ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 р.
Справа № 923/986/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Кудак М.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

про стягнення 10 400 грн. 79 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Юхно Я.О., представник,
дов. № 01-4/03 від 08.01.2014р.

від відповідача - ОСОБА_1, ФОП, паспорт
НОМЕР_1 видан 17.05.96р. 1МВМ Лисичанського
МВ УМВС в Луганській області.

Позивач звернувся з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
10400грн. - вартості безпідставно
набутого відповідачем майна у вигляді
плати за спожиту теплову енергію та
водопостачання на протязі жовтня
-грудня 2013року.

Відповідач проти позову
заперечує на тій підставі, що він
неодноразово погоджувався з
пропозиціями позивача на відключення
його від опалення та від гарячого
водопостачання, але позивачем такі дії
не вчиненні та з відповідача постійно
стягуються кошти за послуги, які йому
не потрібні.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін,-

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
на підставі договору міни від 5 серпня
2002 року, має у власності виробниче
приміщення площею 112,2 м. кв. , що
знаходиться по АДРЕСА_1, яке опалюється
внутрішньодомовою системою опалення,
підключеною до теплових мереж ПАТ
«Херсонська ТЕЦ» . В супереч вимогам
ст.26 Закону України «Про
електроенергетику», ст. 24 Закону
України «Про теплопостачання», Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» та «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», які зобов'язують
споживача теплової енергії укласти
договір з теплопостачальною
організацією на поставку тепла, та
незважаючи на листи, які направлялись
Позивачем Відповідачу з пропозицією
укласти договір на постачання теплової
енергії, Відповідач до сих пір
відповідний договір не уклав.

Незважаючи на відсутність
договору про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, Позивач, в
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року, здійснив поставку теплової
енергії.

Позивач просить стягнути з
відповідача вартість наданих
відповідачу послуг з посиланням на
ст.1212 ЦК України , як вартість
безпідставно набутого майна.

Відповідно до ст.66 ГК України
майно підприємства становлять
виробничі і невиробничі фонди, а також
інші цінності, вартість яких
відображається в самостійному балансі
підприємства. Джерелами формування
майна підприємства є: грошові та
матеріальні внески засновників;
доходи, одержані від реалізації
продукції, послуг, інших видів
господарської діяльності; доходи від
цінних паперів; кредити банків та інших
кредиторів; капітальні вкладення і
дотації з бюджетів; майно, придбане в
інших суб'єктів господарювання,
організацій та громадян у
встановленому законодавством порядку;
інші джерела, не заборонені
законодавством України.

Окрім того, відповідно до п.1
"Правил про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630, централізоване
водовідведення - послуга, спрямована
на задоволення потреб споживача у
відведенні стічних вод, яка надається
виконавцем з використанням
внутрішньобудинкових централізованих
систем водовідведення.

Відповідно до ст.901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Ст.1212 ЦК України передбачає, що
Особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про: 1)
повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні.

Таким чином звертаючись з позовом
на підставі ст.1212 ЦК України позивач
повинен довести коли, яким чином, на
якій підставі, коли ця підстава
відпала, або іншу підставу, яка стала
підставою отримання майна
відповідачем. Позивач також повинен
довести чому неможливо повернути це
майно.

Оскільки поняття послуги
передбачає, що послуга має бути
спожита, тобто вона не зберігається, то
у відповідача відсутня можливість
довести, що відповідач може зберегти
теплову енергію. До того ж послуга не є
майном.

Позивач звертаючись з позовом
посилається на те, що він неодноразово
звертався до відповідача з пропозицією
укласти договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, але
відповідач договір не уклав.

Із матеріалів справи також
вбачається, що позивач систематично
направляв відповідачу рахунки на
оплату наданих ним послуг: лист №06-1/2486
від 07.11.13р.; №6-1/2790 від 10.12.13р.; №06-1/40 від
09.01.14р. та інші.

Таким чином має місце надання
послуг позивачем відповідачу без
укладення письмового договору та
оплату за надані послуги, а не
стягнення вартості безпідставно
набутого відповідачем майна, оскільки
позивачем не надано жодного доказу на
те, що відповідач вчиняв будь - які дії
щодо набуття цього майна. До того ж
позивачем не надано жодного доказу, що
ним вчинялись жодні дії по припиненню
отриманню відповідачем, за твердженням
позивача, майна, а не отриманням
відповідачем послуг по
централізованому опаленню.

Таким чином позовні вимоги
позивача є фактично вимогою про оплату
відповідачем наданих відповідачу
послуг без оформлення письмового
договору, а тому підстав для
застосування ст.1212 ЦК України не
вбачається.

За таких умов позов задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 29.07.2014року

Суддя
З.В. Клепай