ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.14р. Справа № 904/3594/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 26 831,54 грн. за договором на
постачання природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Борисенко І.С.,
довіреність № 146-д від 30.12.2013 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Криворіжгаз" звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 основного боргу 24 797,41 грн., пені
- 639,85 грн., 3 % річних - 116,40 грн.,
інфляційні втрати - 1 277,88 грн. за
договором на постачання природного
газу за регульованим тарифом №
2013/П-Пр-1524 від 21.12.2012р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
на постачання природного газу за
регульованим тарифом № 2013/П-Пр-1524 від
21.12.2012р. в частині своєчасних
розрахунків за поставлений природний
газ.

Представник позивача у судовому
засідання 22.07.2014р. надав пояснення
відповідно до яких просить стягнути з
відповідача пеню у сумі 594,11 грн., в
іншій частині позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Дані пояснення позивача суд розцінює,
як заяву про зменшення позову, оскільки
у цих роз'ясненнях позивач сам
зазначає про зменшення суми позовних
вимог в частині пені.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення розміру
позовних вимог не суперечить чинному
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
суд приймає дані пояснення до
розгляду.

Відповідач відзив на позов не надав,
явку повноважного представника в
судові засідання, призначені для
розгляду справи, не забезпечив, про
дату, час і місце проведення судових
засідань відповідач повідомлений
належним чином за його
місцезнаходженням згідно матеріалів
справи, у тому числі підтвердженим
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за адресою: 50069,
АДРЕСА_1 (а.с. 27).

З матеріалів справи вбачається, що
ухвали суду надсилались Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 за адресою
зазначеною в позовній заяві та
документах, доданих до матеріалів
справи.

Від відповідача конверти з ухвалами
повернулися на адресу господарського
суду з відміткою поштового відділення
"за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, судом у повному обсязі
виконано приписи Господарського
процесуального кодексу України щодо
повідомлення сторін про дату та час
судового засідання у справі шляхом
направлення ухвал рекомендованими
листами з повідомленням на адресу
відповідача.

При цьому, ухилення боржника від
одержання на підприємстві зв'язку
ухвали суду (відмова від її прийняття,
нез'явлення до поштового відділення
після одержання повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа), не дає суду підстав
вважати що відповідач не був належним
чином повідомлений про розгляд справи
в господарському суді.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

16.06.2014р. у судовому засіданні розгляд
справи відкладався на 14.07.2014р., 14.07.2014р.
розгляд справи відкладався на 22.07.2014р.

В судовому засіданні 22.07.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Криворіжгаз"
(надалі - Постачальник, Позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(надалі - Споживач, Відповідач) був
укладений договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом № 2013/П-ПР-1524 (надалі - Договір).

Сторонами 11.12.2013р. укладено Додаткову
угоду № 1 до договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом № 2013/П-ПР-1524 від 21.12.2013р., якою
внесені зміни до додатку 2 до договору.

Відповідно до п.1.1. Договору
Постачальник протягом 2013року здійснює
Споживачу постачання природного газу
(далі - газ) в обсягах та порядку,
передбачених договором для
забезпечення потреб Споживача, а
Споживач оплачує постачальнику
вартість газу у розмірах, строках,
порядку та на умовах, передбачених
договором.

Передача газу за цим договором
здійснюється на межах балансової
належності об'єктів Споживача
відповідно до актів розмежування
ділянок обслуговування (далі - пункт
призначення) (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.9. Договору акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків Споживача з
Постачальником.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що
розрахунки за реалізований
Споживачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються національною
комісією, яка здійснює державне
регулювання у сфері енергетики.

Сторони домовились, що ціна газу,
розрахована відповідно до пунктів 4.1.
та 4.2. Договору, є обов'язковою для
сторін здати набуття нею чинності.
Визначена на її основі вартість газу
буде застосовуватись сторонами при
складанні актів приймання-передачі
газу та розрахунках за газ згідно умов
договору (п. 4.4. Договору).

Розрахунковий період за договором
становить один місяць - 9:00 першого дня
до 9:00 першого дня наступного місяця
включно. Інформацію про зміну
контрактної години Газорозподільне
підприємство розміщує на своєму
офіційному веб-сайті (п. 4.5. Договору).

Відповідно до п. 4.5.1. Договору місячна
вартість газу визначається як добуток
ціни газу на загальну кількість
реалізованого газу, визначається
згідно з розділом 3 договору.

Загальна сума вартості договору
складається з місячних сум вартості
договірних обсягів постачання газу
споживачу (п. 4.5.2. Договору).

Згідно п. 4.6. Договору оплата вартості
послуг з постачання газу здійснюється
Споживачем авансовими та/або плановими
платежами із розрахунку договірного
обсягу постачання газу протягом
періоду оплати відповідно до додатка 2
до договору.

Пунктом 4.6.1. Договору авансові платежі
сплачуються Споживачем Постачальнику
на розрахунковий рахунок із
спеціальним режимом використання у
розмірі 100 відсотків від вартості
запланованого або погашеного
Постачальником обсягу газу на
розрахунковий період за п'ять (5)
календарних днів до початку місяця
поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму
платежу, виходячи з ціни газу на
наступний розрахунковий період та
відповідає величини договірного
обсягу газу, заявленого на наступний
розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати Споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці (п. 4.6.2.
Договору).

У відповідності до п. 4.6.3. Договору у
випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше п'ятого (5) числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Постачальник зобов'язується
виконувати умови договору.
Забезпечувати постачання газу до
пунктів призначення на умовах та в
обсягах, визначених договором (п.п. 5.1.,
5.1.1., 5.1.2. Договору).

Постачальник має право отримувати від
Споживача плату за поставлений газ за
цінами, визначеними в розділі 4
договору (п.п. 5.2., 5.2.1. Договору).

Відповідно п.п. 5.3., 5.3.1., 5.3.3. Договору
Споживач зобов'язаний виконувати умови
договору, оплачувати Постачальнику
вартість поставленого газу на умовах
та в обсягах, визначених Договором.

Згідно п. 10.1. Договору цей договір
набирає чинності з дати підписання та,
відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного
кодексу України поширює свою дію на
відносини, що склались між сторонами з
01.01.2013р. та діє до 31.12.2013р., а в частині
проведення розрахунків - до їх повного
здійснення.

Абзацом 1 п. 10.1.1. Договору встановлено,
що договір вважається продовженим на
аналогічний період, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов. При цьому сторони мають
переоформити додаток 2 щодо договірних
обсягів постачання газу, у якому
визначити планові обсяги газу на
продовжений термін.

На виконання умов договору Позивачем у
лютому - березні 2014р. здійснено
поставку природного газу та надані
послуги з транспортування газу
Відповідачу, про що складені акти
приймання-передачі природного газу: №
КР000001910 від 28.02.2014 року в обсязі 7,239 м3 на
суму 30 617,16 грн. та № КР000002799 від 31.03.2014р.
в обсязі 0,924 м3 на суму 3 908,04 грн. (а.с.
23-24).

Вказані акти підписані повноважними
представниками сторін без заперечень.

Щодо постачання відповідачу газу у
лютому 2014р. у кількості 7, 239 тис. м3, як
зазначено в Акті 3 КР000001910 від 28.02.2014р.
(а.с. 23) позивач пояснив наступне.

24.02.2014р., в ході здійснення перевірки
роботи комерційного вузла обліку газу
на об'єкті ФОП ОСОБА_1 у представників
ПАТ"Криворіжгаз" виникли сумніви щодо
справності лічильного механізму. З
цього приводу, 24.02.2014р. представниками
ПАТ "Криворіжгаз" був складений Акт
виявлення порушень, у порядку
передбаченому Положеннями про
проведення експертизи лічильників
газу, установлених у споживачів і
призначених для обліку природного газу
у побуті затвердженого Наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 27.12.2005р. № 619, лічильник G10
МТ демонтовано та направлено до ДП
"Кривбасстандартметрологія" для
проведення експертної повірки з
причини наявності ознак втручання в
роботу лічильного механізму
лічильника газу.

Пунктом 2.10. Технічної угоди від 21.12.2012р.
та п. 5.13. Правил передбачено, що
перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
у випадках, зокрема: тимчасової
відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на
періодичну, позачергову, експертну
повірки та ремонт).

Висновком № 5 від 24.02.2014р. за
результатами експертної повірки
лічильника газу типу Elster ВК-G10 Т
підтвердився факт, що даний лічильник
не відповідає вимогам експлуатаційної
документації та опису типу даного
лічильника.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ
"Криворіжгаз" було здійснено
перерахунок об'єму
протранспортованого у лютому 2014р.
природного газу, відповідно до пп. 2.10.1
Технічної угоди від 21.12.2012р. та пп. 5.13.2.
Правил - за проектною номінальною
потужністю неопломбованого газового
обладнання з урахуванням кількості
годин роботи газового обладнання
споживача.

Пунктом 5.13.1. Правил встановлено, що
перерахунки об'єму
протранспортовоного газу проводяться
за період відсутності (несправності)
ЗВТ, починаючи з дати проведення
останньої перевірки комерційного
вузла обліку або з дати зняття ЗВТ до
моменту встановлення повірених ЗВТ, з
урахуванням кількості годин газового
обладнання споживача.

У разі, якщо такі перевірки не
проводилися або немає актів про зняття
ЗВТ, перерахунки проводяться за період,
починаючи з контрактної доби поточного
календарного місяця або з моменту
пуску газу після планових та інших
відключень у поточному місяці, які
здійснювались спільно з обліковою
організацією.

Кількість, назва, номінальні витрати
газу на газоспоживний прилад, режим
роботи споживача (котел (Флорида" в
одній одиниці з номінальною потужністю
10,5 м.куб/год, з режимом роботи 24 год/доб)
зазначено у додатку №1 до договору
№2013/П-ПР-1524 від 21.12.2012р. Виходячи з
кількості газового обладнання,
номінальної потужності
неопломбованого газового обладнання
та кількості годин його роботи,
кількість спожитого відповідачем
природного газу у період з 01.02.2014р. по
28.02.2014р. становить 6 765,12 тис.м.куб.

Враховуючи, що об'єм природного газу,
протранспортованого у січні 2014р. був
закритий 21.01.2014р., об'єм спожитого
природного газу у період з 22.01.2014р. по
31.01.2014р. у кількості 0,460 тис.м.куб. було
включено до об'єму перерахованого у
лютому 2014р. об'єму природного газу.

Відносно спожитого газу у період
22.01.2014р. по 31.01.2014р. у кількості 0,460
тис.м.куб. відповідач пояснив
наступне.

Згідно картки обліку витрат природного
газу на момент закриття об'ємів
спожитого у січні 2014р. природного газу
(21.01.2014р.), показники лічильника
встановленого на об'єкті споживача
відображали показник - 005293, а на момент
зняття лічильника на експертизу - 006743.

Різниця між показниками на момент
демонтажу газового лічильника для
проведення експертизи та на момент
закриття об'ємів природного газу
спожитого у січні становить - 001450.

Для визначення кількості спожитого
природного газу за 10 днів січня 2014р. (з
22.01.2014р. по 31.01.2014р.), необхідно різниця
показників лічильника - 001450 розділити
на кількість днів у січні, що становить
31 календарний день та помножити на 10.
Звідси отримано об'єм природного газу,
що відповідач спожив у період з 22.01.2014р.
по 31.01.20414р.

Враховуючи вищевикладене об'єм
природного газу спожитого ФОП ОСОБА_1 у
лютому 2014р. становить 7,236 тис.м.куб.

Відповідач за поставлений газ
розрахувався частково у суму 9 727,79 грн.,
на підставі чого у нього виникла
заборгованість у сумі 24 797,41 грн., що і
стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, суд прийшов до
висновку про задоволення спору на
підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Доказів сплати боргу на час розгляду
справи суду не надано, у зв'язку з чим
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача основного боргу в сумі 24
797,41 грн. обґрунтовані, доведені
матеріалами справи, не заперечені
відповідачем та підлягають
задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить
стягнути з відповідача пеню у сумі 594,115
грн., 3 % річних - 116,40 грн. та інфляційні
втрати - 1 277,88 за період з 06.03.2014р. по
06.05.2014р.

Згідно з п.6.1. Договору за невиконання
або неналежне виконання своїх
зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність згідно з
договором і чинним законодавством
України.

Пунктом 6.2.2. Договору встановлено, що у
разі порушення споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
договору, із споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок наданий
Позивачем, судом встановлено, що пеня у
сумі 594,11 грн. за період з 06.03.2014р. по
06.05.2014р. нарахована вірно, та підлягає
до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Перевіривши розрахунки інфляційних
втрат, судом встановлено, що інфляційні
втрати з урахуванням індексу інфляції
за період прострочення з 06.03.2014р. по
06.05.2014р. становить 1 277,88 грн. та
підлягає до стягнення.

3% річних за період з 06.03.2014р. по 06.05.2014р.
становлять 116,40 грн.

Ст.ст. 33, 34 ГПК України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справ

Отже, з врахуванням викладеного,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі стягненням з
Відповідача суми основного боргу - 24
797,41 грн., пені - 594,11 грн., інфляційні
втрати - 1 277,88 грн., 3% річних - 116,40 грн.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 627,
629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 199,
231 Господарського кодексу України
ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (50069, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Криворіжгаз»
(50051, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, просп. Металургів, 1, ) основний борг у сумі 24 797,41
грн. (двадцять чотири тисячі сімсот
дев'яносто сім грн. 41 коп.), пеню у сумі
594,11 грн. (п'ятсот дев'яносто чотири грн.
11 коп.), 3% річних у сумі 116,40 грн. (сто
шістнадцять грн. 40 коп.), інфляційні
втрати у сумі 1 277,88 грн. (одна тисяча
двісті сімдесят сім грн. 88 коп.),
судовий збір у сумі 1 827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 24.07.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко