність №08-11/621/2-14 від 18 лютого 2014
року)

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю "Зелене
Місто", звернувся до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою про розірвання договору оренди
землі, який посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 18 квітня
2006 року в реєстрі за №634, та
зареєстрований 20 липня 2006 року за
№06 у Харківській регіональній
філії державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах", та який було
укладено з Харківською міською радою
(відповідачем). Крім того, позивач
просив суд зобов'язати відповідача
подати заяву державному кадастровому
реєстратору Управління
Держземагенства у м.Харкові
Харківської області про припинення дії
спірного договору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
істотним порушенням відповідачем
договору оренди землі, а саме, порядку
та підстав внесення змін до договору
щодо збільшення розміру орендної плати
за землю.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21 травня 2014
року було прийнято вищевказану позовну
заяву до розгляду. Провадження у справі
було порушено та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 10 червня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10 червня 2014
року було відкладено розгляд справи на
18 липня 2014 року.

18 липня 2014 року представник
відповідача надав через канцелярію
суду відзив (вх.№24746) на позовну заяву, в
якому викладена позиція останнього
полягає у тому, що він дійсно укладав
спірний договір з позивачем, однак, на
його думку, оскільки укладений між
сторонами договір передбачає
можливість зміни розміру орендної
плати, а орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, то
зміна нормативної грошової оцінки
земельної ділянки є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленого умовами договору. З
урахуванням викладеного, відповідач
просив суд відмовити у задоволенні
позову повністю, так як він не
порушував умови договору. Судом було
досліджено наданий відзив та долучено
до матеріалів справи.

Представник позивача у відкритому
судовому засіданні 18 липня 2014 року
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача у відкритому
судовому засіданні 18 липня 2014 року
проти позовних вимог заперечував з
мотивів, викладених у відзиві на позов.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, встановив
наступне.

18 квітня 2006 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "Зелене
Місто" (позивачем) та Харківською
міською радою (відповідачем) було
укладено договір оренди землі,
відповідно до умов якого, відповідач на
підставі рішення ХIVI сесії Харківської
міської ради IV скликання від 06 березня
2006 року №51/06 "Про надання юридичним та
фізичним особам земельних ділянок для
будівництва (реконструкції) та
подальшої експлуатації об'єктів" надав,
а позивач прийняв в строкове платне
користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови, землі транспорту, землі
водного фонду, яка знаходиться в місті
Харкові за адресою: вул.Уборевіча (ріг
вул.Гвардійців Широнінців), який
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 18 квітня 2006 року в
реєстрі за №634, зареєстрованого 20 липня
2006 року за №06 у Харківській
регіональній філії Держаного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах". Даний договір було підписано
повноважними представниками з обох
сторін та скріплено печатками.

У відповідності до п.5 спірного
договору, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки на період
будівництва згідно із довідкою №1811/06
від 23 березня 2006 року становила 3125307,00
гривень, а на період експлуатації
становила 15626537,00 гривень. З 01 березня 2011
року розмір орендної плати в місяць за
земельну ділянку становить 31643,74
гривень (п.9 договору).

13 грудня 2013 року на адресу позивача від
відповідача надійшов лист-пропозиція
про укладення додаткової угоди до
спірного договору оренди землі разом
із додатковою угодою, яка була вже
датована 25 листопада 2013 року,
відповідно до умов якої, відповідач в
односторонньому порядку збільшив
орендну плату до 120116,62 гривень на
місяць, у зв'язку зі зміною
нормативно-грошової оцінки землі, яка
згідно розрахунку №101/14 від 03 жовтня 2013
року становить 1441399,44 гривень.

Позивач, в свою чергу, не погодившись із
запропонованими відповідачем умовами
продовження відповідних договірних
правовідносин, 19 грудня 2013 року листом
№152 відмовив відповідачу у внесенні
змін до спірного договору оренди землі,
посилаючись на пункт 36 договору та на
пункт 1 статті 30 Закону України "Про
оренду землі", де зазначено, що зміна
умов договору оренди землі
здійснюється виключно за взаємною
згодою сторін.

Пунктом 36 спірного договору
передбачено, що у разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору спір
розв'язується у судовому порядку.

Таким чином, вищевказані дії
відповідача щодо збільшення місячної
орендної плати за спірним договором
стали підставою звернення позивача до
господарського суду Харківської
області.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про повну
відмову у задоволенні позову, виходячи
з наступного.

Згідно із пунктом 13 спірного договору,
розмір орендної плати переглядається у
разі:

- зміни умов господарювання,
передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів;

- внаслідок інфляції щорічно;

- погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами;

- в інших випадках передбачених
законом.

Рішенням Харківської міської ради
№1209/13 від 03 липня 2013 року затверджено
технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01 січня 2013 року.

Згідно із пунктом 1.1 вказаного рішення,
затверджено базову вартість одного
квадратного метра земель міста Харкова
у сумі 291,18 гривень, яка отримана на
підставі витрат на освоєння і
облаштування території міста станом на
01 січня 2013 року та підлягає в
подальшому індексації в порядку,
встановленому законодавством України.

Рішенням Харківської міської ради
№1269/13 від 25 вересня 2013 року "Про
затвердження "Порядку впровадження
нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станам на 01 січня 2013 року"
встановлено, що плата за землю на
підставі даних "Технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станом на 01 січня 2013 року"
вводиться в дію з 01 січня 2014 року. Зміни
до договорів оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформлюються додатковою угодою до
договору оренди землі згідно з
порядком оформлення договорів оренди
землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення
Департамент земельних відносин
Харківської міської ради зобов'язано
попередити всіх землекористувачів
(орендарів) земельних ділянок,
реєстрація яких у Державному
земельному кадастрі не здійснена, про
необхідність приведення розміру плати
за землю відповідно до вимог чинного
законодавства.

Крім того, рішенням Харківської
міської ради №960/12 від 29 грудня 2012 року
затверджено Порядок оформлення
договорів оренди землі у місті Харкові.

Відповідно до пункту 16.4 вказаного
Порядку зміни до договору оренди землі,
пов'язані зі зміною розміру орендної
плати, оформляються додатковою угодою
до договору оренди землі. Розмір
орендної плати, передбачений договором
оренди землі, підлягає перегляду у
випадку, також зміни нормативної
грошової оцінки землі.

Відповідно до вимог статті 144
Конституції України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідач
цілком законно здійснив збільшення
розміру орендної плати за спірну
земельну ділянку, на підставі норм
чинного законодавства, оскільки зміна
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленого
умовами договору.

Аналогічна правова позиція
відображена у постановах Верховного
суду України: від 03 грудня 2013 року по
справі №3-34гс12, від 20 листопада 2012 року
по справі №3-53гс12, від 20 серпня 2013 року
по справі №3-19гс12, від 20 серпня 2013 року
по справі №3-21гс13; у постановах Вищого
господарського суду України: від 25
квітня 2013 року по справі №5009/3430/12, від 13
березня 2012 року по справі №60/287-10, від 03
липня 2014 року по справі №922/533/14.

Крім того, слід зазначити, що у
відповідності до п.2.19 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах що виникають із
земельних відносин" від 17 травня 2011
року, у разі прийняття уповноваженим
органом рішення про внесення змін до
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування у встановленому
законом порядку.

Щодо вимоги позивача про розірвання
спірного договору, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Ціна є істотною умовою господарського
договору (ч.2 ст.189 ГК України).

У разі якщо сторони не досягли згоди з
усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається
неукладеним, тобто таким, що не
відбувся (ч.8 ст.181 ГК України).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 628 вказаного
Кодексу зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до статей 651, 652 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зокрема, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Статтею 632 Цивільного кодексу України
передбачено застосування у
встановлених законом випадках цін
(тарифів, ставок тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. При цьому зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Орендна плата за землю визначена у
частині 1 статті 21 Закону України "Про
оренду землі" як платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Статтею 30 Закону
України "Про оренду землі" передбачено,
що зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін.

Оскільки відповідно до частини першої
статті 188 Господарського кодексу
України, зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, внесення змін до
договору оренди землі у разі зміни
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів
уповноваженим органом, повинно
здійснюватися з дотриманням порядку,
визначеного вказаною нормою
зазначеного Кодексу.

Крім того, пунктом 38 спірного договору
передбачено, що дія договору
припиняється шляхом його розірвання не
тільки за взаємною згодою осіб, а й
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін внаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором та внаслідок випадкового
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, яке істотно
перешкоджає її використанню, а також з
інших підстав, визначених законом.
Також, пунктом 39 спірного договору
(одностороннє розірвання договору) не
передбачено умов розірвання договору,
на які посилається позивач у позовній
заяві.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивач належним чином не
довів суду та не надав доказів того, що
у діях відповідача існують будь-які
порушення умов спірного договору,
оскільки останній діяв виключно у
спосіб, передбачений нормами чинного
законодавства, у зв'язку з чим, суд
відмовляє повністю у задоволенні
відповідного позову.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на той факт, що він не позбавлений права
звернутись до суду із вимогою про
розірвання спірного договору, але на
інших підставах, якщо такі є.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.ст.44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до яких судовий
збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.129, 144
Конституції України, ст.ст.11, 628, 632, 651, 652
Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 181,
188, 189 Господарського кодексу України,
ст.ст.21, 30 Закону України "Про оренду
землі", та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 23 липня 2014 року.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/1965/14