ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 р.
Справа №917/654/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Осауленко Ю.І.,

від третьої особи: Баленко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4,

с.Сагайдак Шишацького району
Полтавської області, 38000

до відділу Держземагенства у
Шишацькому районі Полтавської області,

вул. Корніліча, 10, смт. Шишаки
Шишацького району Полтавської області,
38000

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні

відповідача: фермерське господарство
"Сагайдацький світанок",

с.Сагайдак Шишацького району
Полтавської області, 38000

про стягнення 47 918,75 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до господарського суду
Полтавської області з позовом до
відділу Держземагенства у Шишацькому
районі Полтавської області про
стягнення 24 991, 35 грн., з яких 1 114, 35 грн. -
збитки, понесені позивачем у зв'язку з
проведенням осінньо-польових робіт
восени 2012 року, 23 877, 00 грн. - упущена
вигода.

В обгрунтування своїх позовний вимог
позивач посилається на те, що 04.01.2004
року між ним та ОСОБА_5 укладено
договір оренди земельної ділянки №?37
площею 3,91 га, строком на 10 років, однак
посадовими особами відповідача
договір був зареєстрований без
внесення запису про реєстрацію до
Книги записів державної реєстрації
договорів оренди землі за 2004 рік, що
призвело до укладення іншого договору
та позбавило позивача права
користування земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 23.05.2014 року
залучено до участі в справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача фермерське
господарство "Сагайдацький світанок", в
зв'язку з чим розгляд справи було
відкладено.

04.07.2014 року позивачем подано заяву про
збільшення позовних вимог з посиланням
на те, що крім вирощування кукурудзи на
орендованій земельній ділянці, він мав
намір вирощувати сою, для чого було
закуплено відповідне насіння, а тому
остаточно просить стягнути з
відповідача 47 918,75 грн., з яких 1 114,35грн. -
витрати на обробіток землі восени 2012
року, 5 054,35грн.- витрати на посівний
матеріал, 41 750,00 грн. - упущена вигода
(а.с.84-85).

Враховуючи те, що у відповідності до
статті 22 ГПК України позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог, позивачем
дотримані вимоги ГПК України щодо
надсилання заяви іншим учасникам
процесу, заява позивача про збільшення
позовних вимог прийнята судом до
розгляду.

В судовому засіданні представником
позивача позовні вимоги (з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог)
підтримані в повному обсязі з мотивів,
викладених у позовній заяві та заяві
про збільшення позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
(а.с.31) та його представник у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на відсутність
доказів понесення збитків позивачем,
оскільки позивачем не надано доказів
обробітку саме спірної земельної
ділянки та понесення відповідних
витрат.

Фермерське господарство "Сагайдацький
світанок", залучене до участі в справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача у письмових
запереченнях(а.с.45-46, 107-109) та його
представник у судовому засіданні
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, оскільки третя особа
використовує спірну земельну ділянку
на підставі договору оренди,
зареєстрованого в установленому
порядку, а позивач не проводив
обробіток землі восени 2012 року, а
розмін упущеної вигоди ґрунтується на
припущеннях, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
обгрунтування упущеної вигоди.

За клопотанням позивача строк розгляду
спору продовжено на 15 днів у
відповідності до ч.3 статті 69 ГПК
України.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи,
розглянувши матеріали справи,
встановив:

04.01.2004 року між ОСОБА_5 (орендодавець)
та СПДФО ОСОБА_4 (орендар) було укладено
договір №?37 оренди земельної ділянки
площею 3,91га, що розташована на
території Сагайдацької сільської ради
Шишацького району, яка належить
орендодавцю на праві приватної
власності згідно Державного Акту на
право приватної власності на землю
№514157, виданого Сагайдацькою сільською
радою 14.03.2001 року.

В договорі сторони узгодили строк дії
договору ( 10 років з дати державної
реєстрації договору), розмір орендної
плати та порядок її сплати та
перегляду, права та обов'язки сторін , а
також інші умови.

Згідно відмітки на останньому аркуші
договору, він посвідчений у
Сагайдацькій сільській раді 25.06.2004 року
та зареєстрований у Шишацькому
районному відділі земельних ресурсів,
про що у книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі
вчинено запис від 30.06.2004 року за
№41(а.с.9-10).

05.04.2012 року між ОСОБА_5.(орендодавець) та
ФГ "Сагайдацький світанок" (орендар)
було укладено договір оренди земельної
ділянки №?6, за умовами якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у строкове, платне володіння і
користування земельну ділянку площею
3,91га, що розташована на території
Сагайдацької сільської ради
Шишацького району, яка належить
орендодавцю на праві приватної
власності згідно Державного Акту на
право приватної власності на землю №
016564, виданого Сагайдацькою сільською
радою 20.10.2003 року.

В договорі сторони узгодили строк дії
договору ( 10 років з дати державної
реєстрації договору), розмір орендної
плати та порядок її сплати та
перегляду, права та обов'язки сторін , а
також інші умови.

Згідно відмітки на останньому аркуші
договору, він зареєстрований у Відділі
Держкомзему у Шишацькому районі, про що
у Державному реєстрі земель 07.11.2012 року
вчинено відповідний запис (а.с.12-14).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
по справі №816/5111/13-а встановлено, що за
наявності відмітки про державну
реєстрацію на самому договорі, у Книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі за 2004 рік
відсутній запис №41 про державну
реєстрацію договору оренди №?37 від
04.01.2004 року, в зв'язку з чим відсутні
підстави для скасування реєстрації
договору №?6, укладеного між ОСОБА_5 та
ФГ "Сагайдацький світанок" (а.с.15-20).

Позивач, вважаючи, що не внесення
посадовими особами відповідача запису
про державну реєстрацію договору №?37
призвело до укладення між орендодавцем
та третьою особою договору №?6, чим йому
було завдано збитків, звернувся до суду
з даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, завдання майнової
(матеріальної шкоди) є однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 16 ЦК України та статтею 20
Господарського кодексу України
передбачено, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Згідно частини другої статті 22
Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

За загальним принципом цивільного
права особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування
(частина перша статті 22 Цивільного
кодексу України). Для застосування
такої міри відповідальності, як
відшкодування збитків, потрібна
наявність повного складу цивільного
правопорушення, як-то: протиправна
поведінка, дія чи бездіяльність особи;
шкідливий результат такої поведінки
(збитки); причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками;
вина правопорушника. Відсутність хоча
б одного елемента складу
правопорушення виключає настання
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Отже, позивач повинен довести
протиправність дій відповідача і його
вину, наявність та розмір збитків,
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між протиправною поведінкою та
спричиненням збитків.

Відповідно до статті 13 Закону
України "Про оренду землі" від 06.10.1998
№161-XIV (в редакції, чинній на момент
укладення договору №?37 від 04.01.2004 року),
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Договір оренди землі набирає чинності
після його державної реєстрації.
Укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі проводиться у порядку,
встановленому законом (стаття 16, 18
Закону України "Про оренду землі" в
редакції, чинній на момент укладення
договору оренди від 04.01.2004р.).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку
державної реєстрації договорів оренди
землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
грудня 1998 року №2073 (в редакції, чинній
на момент укладення договору оренди
від 04.01.2004 року), державна реєстрація
договорів оренди проводиться
виконавчим комітетом сільської,
селищної та міської ради, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за місцем
розташування земельної ділянки.
Забезпечення реєстрації договорів
оренди покладається на відповідні
державні органи земельних ресурсів:
районні відділи земельних ресурсів;
управління (відділи) земельних
ресурсів у містах обласного і
районного підпорядкування; Київське і
Севастопольське міське управління
земельних ресурсів.

Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
затвердженого наказом Держкомзему
України від 02.07.2003 № 174, чинного на час
укладення договору, державна
реєстрація державного акта на право
власності на земельну ділянку,
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою,
договору оренди землі здійснюється
шляхом внесення записів реєстрації до
книги реєстрації.

Як зазначалося вище, Постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
по справі №816/5111/13-а встановлено, що за
наявності відмітки про державну
реєстрацію на самому договорі, у Книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі за 2004 рік
відсутній запис №41 про державну
реєстрацію договору оренди №?37 від
04.01.2004 року, що дає підстави для
висновку про протиправність дій
посадових осіб органу земельних
ресурсів.

Позивач у позовній заяві та заяві про
збільшення позовних вимог зазначає, що
ним понесені витрати на обробіток
землі восени 2012 року в розмірі 1 114,35грн.,
а також витрати на закуплю насіння сої
посівної в розмірі 5 054,40 грн.

На обгрунтування понесених витрат на
обробіток землі восени 2012 року
позивачем надано копію договору №29 від
20.08.2012 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4
(замовником) та ТОВ "Медунка"
(виконавцем) та копію Акту надання
послуг від 15.11.2012 року(а.с.26-29).

Щодо вимог про відшкодування збитків,
понесених на закупівлю насіння сої
посівної в заяві про збільшення
позовних вимог (а.с.84-85) позивачем
зазначено, що посів сої частково
здійснювався на земельній ділянці,
належній ОСОБА_5 В розрахунку ж
зазначено, що позивачем планувалось
використати земельну ділянку у 2013 року
під посів сої у розмірі 3,51 га, для чого
закуплено насіння на суму 5 054,40грн.
(виходячи з ваги насіння, необхідної
для засіву вказаної площі та вартості
насіння).

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано копію
видаткової накладної №П-0000583 від 18.05.2013
року, згідно якої ТОВ "Біопрепарат"
(постачальник) передало, а ТОВ "Павола
Агро" в особі ОСОБА_4 отримало сою
посівну в кількості 7.0т. та копію
накладної №14 від 20.05.2013 року, згідно
якої ТОВ "Павола Агро" через ОСОБА_4
передало, а ФОП ОСОБА_4 прийняв сою
посівну в кількості 1,336 т. (а.с.86-87).

Враховуючи те, що в наданих документах
відсутні будь-які посилання, що можуть
свідчити про виконання робіт за
договором №29 на осінній обробіток
землі саме на орендованій позивачем
земельній ділянці, власником якої є
ОСОБА_5, а також відсутністю доказів
проведення розрахунків за договором
№29 та за накладною №14 від 20 травня 2013
року, що є необхідною умовою для
відшкодування понесених збитків, суд
приходить до висновку про
недоведеність позивачем понесення ним
збитків в цій частині.

В обгрунтування упущеної вигоди у 2012
році позивач посилається на середню
врожайність соняшника та закупівельні
ціни ТОВ "Кернер-Трейд" (а.с.25), а в
обгрунтування упущеної вигоди у 2013
році позивач посилається на середню
врожайність соняшника та сої, надавши
роздруківку з Інтернету (а.с.95-104).

В статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
зазначено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідні із ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи те, що позивачем в
обгрунтування позовних вимог в частині
упущеної вигоди надано докази, які
містять припущення та орієнтовні
показники (відсутні докази укладення
договорів з ТОВ "Кернер-Трейд", докази
на понесення витрат на посів та
понесення витрат на закупівлю насіння,
обробіток землі та ін. у 2013 році,
виходячи з яких можливо визначити
розмір упущеної вигоди) суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову в цій частині в
зв'язку з недоведеністю позивачем
належними і допустимими доказами
розміру понесених збитків.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

У відповідності до ст.49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2.Рішення може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Полтавської області
на протязі 10 днів.

Повний текст рішення підписано
14.07.2014 року.

Суддя
Кульбако М.М.