м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9892/14 28.07.14За позовом
Житомирського обласного
територіального відділення
До Приватного підприємства "НАФТО
Суддя Картавцева Ю.В.
Представники сторін:
від позивача Клюсова Т.М. -
представник (дов. № 1.20/Б-1397 від 06.06.14 р.)
від відповідача не з'явився
Житомирське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулось до Господарського
суду м. Києва з позовом до Приватного
підприємства «НАФТО ПРОД СЕРВІС» про
стягнення 23 000, 00 грн. (7 000,00 грн. штрафу
та 16 000, 00 грн. пені).
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Рішенням Адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
23.11.2012 р. № 1.16/-102р у справі № 4.7.10-62/2012 на
Приватне підприємство «НАФТО ПРОД
СЕРВІС» накладено штраф у розмірі 8 000, 00
грн. за вчинення порушення,
передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
що полягає у неподанні інформації на
вимогу голови Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.02.2012 р. № 1.20/5-724 у встановлений строк, а
також штраф у розмірі 8 000. 00 грн. за
вчинення порушення, передбаченого п. 13
ст. 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», що полягає у
неподанні інформації на вимогу голови
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
23.04.2012 р. № 1.20/5-1617 у встановлений строк.

Відповідач штраф в розмірі 16 000,00 грн.
(8000, 00 грн. та 8 000, грн.) у повному обсязі
та у встановлені законом строки не
сплатив, сплативши лише частково, у
сумі 9 000, 00 грн., внаслідок чого позивач
просить суд стягнути з відповідача
крім суми неоплаченого штрафу у
розмірі 7 000,00 грн., ще і пеню за кожен
день прострочення сплати штрафу у
розмірі 16 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.05.14 р. порушено провадження у
справі № 910/9892/14, та призначено справу
до розгляду на 16.06.2014 р.

Представник відповідача в судове
засідання 16.06.2014 р. не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Суд, у зв'язку з нез'явленням в судове
засідання представника відповідача,
невиконанням вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі,
відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 14.07.2014р., про що виніс
відповідну ухвалу від 16.06.2014р.

У судове засідання 14.07.2014 р. представник
відповідача повторно не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

У судовому засіданні 14.07.2014р.
представником позивача подано
клопотання про продовження строку
вирішення спору відповідно до статті 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів, то суд
задовольнив зазначене клопотання.

За таких обставин, у зв'язку з
нез'явленням в судове засідання
представника відповідача,
невиконанням вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі,
відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 28.07.2014 р., про що виніс
відповідну ухвалу.

У судове засідання 28.07.2014 р. представник
відповідача повторно не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про час
та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Поштове відправлення з ухвалою
Господарського суду міста Києва від
14.07.2014 р. була в тому числі направлене
відповідачу за адресою : 01103, м. Київ,
вул. Кіквідзе 18А), яка відповідає адресі
місцезнаходження відповідача згідно з
інформацією з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

За наведених обставин, вважається, що
вищевказана ухвала вручена
відповідачу належним чином.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо
поважності причин відсутності
відповідача в судовому засіданні 28.07.2014
р. від останнього до суду не надходило,
вимог ухвал суду відповідачем не
виконано, зокрема відзив не подано.

Приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
визначений перелік обставин, за яких
суд відкладає розгляд справи. Зокрема,
відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у
разі нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу та, відповідно до п. 2
ч. 1 названої статті, у разі неподання
витребуваних доказів. Однак стаття 77
ГПК України встановлює не обов'язок
суду відкласти розгляд справи, а
визначає лише право суду при наявності
зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК
України.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами, оскільки відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи
відповідачем не подано.

В судовому засіданні 28.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
23.11.2012 р. № 1.16/-102р у справі № 4.7.10-62/2012
(надалі - Рішення) визнано дії
Приватного підприємства «НАФТО ПРОД
СЕРВІС» вчиненням порушення,
передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
що полягає у неподанні інформації на
вимогу голови Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.02.2012 р. № 1.20/5-724 у встановлений строк.
Також вказаним Рішенням визнано дії
Приватного підприємства «НАФТО ПРОД
СЕРВІС» вчиненням порушення,
передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
що полягає у неподанні інформації на
вимогу голови Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
23.04.2012 р. № 1.20/5-1617 у встановлений строк.

Відповідно до п.3. та п. 4 резолютивної
частини Рішення, на ПП «НАФТО ПРОД
СЕРВІС» було накладено штраф у розмірі
16 000,00 грн. (п. 3 - 8 000, 00 грн.; п. 4 - 8 000, 00
грн.).

18.01.2013 р. відповідач звернувся до
позивача із листом, у якому просив
розстрочити виконання Рішення.

Рішенням Адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.01.2013 р. № 1.16/-2р розстрочено ПП
«НАФТОПРОДСЕРВІС» сплату штрафу у
розмірі 16 000, 00 грн. строком на 11 місяців
до 31.12.2013 р.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідачем було частково сплачено
суму штрафу, а саме у розмірі 9 000, 00 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями № 1492 від 28.02.2013 р. на суму 1
500, 00 грн., № 1563 від 28.03.2013 р. на суму 1 500, 00
грн., № 1630 від 29.04.2013 р. на суму 1 500, 00 грн.,
№ 1653 від 30.05.2013 р. на суму 1 500, 00 грн., № 1666
від 05.07.2013 р. на суму 400, 00 грн., № 1667 від
08.07.2013 р. на суму 1 100, 00 грн., № 1672 від
10.07.2013 р. на суму 1 500, 00 грн.

Однак, сума штрафу в повному обсязі
сплачена не була, у зв'язку із чим
позивач звернувся до суду з вимогою про
стягнення суми штрафу з ПП «НАФТО ПРОД
СЕРВІС».

Крім суми штрафу позивач нарахував за
період з 01.01.2014 р. по 16.05.2014 р. пеню за
кожен день прострочення сплати штрафу
в розмірі півтора відсотка від суми
штрафу, що відповідно до розрахунку
позивача складає 32 640, 00 грн. Враховуючи
вимоги частини 5 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», згідно якої розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу АМКУ, позивач просить стягнути
пеню в розмірі 16 000 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків. Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції:
вилучення прибутку (доходу);
адміністративно-господарський штраф;
стягнення зборів (обов'язкових
платежів); застосування
антидемпінгових заходів; припинення
експортно-імпортних операцій;
застосування індивідуального режиму
ліцензування; зупинення дії ліцензії
(патенту) на здійснення суб'єктом
господарювання певних видів
господарської діяльності; анулювання
ліцензії (патенту) на здійснення
суб'єктом господарювання окремих видів
господарської діяльності; обмеження
або зупинення діяльності суб'єкта
господарювання; скасування державної
реєстрації та ліквідація суб'єкта
господарювання; інші
адміністративно-господарські санкції,
встановлені цим Кодексом та іншими
законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

При цьому, судом встановлено, що
Рішенням Адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.01.2013 р. № 1.16/-2р розстрочено ПП
«НАФТОПРОДСЕРВІС» сплату штрафу у
розмірі 16 000, 00 грн. строком на 11 місяців
до 31.12.2013 р.

За таких обставин, кінцевий термін
сплати відповідачем штрафу є 31.12.2013 р.

Судом також встановлено факт часткової
сплати відповідачем накладеного
Рішенням штрафу, а саме у розмірі 9 000, 00
грн.

Згідно ч. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом
п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт
господарювання зобов'язаний надіслати
до Антимонопольного комітету України
або його територіального відділення
відповідно документи, що підтверджують
сплату штрафу.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день розгляду спору інша
частина штрафу у сумі 7 000, 00 грн.
відповідачем не сплачена, доказів
зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч
вимогам Закону України "Про захист
економічної конкуренції" та Рішення
Адміністративної колегії
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.01.2013 р. № 1.16/-2р, ухилився від виплати у
встановлений термін накладеного на
нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача несплаченої частини
штрафу у розмірі 7 000, 00 грн.
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач нараховує
відповідачеві пеню у розмірі 16 000,00 грн.
за період з 01.01.2014 р. по 16.05.2014 р.

Господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання у ГК України визнаються
штрафними санкціями (частина 1 статті 230
ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України,
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням від
23.11.2012 р. № 1.16/-102р у справі № 4.7.10-62/2012,
складає 16 000,00 грн. Розмір пені за один
день складає 240, 00 грн. (16 000,00 х 1,5 %= 240, 00
грн.)

За період з 01.01.2014 р. по 16.05.2014 р.
прострочено 136 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за
прострочення сплати штрафу складає 32
640, 00 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з
урахуванням встановлених обмежень (ст.
56 Закону) становить 16 000, 00 грн.,
оскільки, сума штрафу, накладеного
Рішенням від 23.11.2012 р. № 1.16/-102р у справі
№ 4.7.10-62/2012, складає 16 000,00 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення пені в сумі 16 000,00 грн. є
обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи та підлягають
задоволенню за розрахунком позивача,
перевіреним судом.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф у
частині 7 000, 00 грн. та пеня не сплачені,
доказів на підтвердження їх оплати
відповідачем не надано.

Згідно з ч. 2 статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 49,
82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Нафто Прод Сервіс» (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 18-А; ) до загального фонду
Державного бюджету на рахунок
територіального органу Державного
казначейства за місцем знаходження
платника податків, за кодом
економічної класифікації доходів 21081100
«Адміністративні штрафи та інші
санкції», символ звітності 106 штраф у
розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., пеню у
розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. 00
коп.

3. Стягнути з Приватного
підприємства «Нафто Прод Сервіс» (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 18-А; ) до Державного бюджету
України витрати по сплаті судового
збору в сумі 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням
законної сили видати накази.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено 29.07.2014 р.

Суддя
Ю.В. Картавцева