ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
239-72-81ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

"24" червня 2014 р.
Справа № 911/1229/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор», м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Слов'яни», Київська
обл., Макарівський р-н, с.
Садки-Строївка

про стягнення 243562,66 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача - Коцюруба С.В., довіреність
б/№ від 01.04.2014,

Відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської
області з позовною заявою звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор» (далі -
Позивач) до товариства з обмеженою
відповідальністю «Слов'яни» (далі -
Відповідач) про стягнення 243562,66 грн.

Позивач в обґрунтування заявлених
позовних вимог посилається на
невиконання Відповідачем грошових
зобов'язань по оплаті поставленого
товару та наданих Позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 10.04.2014 порушено провадження
у справі №911/1229/14 та призначено її до
розгляду на 29.04.2014 о 10:20 год.

Ухвалами Господарського суду
Київської області від 29.04.2014 та 20.05.2014
розгляд справи відкладено відповідно
на 20.05.2014 та 03.06.2014.

В судовому засіданні 03.06.2014 оголошено
перерву до 24.06.2014

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 03.06.2014 на підставі ст.69 ГПК
України строк вирішення спору у справі
№911/1229/14 за клопотанням Позивача б/№
від 03.06.2014 (вх. суду №10619/14 від 03.06.2014)
продовжено по 24.06.2014.

У відзиві на позовну заяву б/№ від
16.05.2014 (за вх. суду №9193/14 від 19.05.2014)
Відповідач проти позовних вимог
заперечив та просив у позові відмовити
з підстав того, що строк виконання
зобов'язань по оплаті отриманого
товару та наданих послуг не настав та
повинен встановлюватись в порядку ч.2
ст.530 ЦК України. Відповідач зазначає,
що товар за накладною №6593 від 05.10.2012 на
суму 30000,00 грн ним не отримувався,
оскільки в матеріалах справи відсутня
довіреність на отримання товару за
такою накладною, а також зазначена
накладна не містить підпису головного
ветлікаря Давидовича В.А. та печатки
Відповідача.

В ході судового розгляду Позивачем
надіслано Відповідачу вимогу про
сплату заборгованості за надані
Позивачем послуги, копія якої разом з
доказами її направлення Відповідачеві
долучені до матеріалів справи згідно
заяви б/№ від 03.06.2014 (за вх. суду №10497/14
від 03.06.2014).

У зв'язку з клопотанням Позивача б/№
від 03.06.2014 (за вх. суду №10495/14 від 03.06.2014)
про витребування доказів судом
здійснено запит до Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Київській області щодо
надання відомостей про включення у 2012
році до податкового обліку товариством
з обмеженою відповідальністю
«Слов'яни» податкового кредиту згідно
із податковими накладними №6871 та №6872
від 05.10.2012, складеними та виданими
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор» у 2012
році. Відповідь на даний запит за
№1271/9/10-31-15-01 від 19.06.2014 отримано судом
23.06.2014 (за вх. суду №11950/14 від 23.06.2014).

В судовому засіданні 24.06.2014 Позивачем
повідомлено суд про часткове погашення
Відповідачем боргу в сумі 50000,00 грн під
час здійснення провадження у справі, на
підтвердження чого подано банківську
виписку з рахунку Позивача (за вх. суду
№12206/14 від 24.06.2014).

Представник Відповідача в судове
засідання 24.06.2014 не з'явився, хоча по час
та місце засідання суду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується його підписом на
бланку перерви, оголошеної у судовому
засіданні 03.06.2014.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому
засіданні 24.06.2014 оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та врахувавши
пояснення представників сторін, суд

встановив:

У період з жовтня 2012 року по жовтень 2013
року Позивачем було передано у
власність Відповідача товар
(ветеринарні препарати) на загальну
суму 244956,26 грн, що підтверджується
видатковими накладними №6593 від 05.10.2012,
№6594 від 05.10.2012, №6694 від 10.10.2012, №6752 від
11.10.2012, №6744 від 12.10.2012, №6745 від 12.10.2012,
№6746 від 12.10.2012, №6969 від 22.10.2012, №7233 від
02.11.2012, №7234 від 02.11.2012, №7525 від 14.11.2012,
№7767 від 26.11.2012, №7914 від 30.11.2012, №54 від
08.01.2013, №6469 від 03.10.2013, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Також у період з жовтня 2012 року по
вересень 2013 року Позивачем було надано
Відповідачу посередницькі послуги по
отриманню експертного висновку від
субпідрядника загальну суму 14099,75 грн,
що підтверджується підписаними
сторонами та скріпленими їх печатками
актами наданих послуг №6824 від 12.10.2012,
№7098 від 17.10.2012, №8114 від 26.11.2012, №8113 від
29.11.2012, №304 від 14.01.2013, №273 від 17.01.2013, №571
від 30.01.2013, №2565 від 15.04.2013, №2558 від 16.04.2013,
№4577 від 09.07.2013, №6128 від 13.09.2013, копії
яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач оплату вищезазначеного
товару та наданих Позивачем послуг в
повному обсязі не здійснив, у зв'язку з
чим Позивач звернувся до суду про
стягнення з Відповідача 243562,66 грн
боргу.

Як передбачено статтею 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від виконання певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обв'язку;
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України
підставами для виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст.208 ЦК України правочини
між юридичними особами належить
вчиняти у письмовій формі. Частиною 1
ст.207 ЦК України встановлено, що
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Частиною 1 ст.181 ГК України встановлено,
що господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, сторони вчинили зустрічні
юридично значимі дії по передачі
товару та його прийняттю, а також по
наданню послуг та їх прийняттю,
внаслідок чого між ними фактично
виникли правовідносини щодо поставки
товару та надання послуг, регулювання
яких здійснюється відповідно до норм
глав 54 та 63 ЦК України.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму,
як це передбачено ч.1 ст.712 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.712 ЦК України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не виникає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Отже, з врахуванням вимог
вищезазначеної ст.692 ЦК України строк
виконання Відповідачем обов'язку по
оплаті товару за спірними накладними
настав.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором, як це
встановлено ч.1 ст.901 ЦК України.

Частиною 1 ст.903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, встановлених
договором.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що надання послуг
відбувалося без узгодження строків їх
оплати, Позивачем на адресу
Відповідача була направлена вимога б/№
від 13.05.2014 про сплату заборгованості в
розмірі 14099,75 грн, яка отримана останнім
згідно рекомендованого повідомлення
про вручення №026 від 16.05.2014, проте
залишена Відповідачем без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Приписам статей 525, 526 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З врахуванням наведеного Позивач
правомірно звернувся до суду з вимогою
про стягнення з Відповідача боргу за
поставлений товар та надані послуги в
загальній сумі 243562,66 грн.

Проте, судом встановлено, що під час
здійснення провадження у справі
Відповідачем добровільно сплачено
вартість отриманих товарів у розмірі
50000,00 грн, що підтверджується
банківськими виписками з рахунку
Позивача, відкритого у публічному
акціонерному товаристві «УКРСОЦБАНК»,
за загальний період з 23.05.2014 по 13.06.2014,
доданими до матеріалів справи.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі
№911/1229/14 в частині стягнення 50000,00 грн
основної заборгованості підлягає
припиненню, а вимога Позивача про
стягнення з Відповідача 243562,66 грн
основного боргу підлягає частковому
задоволенню в сумі 193562,66 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Заперечення Відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву стосовно того,
що товар за накладною №6593 від 05.10.2012 на
суму 30000,00 грн ним не отримувався,
оскільки в матеріалах справи відсутня
довіреність на отримання товару за
такою накладною, а також зазначена
накладна не містить підпису головного
ветлікаря Давидовича В.А. та печатки
Відповідача, судом не приймаються та
спростовуються встановленими в ході
судового розгляду обставинами,
зокрема, фактом включення Відповідачем
до податкової звітності з ПДВ за
жовтень 2012 року податкового кредиту в
сумі 5000,00 грн згідно податкової
накладної №6871 від 05.10.2012, складеної та
виданої Позивачем при поставці товару
за видатковою накладною №6593 від 05.10.2012,
що вбачається із відповіді Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Київській області,
наданої на запит суду.

За таких обставин, враховуючи, що
Відповідач повну оплату отриманого
товару та наданих йому послуг не
здійснив, станом на день подачі позову
основна заборгованість складала
заявлений розмір і під час розгляду
спору в повному обсязі не погашена, суд
вважає, що вимога Позивача про
стягнення з Відповідача 193562,66 грн
основного боргу є правомірною,
обґрунтованою, документально
підтвердженою, Відповідачем належним
чином не спростованою, а отже такою, що
підлягає задоволенню. В іншій частині
позовних вимог про стягнення 50000,00 грн
основного боргу провадження у справі
підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст.49 ГПК України
відшкодування понесених Позивачем
витрат по сплаті судового збору
покладається судом на Відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Слов'яни» (08023,
Київська обл., Макарівський р-н, с.
Садки-Строївка, вул. Садова, буд. 34, код
25271024) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор» (03151, м.
Київ, вул. Ушинського, буд. 25-А літ «А»,
код 35251859) 193562,66 грн (сто дев'яносто три
тисячі п'ятсот шістдесят дві гривні
шістдесят шість копійок) основного
боргу та 1827,00 грн (одну тисячу вісімсот
двадцять шість гривень шість копійок)
витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі №911/1229/14 в
частині вимог про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Слов'яни» 50000,00 грн
(п'ятдесят тисяч гривень) основного
боргу припинити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено « 21» липня 2014
року.

Суддя
О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.