ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 липня 2014 року Справа № 918/350/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О.
Кролевець О.А. Попікової
О.В.розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк"на рішення господарського
суду Рівненської області від 23.04.2014 р.
та постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
12.06.2014 р. у справі №
918/350/14
господарського суду Рівненської
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма Амур
Сервіс"доПублічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" в особі
відділення "Рівненське" Публічного
акціонерного товариства "ВТБ
Банк"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Реєстраційна
служба Рівненського міського
управління юстиціїпровизнання таким,
що припинилося, правовідношення за
договором іпотеки та скасування
іпотечного обтяження

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХII-1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою
встановлено форму і зміст касаційної
скарги, до скарги додаються, зокрема,
докази надсилання касаційної скарги
сторонам.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
особа, яка оскаржує судове рішення,
повинна надавати суду прямий доказ,
який однозначно свідчив би про
повідомлення сторін.

Треті особи користуються правами і
несуть обов'язки сторони у справі (за
деякими винятками щодо третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору); прокурор, який бере
участь у справі, несе обов'язки і
користується правами сторони (статті 26,
27, 29 ГПК). Тому якщо до касаційної скарги
не додано доказів надіслання її копії
третім особам, прокурору, який бере
участь у справі, то така касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом (п. 61 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 р. № 11 "Про деякі
питання практики застосування розділу
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України").

Втім, до касаційної скарги Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" не
додано жодних доказів надіслання копії
касаційної скарги третій особі у
справі - Реєстраційній службі
Рівненського міського управління
юстиції, що є підставою для повернення
касаційної скарги скаржнику на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК
України до касаційної скарги
додаються, зокрема, докази сплати
судового збору. Розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Стаття 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлює, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, за подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру ставка судового збору
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати, а за подання
касаційної скарги на рішення
господарського суду у справі
немайнового характеру - 70 відсотків
зазначеної ставки.

З прохальної частини касаційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" вбачається, що скаржник
просить скасувати рішення
господарського суду Рівненської
області від 23.04.2014 р. та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 р. у
справі № 918/350/14 в повному обсязі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" на 01.01.2014 р.
встановлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі 1 218,00 грн.
Отже, при зверненні з касаційною
скаргою Публічне акціонерне
товариство "ВТБ Банк" мало сплатити
судовий збір у розмірі 1 705,20 грн. (за дві
вимоги немайнового характеру).

Втім, Публічним акціонерним
товариством "ВТБ Банк" до касаційної
скарги додано платіжне доручення № 36484
від 20.06.2014 р., за яким сплачено судовий
збір у розмірі 852,60 грн. Отже, судовий
збір сплачено не у встановленому
розмірі, що є підставою для неприйняття
касаційної скарги до розгляду та
повернення її скаржникові відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113
ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір", Вищий господарський
суд України

у х в а л и в :

1. Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" на
рішення господарського суду
Рівненської області від 23.04.2014 р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 р. у
справі № 918/350/14 повернути скаржнику без
розгляду.

2. Повернути з Державного бюджету
України Публічному акціонерному
товариству "ВТБ Банк" судовий збір в
сумі 852 (вісімсот п'ятдесят дві) грн. 60
коп., сплачений за платіжним дорученням
№ 36484 від 20.06.2014 р.

Головуючий суддяО. Євсіков СуддіО.
Кролевець О. Попікова