ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Справа № 926/969/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мегаполіс-Україна", м. Тернопіль

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Дефіс", м. Чернівці

про стягнення штрафних санкцій за
договором поставки - 67191,14 грн.

Суддя Гурин М.О.

Представники:

від позивача - Кривопляс В.О.,
представник за довіреністю від 20.05.2014р.;

від відповідача - Гінінгер А.З.,
представник за довіреністю від 14.07.2014
р.;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мегаполіс-Україна", м. Тернопіль,
звернулося з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "Дефіс", м.
Чернівці про стягнення 67191,14 грн.
фінансових та штрафних санкцій за
неналежне виконання договірних
зобов'язань, в тому числі: 3 % річних в
сумі 176,70 грн., пені в сумі 765,69 грн. та
штрафу в розмірі 66248,76 грн.

Позов мотивується тим, що на виконання
умов укладеного сторонами договору від
16.12.2013 №3-СЕ/13КК позивач поставив
відповідачці продукцію, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи накладними. Однак, відповідачка
в порушення пункту 4.8 договору оплатила
поставлений їй товар за
вищезазначеними накладними з
простроченням строку, що
підтверджується банківськими
виписками.

Провадження у справі порушено ухвалою
господарського суду Чернівецької
області від 25.06.2014р., справу до розгляду
в судовому засіданні призначено на
15.07.2014 р.

У судовому засіданні 15.07.2014 р. оголошено
перерву до 23.07.2014 р.

22.07.2014 р. господарським судом
Чернівецької області отримано відзив
відповідача на позов позовні вимоги
визнає, однак, просить суд у
відповідності до ст. 551 ЦК України, ст. 233
ГК України, 83 ГПК України зменшити
розмір штрафу до 1000,00 грн. у зв'язку з
обставинами викладеними в відзиві на
позов та доданих до нього доказів.

23.07.2014 р. представником позивача подано
через канцелярію суду письмові
пояснення на позов.

На день розгляду справи представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, наполягав на
задоволенні позову з підстав
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача позов визнає
та просить суд зменшити суму штрафних
санкцій.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини у
справі, якими позивач обґрунтовує свої
вимоги, дослідивши та оцінивши в
сукупності надані докази,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд встановив.

16.12.2013 р. між сторонами укладено договір
поставки №3-СЕ/13/КК (далі - Договір)
згідно умов якого позивач зобов'язався
постачати відповідачці тютюнові
вироби, а відповідачка - прийняти їх та
оплатити.

Відповідно до видаткових накладних №№
CE 14-000015677 від 28.02.2014 p., CE 14-000015678 від 28.02.2014
p., CE 14-000016028 від 01.03.2014 p., CE 14-000015421 від
03.03.2014 p., СЕ14-000016452 від 03.03.2014 p., CE14-000016453
від 03.03.2014 p., CE 14-000016454 від 03.03.2014 p.,
CE14-000016455 від 03.03.2014 p., CE14-000016456 від 03.03.2014
p., CE14-000016457 від 03.03.2014 p., CE 14-000016458 від
03.03.2014 p., CE14-000016459 від 04.03.2014 p., CE14-000016654
від 05.03.2014 p., CE14-000016655 від 05.03.2014 p., CE
14-000016656 від 05.03.2014 p., що містяться в
матеріалах справи позивачем на
виконання умов Договору поставлено
товар у лютому-березні 2014 р. на загальну
суму 414054,74 грн. Отже, позивач свої
зобов'язання за Договором виконав
належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно пункту 4.8 Договору (в редакції
додаткової угоди від 28.02.2014 р.)
максимальний строк відтермінування
оплати становить 8 календарних днів і
обраховується з дати виписки
накладної.

Однак, відповідачка свої зобов'язання
виконала з порушенням вказаного пункту
Договору, що підтверджується
банківськими виписками, які містяться
в матеріалах справи.

Так, по видаткових накладних:

- № СЕ14-016459 від 04.03.14, № СЕ 14-016654 від
05.03.14, № СЕ14-016655 від 05.03.14, № СЕ14-016656 від
05.03.14 відповідач прострочив строк
оплати товару на 4 дні;

- №СЕ14-016451 від 03.03.14, № СЕ14-016452 від
03.03.14, № СЕ14-016453 від 03.03.14, № СЕ 14-016454 від
03.03.14, № СЕ14-016455 від 03.03.14, № СЕ14-016456 від
03.03.14, № СЕ14-016457 від 03.03.14, № СЕ14-016458 від
03.03.14 відповідач прострочив строк
оплати товару на 5 днів;

- №СЕ14-016028 від 01.03.14 відповідач
прострочив строк оплати товару на 7
днів;

- № СЕ14-015677 від 28.02.14, № СЕ14-015678 від
28.02.14 відповідач прострочив строк
оплати товару на 8 днів.

Згідно пунктів 5.2 та 5.3 Договору у разі
прострочки відповідачкою строків
оплати вартості отриманого товару,
вона зобов'язана сплатити пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу, за
кожен день прострочення. Крім того, у
випадку прострочення платежу
відповідачка також сплачує позивачу
одноразовий штраф у розмірі 16 % від суми
неоплаченого в строк товару за
користування коштами.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231
Господарського кодексу України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
Цивільного кодексу України, частиною
шостою статті 231 Господарського
кодексу України, статтями 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та частиною шостою статті
232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231
Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 Цивільного
кодексу України, коли сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу
України пеня та штраф є формами
неустойки, а відповідно до статті 230
Господарського кодексу України -
видами штрафних санкцій, тобто не є
окремими та самостійними видами
юридичної відповідальності. У межах
одного виду відповідальності може
застосовуватися різний набір санкцій.

З урахуванням викладеного, позивач
правомірно вимагає стягнути з
відповідачки одночасно і пеню і штраф.

Як видно з наданого позивачем
розрахунку, який здійснений з
урахуванням вимог статті 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та частини шостої статті 232
Господарського кодексу України, сума
пені за періоди, які значаться в
розрахунках відповідача, складає 765,69
грн. Розмір штрафу згідно пункту 5.3
Договору - 66248,76 грн. Також, згідно
частини другої статті 625 Цивільного
кодексу України з відповідача
підлягають стягненню 3 % річних за
аналогічний період в сумі 176,70 грн.

Частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Норми статті 233 Господарського кодексу
України передбачають, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Право господарського суду зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання,
встановлено також й пунктом 4 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України.

Приймаючи до уваги: фінансовий стан
відповідача, що підтверджується
наявними в матеріалах справи довідкою
від 21.07.2014 р. №206, значну кількість
працівників (згідно довідки №2905/212 від
21.07.2014 р.; повне виконання відповідачем
зобов'язань за Договором; незначність
строку прострочки оплати вартості
товару за Договором, а також
відсутність у позивача будь-якої шкоди
або прямих збитків внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за Договором, суд,
користуючись своїм правом, вважає за
можливе та необхідне зменшити розмір
штрафу передбаченого пунктом 5.3
Договору, що підлягає стягненню з
відповідачки, до 10000,00 грн.

Судовий збір слід покласти на
відповідача, з вини якої спір
безпідставно доведено до розгляду в
судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 82, 83, 84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "Дефіс"
(Чернівецька область, м. Чернівці, вул.
Жасминна, 3а, код 23250627) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мегаполіс-Україна" (Тернопільська
область, м. Тернопіль, вул. Д.
Лук'яновича, 1, код 30622532) 3 % річних в сумі
176,70 грн., пеню в сумі 765,69 грн., штраф в
сумі 10000,00 грн. та судовий збір в розмірі
1827,00 грн.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Повне рішення складено 23.07.2014 р.

Суддя
М.О. Гурин