м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12899/14 29.07.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт"

до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"АСКО-Медсервіс"

про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 3 600,98 грн.

Представники:

від позивача: Микитенко Д.М. -
представник за довіреністю № 199 від
19.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт" до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"АСКО-Медсервіс" про відшкодування
шкоди в порядку регресу в розмірі 3 600,98
грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 11.10.2013 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" та ОСОБА_2 укладено
договір № 0111-0602-0056 добровільного
страхування транспортного засобу,
відповідно до якого застраховано
транспортний засіб Hyundai, д.н. НОМЕР_1.

13.12.2013 року в м. Житомир по вул.
Корольова сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки
Fiat, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Корольовського районного
суду міста Житомира від 30.12.2013 року
ОСОБА_4 визнано виним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 3 600,98 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 14972 від 17 січня 2014 року.

Транспортний засіб марки Fiat, д.н. НОМЕР_4
належить ОСОБА_4. Останній уклав з
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АСКО-Медсервіс"
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АС/2901142.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив вимогу про
відшкодування страхової виплати в
порядку регресу вих. № 0599 від 05.03.2014
року, відповідно до якої просив
сплатити страхове відшкодування в
розмірі 3 600,98 грн.

Вимоги відповідач не виконав, тому
позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 02.07.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
29.07.2014 року.

16.07.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 02.07.2014
року.

В судове засідання 29.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали від 02.07.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 018.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню.

11.10.2013 року між приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" та
ОСОБА_2 укладено договір № 0111-0602-0056
добровільного страхування
транспортного засобу, відповідно до
якого застраховано транспортний засіб
Hyundai, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З довідки № 9318135 про
дорожньо-транспортну пригоду та
довідки ВДАІ МВ м. Житомира вбачається,
що 13.12.2013 року в м. Житомир по вул.
Корольова сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки
Fiat, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Корольовського районного
суду міста Житомира від 30.12.2013 року
ОСОБА_4 визнано виним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до звіту № 943 про оцінку
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу Hyundai, д.н. НОМЕР_1 від 17 грудня 2013
року, вартість матеріального збитку
складає 3 600,98 грн.

Згідно з страховим актом № 1989-2062/13 від
08.01.2014 року та розрахунком до нього,
розмір страхового відшкодування
становить 3 600,98 грн.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 3 600,98 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 14972 від 17 січня 2014 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки Fiat, д.н. НОМЕР_4
належить ОСОБА_4. Останній уклав з
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "АСКО-Медсервіс"
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АС/2901142.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив вимогу про
відшкодування страхової виплати в
порядку регресу вих. № 0599 від 05.03.2014
року, відповідно до якої просив
сплатити страхове відшкодування в
розмірі 3 600,98 грн., отримана останнім
07.03.2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 041.

Відповідач вимоги не виконав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/2901142,
франшиза становить 500,00 грн.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 3600,98
грн. (сплачена страхова сума
страховиком страхувальнику) - 500,00 грн.
(франшиза) = 3 100,98 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Hyundai, д.н. НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при
частковому задоволенні позову витрати
по сплаті судового збору покладаються
на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового
збору покладаються:

на позивача в сумі 253,77 грн., на
відповідача - 1 573,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«АСКО-Медсервіс» (03150, м. Київ, вул.
Горького, 122, ) на користь
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» (04073, м. Київ,
провул. Балтійський, 20, )
страхове відшкодування в розмірі 3 100
(три тисячі сто) грн. 98 коп., судовий збір
в розмірі 1 573 (одна тисяча п'ятсот
сімдесят три) грн. 23 коп.

3. В іншій частині позову в розмірі 500,00
грн. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Мудрий