ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р.
Справа № 923/861/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Кудак М.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОПІЙКА-ЦЕНТР", м.
Одеса

до Дочірнього підприємства "Гауда"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав і К", м.
Херсон

про стягнення 12309 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кукушко О.А. представник,
дов. від 06.01.2014р.;

від відповідача: Черненко А.Р.
представник, дов. від 27.06.2014р.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "КОПІЙКА-ЦЕНТР"
заявлено позов до Дочірнього
підприємства "Гауда" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Станіслав
і К" про стягнення заборгованості за
договором № 233111-2 від 01.08.2011р. у
загальній сумі - 12309 грн., з якої: 10549 грн.
17 коп. - заборгованість з оплати з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за час прострочення платежу,
561 грн. 46 коп. - 3% річних, 710 грн. 43 коп. -
пеня, 487 грн. 94 коп. - штраф.

Відповідач проти позову заперечує,
оскільки позивачем не доведено факт
повернення позивачем на його адресу
неякісного товару.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін,-

в с т а н о в и в:

01 серпня 2011 р. між Дочірнім
підприємством "Гауда" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Станіслав
і К" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "КОПІЙКА-ЦЕНТР" було
укладено Договір № 233111-2.

Відповідно до п. 1.1. Договору,
Відповідач зобов'язувався в порядку та
на умовах, визначених у Договорі,
виготовляти та передавати у власність
Позивача продукцію під знаком для
товарів та послуг "0,01 Зберігаючи Кожну
Копійку!", а Покупець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
Договорі, приймати та оплачувати Товар.

Згідно п.2.3. Договору, у разі
поставки неякісного Товару чи Товару
більш низької якості, ніж вимагається
стандартом, технічними умовами чи
зразком (еталоном), Покупець має право
відмовитися від його прийняття і
оплати, а якщо Товар вже оплачений або
прийнятий Покупцем, - вимагати
повернення сплаченої суми та повернути
його Постачальникові.

Позивач стверджує, що у ході
виконання Договору, Позивач повернув
Відповідачу Товар на загальну суму 9758,71
грн. Відповідач повернутий товар
прийняв, проте його вартість не
повернув.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням викладеного
позивач повинен довести факт отримання
від відповідача неякісного товару та
факт прийняття цього товару
відповідачем.

Оскільки між сторонами укладений
договір поставки, то відповідно до ст.
712 ЦК України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Ст. 674 ЦК України передбачає, що
відповідність товару вимогам
законодавства підтверджується
способом та в порядку, встановленими
законом та іншими нормативно-правовими
актами.

У даному випадку неякісність
отриманого позивачем може бути
доведена або двостороннім актом про
неякісність товару, згодою відповідача
на приймання від відповідача
повернутого ним неякісного товару, або
актом приймання товару позивачем за
якістю.

Господарський суд зобов'язав
позивача надати вказані докази.

Позивач стверджує, що такими
доказами є копія видаткових накладних
на повернення товару № РК-10160085 від
16.05.12р., № Рк20014533 від 29.05.12р., № Рк20014573
від 29.05.12р., № Рк20018759 від 12.06.12р., №
Рк20020557 від 19.06.12р.

Із огляду ксерокопій вказаних
накладних вбачається, що вони з боку
позивача та відповідача підписані
невідомими особами. Позивач у судовому
засіданні стверджує, що з боку
відповідача цю накладну підписав
водій, який здійснював транспортування
цього товару зі складу позивача на
склад відповідача, але Транспортних
документів, які підтверджували б факт
доставки цього товару транспортною
організацією, або транспортом позивача
чи відповідача, позивач не надав.

Посилання позивача на податкові
накладні, які ним здані до податкової
інспекції на підтвердження проведення
ним фінасових операцій та сплати ним
податків є лише доказами проведення
ним фінансових операцій на його
підприємстві, а не доказами повернення
неякісного товару відповідачу.

Щодо посилання позивача на те, що
пунктом 5.7. Договору передбачено, що -
"За наслідками діяльності Сторони
проводять звірку взаєморозрахунків,
результати якої оформляють
відповідним Актом. Дані, підтверджені

Сторонами в акті звірки, є підставою
для остаточних взаєморозрахунків", то
господарський суд виходить із того, що
із наданої позивачем ксерокопії акту
взаєморозрахунків за червень 2012р.
вбачається, що в акті не вказані
прізвища та посади осіб, що підписали
цей акт.

Оскільки акт звірки розрахунків
може породжувати обов'язок відповідача
відшкодувати позивачу суму, що вказана
у акті лише у тому випадку, якщо він
підписаний повноважною особою
здійснювати від імені позивача дії,
направлені на виникнення у нього
договірних зобов'язань (керівник
підприємства або особа за довіреністю),
то сам факт наявності такого акту,
підписаного від імені позивача
невідомою особою не породжує у
відповідача обов'язок сплатити суму,
вказану в акті.

За таких умов сума 9758,71 грн.
стягненню не підлягає.

Позивач також просить стягнути з
відповідача 561 грн. 46 коп. - 3% річних, 710
грн. 43 коп. - пеня на підставі п. 10.3
договору, 487 грн. 94 коп. 5% штрафу за
поставку неякісного товару та 790грн.
46коп. втрат від інфляції.

Оскільки в задоволенні позову у
частині стягнення вартості
повернутого товару відмовлено, то і
вказані суми стягненню не підлягають.

Окрім того господарський суд звертає
увагу позивача на те, що відповідно до
п. 5.1 Постанови Пленуму ВГСУ, обов'язок
боржника сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних не виникає у випадках
повернення коштів особі, яка
відмовилася від прийняття зобов'язання
за договором (стаття 612 ЦК України),
повернення сум авансу та завдатку,
повернення коштів у разі припинення
зобов'язання (в тому числі шляхом
розірвання договору) за згодою сторін
або визнання його недійсним,
відшкодування збитків та шкоди,
повернення безпідставно отриманих
коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки
відповідні дії вчиняються сторонами не
на виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, а з інших підстав.

Оскільки вимоги позивача пов'язані з
відшкодуванням збитків у зв'язку з
поставкою товару неналежної якості, то
на ці суми 3% річних та втрати від
інфляції не нараховуються.

За таких умов позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 25.07.2014

Суддя
З.В. Клепай