ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.Справа № 916/2454/14

За позовом: Відкритого акціонерного
товариства „Запорізький
металургійний комбінат „Запоріжсталь"

до відповідача: Державного
підприємства «Одеська залізниця»

про стягнення 2382,19 грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гордієнко М.В.,
довіреність від 02.01.2014р.

В судовому засіданні 28.07.2014р. приймали
участь представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: про стягнення з Державного
підприємства „Одеська залізниця" на
користь ВАТ „Запорізький
металургійний комбінат „Запоріжсталь"
2382,19грн. вартості нестачі вантажу.

Позивач заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, подав
пояснення від 10.07.2014р. за вх.№17936/14, від
07.07.2014р. за вх.№17537/14, від 21.07.2014р. за
вх.№18877/14, в їх обґрунтування зазначає,
що позивач за залізничною накладною
№46758520 передав залізниці вантаж у
вагоні №55073100 для перевезення на
користь фірми „Метінвест Інтернешнл
С.А.". При цьому, на станції Запоріжжя
Ліве 15.12.2013р. було прийнято вантаж до
перевезення без зауважень, оскільки
його завантаження відбувалось із
дотриманням п.4.2.14. гл.3 Правил
розміщення та кріплення вантажів у
вагонах та контейнерах, вантаж був
належним чином упакований, що
відображено у вказаній накладній.
Однак, на станції Одеса-Порт Одеської
залізниці виявлені ознаки розкрадання,
а саме, порушення цілісності пачки під
номером партії 210472-11, на якій обірвані
всі обробляючі та маркувальні стрічки,
на верхньому листі відсутня заводська
бірка, що відображено у комерційному
акті АА №024348/414 від 20.12.2013р., згідно
якого розмір нестачі продукції складає
625кг., вартість якої за розрахунком
позивача складає 2382,19грн. Претензія
позивача №11/2040166 від 23.05.2014р. залізницею
03.07.2014р. задоволена. Однак, станом на
16.07.2014р. грошові кошти в розмірі 2382,19грн.
на рахунки ВАТ „Запоріжсталь" не
надійшли.

Відповідач відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
свою правову позицію стосовно
заявленого позивачем позову до відома
суду не довів, у зв'язку з чим справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне:

ВАТ „Запорізький металургійний
комбінат „Запоріжсталь" у вагоні
№55073100 за накладною №46758520 зі станції
Запоріжжя Ліве Придніпровської
залізниці відправило прокат чорних
металів на адресу „Метінвест
Інтернешнл С.А.". Згідно накладної:
станція призначення - Одеса-Порт,
вантаж упакований (9 пачок), маркований
двома контрольними поперечними
стрічками, вантаж завантажено засобами
вантажовідправника.

Переуступочний напис на зазначеній
накладній надає право ВАТ
„Запоріжсталь" на пред'явлення
претензій та позову до залізниці.

Як вбачається із копії комерційного
акту №024348/414 під час перевірки вантажу
у вагоні №55073100 на станції Одеса-Порт
Одеської залізниці встановлено, що
одна із 9 пачок вантажу під номером
партії №210472-11 порушена, на ній обірвані
всі окантовочні та маркувальні
стрічки, на верхньому листі відсутня
заводська бірка, При перевішуванні
вказаної пачки встановлено зменшення
її ваги на 625кг проти ваги, що вказана у
документах (7085кг). Із 100 листів чорного
металу, вказаного у накладній
залишилось 91 лист, нестачу склало 9
листів металу.

Вищенаведена інформація про нестачу
вантажу також відображена в акті
загальної форми №117 від 18.12.2013р., акті
комісійного вивантаження від 20.12.2013р.

Позивач не надав суду оригінали
вищезазначених накладної,
комерційного акту, акту загальної
форми, акту комісійного вивантаження
вагону, оскільки ці документи ним були
надіслані до Одеської залізниці
одночасно із претензією, та не були
йому повернуті.

На підтвердження вартості вантажу, що
перевозився у вагоні №55073100, позивач
надав довідку №16/1092119 від 17.06.2014р.,
сертифікат якості №548745 від 14.12.2013р.,
рахунок-фактуру №75119 від 15.12.2013р., із
яких вбачається, що вартість 1 тони
вантажу складає 4044,46грн.

26.05.2014р. позивач надіслав на адресу
відповідача претензію №11/2040166(ОН) від
23.05.2014р., у відповідь на яку відповідач
надіслав повідомлення №28/4 від 27.06.2014р.,
де погодився із обґрунтованістю
претензії позивача щодо нестачі
вантажу у вагоні №55073100 у розмірі 625кг, а
також підтвердив вірність розрахунку
вартості цієї нестачі у сумі 2382,19грн.
Однак, доказів перерахування
зазначеної суми заборгованості ні
позивач ні відповідач до матеріалів
справи не подали.

За розрахунком позивача з врахуванням
норми нестачі понаднормова нестача
складає 625кг, що згідно вартості
вантажу, визначеного відправником у
рахунку-фактурі №75119 від 15.12.2013р.,
складає 2382,19грн.

Оцінюючи усі вищенаведені документи в
сукупності та в контексті з'ясування
фактичних обставин справи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем позовних вимог з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного
кодексу України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України
визначено, що суб'єктами відносин
перевезення вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць (ст. 129 Статуту
Залізниць України).

Відповідальність перевізника за
збереження вантажу виникає з моменту
прийняття вантажу до перевезення.
Вантажовідправник зобов'язаний
підготувати вантаж до перевезення з
урахуванням необхідності
забезпечення транспортабельності та
збереження його в процесі перевезення
і має право застрахувати вантаж у
порядку, встановленому законодавством
(ч.ч.2, 3 ст. 308 ГК України).

Статтею 924 Цивільного кодексу
України визначено, що перевізник
відповідає за збереження вантажу,
багажу, пошти з моменту прийняття їх до
перевезення та до видачі одержувачеві,
якщо не доведе, що втрата, нестача,
псування або пошкодження вантажу,
багажу, пошти сталися внаслідок
обставин, яким перевізник не міг
запобігти та усунення яких від нього не
залежало. Перевізник відповідає за
втрату, нестачу, псування або
пошкодження прийнятих до перевезення
вантажу, багажу, пошти у розмірі
фактичної шкоди, якщо не доведе, що це
сталося не з його вини.

Частиною 3 ст.32 Статуту Залізниць
України визначено, що відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Згідно ст. 110 Статуту Залізниць
України, перевізник несе
відповідальність за збереження
вантажу з моменту його прийняття до
перевезення і до видачі його
вантажоодержувачу, якщо не доведе, що
недостача виникла по незалежним від
перевізника причинам.

Відповідно до ст. 113 Статуту
залізниць України за незбереження
(втрату, недостачу, псування і
пошкодження) прийнятого до перевезення
вантажу, залізниця несе
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведе, що
недостача виникла з незалежних від неї
причин.

Придатність рухомого складу для
перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначається: вагонів -
відправником, якщо завантаження
здійснюється його засобами, або
залізницею, якщо завантаження
здійснюється засобами залізниці;
контейнерів, цистерн та бункерних
напіввагонів - відправником (абз.5 ст.31
Статуту залізниць України).

Залізниця звільняється від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу у
разі, коли вантаж надійшов у
непошкодженому вагоні (контейнері) з
непошкодженими пломбами відправника
чи без пломб, коли таке перевезення
дозволено Правилами, а також якщо
вантаж прибув у непошкодженому
відкритому рухомому складі,
завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або
пошкодження вантажу під час
перевезення (п. а ст.111 Статуту
залізниць України).

Як вбачається із копії комерційного
акту №024348/414, акту загальної форми №117
від 18.12.2013р., акту комісійного
вивантаження від 20.12.2013р. у вагоні
№55073100 наявна нестача вантажу в розмірі
625кг., при цьому, вагон був технічно
справний, вантаж упакований та
маркований, однак, мають місце ознаки
крадіжки вантажу з огляду на
пошкодження однієї із пачок вантажу та
пошкодження маркування, з огляду на що,
з врахуванням положень п. а ст.111, ст.113
Статуту залізниць України, суд вважає,
що відповідальність за нестачу вантажу
слід покласти на перевізника - ДП
„Одеська залізниця".

Відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000 р. норма недостачі (сума норми
природної втрати та граничного
розходження визначення маси нетто)
становить: 0,5% маси, зазначеної в
перевізних документах.

Таким чином, природна втрата маси
вантажу при транспортуванні у вагоні
№55328462 за розрахунком суду складає
35,50кг, звідси вартість нестачі складає
2382,19грн.

Як було встановлено вище,
відповідальність за нестачу вантажу у
вагоні №55073100 несе ДП „Одеська
залізниця", у зв'язку з чим стягненню з
нього на користь ВАТ „Запорізький
металургійний комбінат „Запоріжсталь"
підлягає 2382,19грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищевикладене, суд
повністю задовольняє позовні вимоги
позивача.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в сумі 1827 грн. стягнути з
відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -
ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача
повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Одеська залізниця» (65023,
м. Одеса, вул. Пантелейсмонівська, 19, код
01071315) на користь Відкритого
акціонерного товариства „Запорізький
металургійний комбінат „Запоріжсталь"
(69008, м.Запоріжжя, шосе Південне,72, код
00191230) 2382 (дві тисячі триста вісімдесят
дві) грн. 19коп. вартості нестачі
вантажу, 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 30.07.2014р.

Суддя
Малярчук І.А.