ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.14р. Справа № 904/3347/14

За позовом Управління комунальної
власності міста виконавчого комітету
"Криворізької міської Ради"
Дніпропетровської області, м. Кривий
Ріг

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Комунальне підприємство
"Парковка та Реклама", Кривий Ріг

про стягнення 9 900, 66 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Підсівна А.О. -
довіреність № 5352 від 36.12.2013;

від відповідача: ОСОБА_1 - паспорт серія
НОМЕР_2 виданий 11.12.2003;

від третьої особи: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Управління комунальної власності
міста виконавчого комітету
"Криворізької міської Ради" звернулося
з позовом до господарського суду
Дніпропетровської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9
900, 66 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором оренди
об'єктів нерухомості комунальної
власності № 27/2 від 17.05.10.

Ухвалою суду від 11.06.14 розгляд справи
відкладений до 16.07.14.

Представник позивача з'явився у судове
засідання, підтримав позовні вимоги,
просив суд їх задовольнити, надав
пояснення у справі, відповів на
поставленні питання.

Представник відповідача проти позову
заперечує, свої заперечення виклав у
відзиві на позов.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася. Про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки не повідомила.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 16.07.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника сторони, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (орендодавець) та
Відповідачем (орендар) укладений
договір оренди об'єктів нерухомості
комунальної власності № 27/2 від 17.05.10
(Договір).

Відповідно до умов Договору, позивач
передає, а відповідач приймає у
строкове платне користування нерухоме
майно - нежиле приміщення в окремо
розташованій одноповерховій будівлі
загальною площею 80 м2 , розташований за
адресою: АДРЕСА_1, для використання під
розміщення теслярної майстерні,
балансоутримувачем. Об'єкт оренди
облаштований електромережею.

З урахуванням додаткової угоди №1 від
15.12.11 за користування об'єктом оренди
відповідач сплачує орендодавцю річну
орендну плату у розмірі -10% від
незалежної вартості об'єкту оренди,
яка відповідно до розрахунку складає
622,10 грн. (базова) за місяць без ПДВ. (п. 3.1,
додаток 1).

Цей договір діє з 17.05.10 по 17.04.13 (п. 10.1
Договору).

У разі, якщо позивач не попередить
відповідача на протязі одного місяця
після закінчення терміну дії договору,
договір вважається продовжений на той
же термін і на тих умовах (п.10.2).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Статтею 193 ГК України, визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Листом № 2249 від 23.04.13 позивач повідомив
відповідача про припинення дії даного
договору в день закінчення строку його
дії - 17.05.2013.

Відповідно до п. 2.3 у разі припинення
або розірвання цього договору орендар
повертає об'єкт оренди орендодавцю в
5-ти денний термін.

Об'єкт вважається повернутим
орендодавцю з моменту підписання
сторонами акта приймання - передачі з
КП Парковка і реклама"( п.2.4).

Отже, відповідач зобов'язаний був
повернути позивачеві приміщення за
актом-приймання передачі не пізніше
22.05.2013.

Однак, Відповідач порушив вимоги
чинного законодавства України і
договору, та не повернув своєчасно
об'єкт оренди.

Тому, позивач звернувся до суду з
позовом про зобов'язання відповідача
повернути орендоване приміщення.
Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області у справі №
904/3732/13 від 06.06.13, відповідача
зобов'язано повернути об'єкт оренди
орендодавцю.

Відповідач повернув позивачу вказаний
в договорі об'єкт оренди лише 06.11.13
актом приймання-передачі.

Таким чином, у період з 18.05.2013 по 06.11.13
відповідач не виконував обов'язку щодо
повернення речі і продовжував
користуватися нею.

Згідно приписів ст. 785 ЦК України, у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

У зв'язку із цим, позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
неустойку у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення
з 18.04.13 по 06.11.13 у сумі 9 900,66 грн.

Заперечення відповідача не можуть бути
взяті до уваги судом з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 232
ГК України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Тобто положення частини шостої статті
232 ГК України щодо нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання в межах шести місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, застосовується до
відповідних правовідносин у разі, якщо
інше не встановлено законом або
договором.

Водночас, законодавством, що регулює
орендні правовідносини, встановлено
можливість стягнення неустойки за весь
час прострочення виконання
зобов'язання щодо повернення об'єкта
оренди (така ж правова позиція
викладена в постановах Верховного Суду
України від 18.04.2011 у справі № 30/190, від
18.04.2011 у справі № 30/191, від 26.11.2011 у справі
№ 5005/2712/2011).

Крім того, відповідно до вимог чинного
законодавства за захистом свого
цивільного права або інтересу особа
може звернутися до суду у строк,
визначений статтями 257, 258 ЦК України.

Статтею 257 ЦК України встановлюється
загальна позовна давність тривалістю у
три роки.

Спеціальна позовна давність в один рік
відповідно до приписів пункту 1 частини
другої статті 258 ЦК України
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно з положеннями статті 549 ЦК
України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Неустойка, стягнення якої передбачено
частиною другою статті 785 ЦК України, є
самостійною майновою відповідальністю
у сфері орендних правовідносин і
визначається законодавцем як подвійна
плата за користування річчю за час
прострочення, а тому застосування до
неї спеціальної позовної давності є
неправильним (Така ж правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 20.03.2012 у справі № 40/117).

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 9 900,66 грн. є обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 193 Господарського Кодексу України,
ст. ст. 11, 525, 526, 530, 785 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1) на користь
Управління комунальної власності
міста виконавчого комітету
"Криворізької міської Ради" ( 50101, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область,
пл. Радянська,1) неустойку у розмірі 9
900,66 грн. шляхом перерахування кошів за
наступними реквізитами: отримувач:
Управління Державної казначейської
служби України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області; банк
отримувача: ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ; поточний рахунок:
0019 код 38032510; МФО 805012.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1) на рахунок
управління комунальної власності
міста виконавчого комітету
"Криворізької міської Ради" ( 50101, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область,
пл. Радянська,1) витрати по оплаті
судового збору в сумі 1827,00 грн. банк
отримувача: ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ; поточний рахунок:
4898 код 25522449; МФО 805012

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення складено 21.07.14.

Суддя
М.О.Ніколенко