номер провадження справи 23/31/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014
Справа № 908/1343/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Шевченко Т.М.,

за участю:

прокурора Шульги Л.М., посвідчення №015704
від 20.03.2013;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву прокурора м. Києва про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Запорізької області від 05.05.2014 та
ухвали господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014 у справі
№ 908/1343/14

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 , м. Київ,

до відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луксор - ЛТД»,
м. Запоріжжя,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:

1 - Комунальне підприємство
«Київблагоустрій» виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації);

2 - Головне управління
Держсанепідслужби у м. Києві;

3 - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, м.
Київ;

за участю прокурора м. Києва,

про визнання недійсним договору, про
визнання права на розміщення
торгівельних транспортних засобів.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 07.07.2013 у справі
№ 908/1343/14 прийнято до розгляду заяву
прокурора м. Києва про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Запорізької
області від 05.05.2014 та ухвали
господарського суду Запорізької
області від 08.05.2014 у справі № 908/1343/14
,слухання справи призначено на 28.07.2014 об
11-45 год.

Представники позивача, відповідача,
третіх осіб в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином (поштові повідомлення долучено
до справи).

Прокурор, який приймав участь у
судовому засіданні, підтримав заяву
про перегляд судових рішень у справі №
908/1343/14 за нововиявленими обставинами з
підстав, викладених в заяві.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 28.07.2014, за
результатами розгляду заяви про
перегляд судових актів від 05.05.2014 та
08.05.2014 у справі № 908/1343/142 за
нововиявленими обставинами, прийняте
рішення.

Розглянувши заяву прокурора м. Києва
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Запорізької області від 05.05.2014 та
ухвали господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014 у справі
№ 908/1343/14, вивчивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 18.04.2014 (суддя
Юлдашев О.О.) було порушено провадження
у справі № 908/1343//14 за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луксор - ЛТД», за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Комунального підприємства
«Київблагоустрій» виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
(третя особа-1), Головного управління
Держсанепідслужби у м. Києві (третя
особа-2), Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (третя особа-3).

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 05.05.2014 у справі
№908/1343/14 позов задоволено частково,
визнано за позивачем право на
розміщення власних чи орендованих
торгівельних транспортних засобів -
легкових причепів-фургонів на
території міста Києва, згідно з
переліком.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014 у справі
№908/1343/14 роз'яснено рішення суду від
05.05.2014, серед іншого, заборонено
будь-яким особам вчиняти будь-які дії
щодо перешкоджання господарської
діяльності ФОП ОСОБА_1: демонтажу,
вилученню, переміщенню, відключенню
від енергопостачання торгівельних
транспортних засобів, згідно з
переліком.

Рішення та ухвала суду набрали
законної сили.

В заяві про перегляд за нововиявленими
обставинами наведених вище судових
актів заявник вказує, що судом не
враховано істотних обставин, які
існували на час розгляду справи та які
мають значення для прийняття законного
рішення.

Зокрема, прокурор посилається на
приписи частин 1 та 2 статті 20 Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів», на Правила забудови м. Києва,
затверджені рішенням Київської
міської ради №11/2587 від 27.01.2005, які
передбачають порядок розміщення і
утримання тимчасових споруд.

Прокурор стверджує, що судом, при
винесенні рішення та ухвали у справі
№908/1343/14, не були враховані положення
наведених вище правових актів, що стало
причиною прийняття незаконного
рішення у даній справі та є підставою
для перегляду рішення і ухвали суду за
нововиявленими обставинами.

Прокурор просить рішення суду від
05.05.2014 та ухвалу суду від 08.05.2014 у даній
справі скасувати, в позові відмовити
повністю.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши зміст заяви про
перегляд постанови господарського
суду за нововиявленими обставинами,
суд знаходить вказану заяву такою, що
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Згідно зі статтею 113 ГПК України, судове
рішення господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами виключно за заявою
сторони, прокурора, третіх осіб.

Отже, прокурор вправі звернутися до
суду із заявою про перегляд рішення
(постанови, ухвали) за нововиявленими
обставинами, а суд, відповідно,
переглянути судовий акт за
нововиявленими обставинами за заявою
сторони, прокурора.

Відповідно до статті 112 ГПК України,
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення
(постанову), яке набрало законної сили,
за нововиявленими обставинами, що
мають істотне значення для справи і не
могли бути відомі заявникові.

За змістом постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№17 «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами» до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Як свідчать матеріали справи,
господарський суд, приймаючи рішення
про визнання за позивачем права на
розміщення власних чи орендованих
торгівельних транспортних засобів -
легкових причепів-фургонів на
території міста Києва, згідно з
переліком, та забороняючи (ухвалою суду
про роз'яснення рішення) будь-яким
особам вчиняти дії щодо перешкоджання
господарської діяльності ФОП ОСОБА_1,
зокрема, по демонтажу, вилученню,
переміщенню, відключенню від
енергопостачання торгівельних
транспортних засобів, тощо, виходив з
того, що належні позивачеві на праві
власності та орендовані ним
торгівельні транспортні засоби не
відповідають законодавчо визначеному
поняттю тимчасової споруди та малої
архітектурної форми, а отже, позивач не
порушує правил благоустрою при їх
розміщенні для здійснення торгівлі.

Разом з тим, матеріалами справи та
доданими прокурором до заяви доказами
підтверджено, що судом не враховано
істотних обставин, які існували на час
розгляду справи та які мають значення
для прийняття законного рішення.

Так, згідно зі статтею 20 Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»,
організацію благоустрою населених
пунктів забезпечують місцеві органи
влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до
повноважень, установлених законом.
Рішення органів місцевої влади щодо
благоустрою території певного
населеного пункту є обов'язковим для
виконання розміщеними на цієї
території підприємствами, установами,
організаціями та громадянами, які на
ній проживають.

Правилами забудови м. Києва, що
затверджені рішенням Київської
міської ради №11/2587 від 27.01.2005, визначено
поняття тимчасових споруд, а саме: до
функціональних споруд, що зводяться
тимчасово для забезпечення
обслуговування населення та
здійснення окремих функцій
господарської діяльності підприємств,
установ, організацій, належать таки, що
встановлюються із застосуванням
конструкцій, що легко монтуються,
демонтуються та можуть бути
передислоковані на інше місце (п. 13.2.2
Правил).

Правилами благоустрою міста Києва,
затвердженими рішенням Київської
міської ради №1051/1051 від 25.12.2008,
передбачено порядок розміщення і
утримання тимчасових споруд. Зокрема,
згідно з п. 13.1.1 Правил єдиною підставою
для проведення робіт з встановлення
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд є дозвіл (ордер) Головного
управління контролю за благоустроєм м.
Києва на право тимчасового порушення
благоустрою та його відновлення у
зв'язку із виконанням відповідних
робіт, який видається за наявності
дозволу на розміщення тимчасових
споруд, виданого Головним управлінням
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища виконавчого
органу Київської міської ради, чинного
договору про сплату пайової участі у
створенні соціальної та інженерно -
транспортної інфраструктури м. Києва,
виданого Головним управлінням
економіки та інвестицій виконавчого
органу Київської міської ради та
квитанції про сплату збору за видачу
дозволу на розміщення об'єктів
торгівлі та сфери послуг.

Малі архітектурні форми та тимчасові
споруди, які розміщені (встановлені або
збудовані) без відповідної, оформленої
в установленому порядку дозвільної
документації, вважаються самочинно
розміщеними і підлягають демонтажу
(п.13.2.5 вказаних Правил).

Отже, з аналізу наведених норм
законодавства вбачається, що
транспортні засоби-легкові
причепи-фургони, право на розміщення
яких є предметом позову, є тимчасовими
спорудами, а тому вони можуть бути
розміщені на території міста Києва
лише за наявності відповідного дозволу
(ордера) на право тимчасового порушення
благоустрою.

Документи, що дають право на розміщення
тимчасових споруд на території міста
Києва, у позивача ФОП ОСОБА_1 відсутні.

Суд, приймаючі 05.05.2014 рішення про
задоволення позову в частині визнання
за позивачем права на розміщення
власних чи орендованих торгівельних
транспортних засобів - легкових
причепів-фургонів на території м. Києва
за адресами, згідно переліку, та ухвалу
від 08.05.2014 про роз'яснення даного
рішення, не врахував наведені вище
приписи законодавчих актів, які
існували на час вирішення спору, що
призвело до прийняття незаконного
рішення, та є підставою для перегляду
вказаних судових актів за
нововиявленими обставинами, їх
скасування та прийняття нового
рішення, яким в задоволенні позову слід
відмовити повністю.

На підставі викладеного, рішення
господарського суду Запорізької
області від 05.05.2014 та ухвала
господарського суду Запорізької
області від 08.05.2014 про роз'яснення
рішення суду підлягають скасуванню, в
задоволенні позову - відмовляється
повністю.

Керуючись ст.ст. 41, 45, 84-85, 112-114
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву прокурора м. Києва про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Запорізької
області від 05.05.2014 та ухвали
господарського суду Запорізької
області від 08.05.2014 у справі № 908/1343/14
задовольнити.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 05.05.2014 та
ухвалу господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014 у справі
№ 908/1343/14 скасувати.

В позові відмовити.

Суддя
Т.М. Шевченко