ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2014 р.Справа № 922/2022/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Харківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері, м. Харків в інтересах
держави в особі ДП "Науково-дослідний
технологічний інститут
приладобудування", м. Харків до ТОВ
"Світлодіодні технології Україна", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Снєжкін О.Є., дов. № 319/05-015 від
02.04.12 р.;

прокурора - Волик О.Г., посв. № 012011 від
30.10.12 р.;

відповідача - Бойко Д.В., дов. б/н від
20.06.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Харківський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі позивача -
Державного підприємства
"Науково-дослідний технологічний
інститут приладобудування" звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Світлодіодні технології Україна"
заборгованість за виконану
науково-технічну продукцію в сумі 53861,65
грн., в тому числі 50000,00 грн. основний
борг та 3861,65 грн. пені, мотивуючи свої
вимоги неналежним виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором №24-10 від 21.07.10 р.

23.06.14 р. відповідач через канцелярію
суду надав письмовий відзив, в якому
проти задоволення позовних вимог
заперечував та зазначив, що акт № 4
здачі-приймання робіт від 31.05.11 р. не є
належним доказом виконання позивачем
робіт передбачених 4 етапом
календарного плану робіт, оскільки в
ньому відсутні: перелік виконаних
робіт; вказівка на те, що позивач
передав роботи відповідачу; додаткові
документи передбачені п. 3.3 договору.
Таким чином, на думку відповідача, в
матеріалах справи відсутні відомості,
які підтверджували б належне виконання
позивачем робіт, передбачених етапом 4
календарного плану. Крім того,
відповідач заявив про застосування
строків позовної давності до вимог про
стягнення заборгованості. В
обґрунтування зазначеної заяви,
відповідач зауважив, що перебіг строку
позовної давності має відраховуватись
з 01.04.11 р., оскільки позивач довідався
про невиконання відповідачем
зобов'язань з передоплати вартості
робіт саме 01.04.11 р.

В судовому засіданні оголошувались
перерви з 23.06.14 р. по 14.07.14 р. та з 14.07.14 р.
по 16.07.14 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.07.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 16.07.14 р.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засідання 16.07.14 р. підтримав свій відзив
та надав додаткові пояснення, в яких
зазначив про намагання позивача
змінити предмет та підставу позову, що
після початку розгляду справи по суті є
неприпустимим.

Суд, дослідивши вказані пояснення,
долучив їх до матеріалів справи.

Крім того, відповідачем було заявлено
клопотання про витребування
документів у позивача.

Втім, під час судового засідання,
представником позивача були надані
оригінали витребуваних відповідачем
документів. За таких обставин, підстави
для задоволення зазначеного
клопотання відповідача, відсутні. З
недоцільністю вказаного клопотання
представник відповідача погодився.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством
"Науково-дослідний технологічний
інститут приладобудування" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Світлодіодні
технології Україна" було укладено
договір №24-10 від 21.07.2010 р. на створення
та передачу науково-технічної
продукції (далі - договір)(а.с. 10-15),
відповідно до умов якого, відповідач
(замовник) доручає, а позивач
(виконавець) приймає на себе виконання
НДДКР "Створення світлодіодних
освітлювальних пристроїв та
організація дослідного виробництва
для їх виготовлення".

Зміст та терміни виконання етапів
визначаються календарним планом, що
складає невід'ємну частину цього
договору (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору та
протоколу погодження договірної ціни
на науково-технічну продукцію (а.с. 16),
сторонами досягнута згода про величину
договірної ціни на створення (передачу)
науково-технічної продукції в сумі
770000,00 грн. з ПДВ, у тому числі у 2010 році -
290000,00 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктом 2.2 договору, оплата
проводиться поетапно за виконані
роботи з авансовою виплатою у розмірі
70% вартості робіт за звітний рік.

Відповідно до пункту 3.3 договору, по
завершенню робіт позивач пред'являє
відповідачу акт здачі-приймання
науково-технічної продукції з додатком
до нього:

- комплекти наукової, технічної та
іншої документації, передбаченої
технічним завданням та умовами
договору;

- протоколу комісії з прийняття
дослідних зразків нової техніки,
виготовленого за договором з
залученням представників відповідача.

Пунктом 3.4 договору сторони
передбачили, що відповідач протягом 10
днів з дня отримання акту
здачі-приймання та звітних документів,
що передбачені в п. 3.3 цього договору,
зобов'язаний надіслати позивачу
підписаний акт здачі-приймання
науково-технічної продукції або
мотивовану відмову від прийняття
робіт.

Згодом, між сторонами була підписана
додаткова угода № 2 до договору (а.с. 87),
якою встановлена вартість робіт за
договором в сумі 410000,00 грн. з ПДВ, в тому
числі у 2011 році - 340000,00 грн. з ПДВ.

Крім того, вищевказаною додатковою
угодою, був введений в дію корегований
календарний план (а.с. 90), відповідно до
умов якого, термін виконання 4-го етапу
робіт: "Розробка ГЖСК (світлодіодний
модуль) та світильників, виготовлення
та випробування дослідних зразків
світлодіодних модулів" був
встановлений з 01.04.11 р. по 30.09.11 р., а
загальна вартість робіт за 4 етапом
склала 80000,00 грн.

Керуючись п. 2.2 договору, у якості
передплати за виконання робіт,
передбачених етапом № 4, відповідачем
були перераховані на поточний рахунок
позивача грошові кошти в сумі 30000,00 грн.,
що підтверджується відповідними
платіжними дорученнями (а.с. 45-46).

На виконання умов договору, позивачем
були виконанні та передані відповідачу
роботи за 4 етапом календарного плану,
що підтверджується актом
здачі-приймання науково-технічної
продукції №4 від 31.05.11 р. (а.с. 27), який був
підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств. Під час
підписання зазначеного акту, жодних
зауважень щодо якості або строків
виконання робіт відповідачем заявлено
не було. Правом передбаченим п. 3.4
договору на відмову від підписання
акту, відповідач також не скористався.

Відповідно до 10.2.2 договору, відповідач
після підписання акту здачі-приймання
НТП за етапом (або роботи в цілому), має
перерахувати позивачу кошти в межах
фактичних витрат, але не більше
вартості робіт етапу (або роботи в
цілому).

Таким чином, конкретний строк оплати
відповідачем виконаних позивачем
робіт, договором №24-10 від 21.07.2010 р.
встановлений не був.

28.04.2014 року за №309/05-015-14 позивачем була
направлена претензія №2 (а.с. 56) на
адресу відповідача, про сплату
заборгованості за етапом № 4 в сумі
50000,00 грн. та пені в сумі 3861,65 грн.

Проте, відповідач ніяким чином на
вказану претензію не відреагував,
заборгованість не сплатив.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За приписами ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК
України).

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1
ст.843 ЦК України).

За приписами частини першої статті 853
ЦК України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України, передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

В частині 1 статті 854 ЦК України
закріплено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи,
роботи за спірним договором
передбачені 4 етапом календарного
плану виконані позивачем без зауважень
з боку відповідача, що свідчить про
наявність зобов'язання відповідача
оплатити виконані роботи в обумовлений
сторонами строк.

Посилання відповідача на відсутність в
акті № 4 переліку виконаних робіт та
вказівок на те, що позивач передав
роботи відповідачу, а відповідач
прийняв ці роботи, судом відхиляються,
оскільки спростовуються спірним актом,
в якому, зокрема, зазначено, що роботи
вартістю 80000,00 грн. виконані саме за 4
етапом: "Розробка ГЖСК (світлодіодний
модуль) та світильників, виготовлення
та випробування дослідних зразків
світлодіодних модулів", а
наукова-технічна продукція відповідає
умовам договору і технічного завдання
та належним чином оформлена. Крім того,
в спірному акті вказано, що роботу здав
позивач, а прийняв відповідач.

Твердження відповідача про те, що
позивач не виконав умови п. 3.3 договору
належним чином та не надав разом з
актом додатки (комплекти наукової,
технічної та іншої документації,
передбаченої технічним завданням та
умовами договору та протокол комісії з
прийняття дослідних зразків нової
техніки, виготовленого за договором з
залученням представників відповідача),
судом також не відхиляються, оскільки,
відповідно до п. 3.4 договору, відповідач
протягом 10 днів з дня отримання акту
здачі-приймання та звітних документів,
що передбачені в п. 3.3 цього договору,
зобов'язаний надіслати позивачу
підписаний акт здачі-приймання
науково-технічної продукції або
мотивовану відмову від прийняття
робіт. Враховуючи підписання
відповідачем спірного акту № 4, в якому
зазначено, що позивач роботу здав, а
відповідач прийняв, беручи до уваги
право відповідача відмовитись від
підписання спірного акту у зв'язку з
ненаданням додатків передбачених п. 3.3
договору, суд вважає, що відповідач,
підписавши акт № 4 підтвердив факт
виконання позивачем робіт за етапом № 4
та умов п. 3.3 договору.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вже було зазначено, спірним
договором строк оплати відповідачем
виконаних позивачем робіт,
встановлений не був.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства
(частина 2 вищезазначеної статті).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Станом на момент розгляду справи,
відповідач 50000,00 грн. заборгованості не
сплатив та не надав суду жодних
доказів, які б спростовували суму
заявленого боргу чи підтверджували б
оплату заборгованості.

Отже, враховуючи направлення позивачем
претензії №2 (а.с. 56) на адресу
відповідача 28.04.2014 року, відповідач
визнається судом таким, що з 08.05.14 р.
прострочив виконання зобов'язання з
оплати виконаних позивачем робіт на
суму 50000,00 грн. за договором №24-10 від
21.07.2010 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Суд вважає, що заява відповідача про
застосування строків позовної
давності задоволенню не підлягає,
оскільки позивач не заявляє вимогу про
стягнення попередньої оплати, а
вимагає сплату боргу по остаточній
оплаті робіт, отже перебіг строку
позовної давності відраховується не з
01.04.11 р. (обов'язку здійснити попередню
оплату), а з 08.05.14 р. (порушення грошового
зобов'язання).

Твердження відповідача про те, що
позивач, шляхом подання додаткових
пояснень, намагався змінити підстави
позову після початку розгляду справи
по суті, не відповідають дійсності,
оскільки надання сторонами додаткових
документів в підтвердження обставин
справи законом не заборонено. Суд
зазначає, що підставою для звернення з
позовом до суду, як було так і
залишилось неналежне виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором №24-10 від 21.07.10 р., позивачем
ні до, ні після початку розгляду справи
по суті заява про зміну підстав позову
не надавалась.

Враховуючи викладене, а також те, що,
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону,
суд визнає вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача 50000,00 грн.
заборгованості, належно обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути
пеню в сумі 3861,65 грн. за порушення
строків виконання грошового
зобов'язання.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що вимога
про стягнення пені в сумі 3861,65 грн. є
неправомірною та такою, що підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України,
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ч. 1
статті 548 ЦК України).

Отже, застосування наслідків
неналежного виконання зобов'язання у
вигляді неустойки (пені) може
відбуватися тільки в випадках, коли це
передбачено законом або договором.

Посилання прокурора в позовній заяві
на ст. 611 ЦК України, як на підставу
нарахування пені, свідчить про те, що
саме в договорі визначені наслідки
неналежного виконання відповідачем
його зобов'язань за цим договором у
вигляді неустойки (пені).

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що умовами договору №24-10 від 21.07.10 р.
відповідальність за неналежне
виконання відповідачем його
зобов'язань за договором у вигляді
неустойки (пені), не передбачена.

Таким чином, правові підстави для
стягнення з відповідача пені в сумі
3861,65 грн., відсутні.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до приписів якої, при
частковому задоволенні позову -
витрати по сплаті судового збору за
подання позову покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи звільнення органів
прокуратури від сплати судового збору,
судовий збір стягується зі сторін на
користь державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання відповідача
про витребування документів -
відмовити.

В задоволенні заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності - відмовити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світлодіодні
технології Україна" (61145, м. Харків, вул.
Новгородська, 3, ) на
користь Державного підприємства
"Науково-дослідний технологічний
інститут приладобудування" (61010, м.
Харків, вул. Примакова, 40/42, ) заборгованість в сумі 50000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світлодіодні
технології Україна" (61145, м. Харків, вул.
Новгородська, 3, ) на
користь державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 1696,01 грн.
судового збору.

Стягнути з Державного підприємства
"Науково-дослідний технологічний
інститут приладобудування" (61010, м.
Харків, вул. Примакова, 40/42, ) на користь державного бюджету
України (одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 130,99 грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.07.2014 р.

Суддя Т.В. Інте