ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.Справа № 922/2100/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора
Київського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради, м. Харків до ФОП ОСОБА_1,
м. Харків про стягнення 7280,11 грн. за
участю представників:

прокурора - Зливка К.О. за посвідченням
№ 013773 від 06.12.2012 р.

представника позивача - Воронова Ю.В. за
довіреністю № 7 від 08.01.2014 р.

представника відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Київського району
м. Харкова звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом в
інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради (позивач) до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач)
про стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за оренду
приміщень у сумі 7280,11 грн. з яких: 7193,62
грн. - заборгованість з орендної плати,
86,49 грн. - пеня.

Судом розгляд справи було відкладено
на "23" липня 2014 р. о 10:40.

Прокурор та представник позивача до
початку судового засідання, через
канцелярію господарського суду 23.07.2014
р. за вх.№ Д465/14, надали заяву про
розгляд справи без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу. Дана заява не суперечить
чинному законодавству, інтересам
сторін, тому приймається судом та
підлягає задоволенню.

Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву до
суду не надав, в судове засідання його
представник не з'явився.

При цьому суд зазначає, що відповідач
про судове засідання був повідомлений
належним чином, оскільки згідно
Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців юридичною
адресою Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 станом на момент розгляду
справи у суді є: АДРЕСА_1, а з матеріалів
справи вбачається, що ухвала суду про
порушення провадження у справі та
ухвала про відкладення розгляду справи
були надіслані відповідачу за
вищезазначеною адресою, але не були ним
отримані у зв'язку з закінченням
терміну зберігання, про що свідчить
довідки Укрпошти.

У п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач -
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора та
представника позивача, встановив
наступне.

Прокуратурою Київського району м.
Харкова на підставі постанови про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів від 05.05.2014 р. була проведена
перевірка в порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів з
питань додержання вимог ГПК України,
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", іншого
законодавства при використані
державного майна ФОП ОСОБА_1

Встановлено, що згідно з умовами
договору оренди № 1245 від 26.03.2003 р.
(надалі - договір), Управлінням
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради
(орендодавець) надано ФОП ОСОБА_1
(орендар) в орендне користування
нежитлові приміщення, загальною площею
114,5 кв. м, які розташовані за адресою: м.
Харків, вул. Саперна, 10-а літ. "А-2", та
перебувають на балансі КП "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації".

Згідно з вимогами п. 3.5 та п. 3.7
вищевказаного договору в редакції
додаткової угоди № 15 від 26.09.2011 р. до
вказаного договору орендна плата
перераховується на бюджетний рахунок
щомісяця на протязі 15 календарних днів
наступного місяця.

Однак, обов'язки передбачені договором
орендар виконував не повністю в
частині зобов'язання своєчасно та у
повному обсязі щомісячно сплачувати
орендну плату.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 станом на
17.04.2014 р. має заборгованість перед
позивачем у загальній сумі 7280,11 грн., а
саме:

- з орендної плати - 7193,62 грн.,

- пеня - 86,49 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Також, ч.3 ст.18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України та статті 231 Господарського
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Отже, штраф та
пеня є різновидами неустойки, які
відрізняються тим, що розмір пені
залежить від тривалості прострочення
боржника, а штраф не залежить.

Особливості порядку застосування
штрафних санкцій передбачено статтею
232 Господарського кодексу України,
відповідно до частини 6 якої,
нарахування таких санкцій
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, якщо інше не встановлено
законом або договором.

У відповідності до статті 1 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", платник коштів сплачує на
користь їхнього одержувача за
прострочення платежу, пеню в розмірі
встановленому угодою сторін. Статтею 3
Закону передбачено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Враховуючи приписи вищенаведених норм
матеріального права, а також
враховуючи умови п. 3.8 вищевказаного
договору в редакції додаткової угоди №
15 від 26.09.2011 р. до вказаного договору,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги прокурора є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Враховуючи те, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі,
господарський суд відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України вважав за необхідне стягнути з
відповідача на користь державного
бюджету України суму судового збору у
розмірі 1827,00 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", ст.ст. 1,3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
193, 231, 232 Господарського кодексу
України, ст.ст. 526, 530, 549, 611, 629, 759, 762
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12,
22, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради (61003, м. Харків, Київський
район, майдан Конституції, буд. 16,
ідентифікаційний код 14095412; р/р 2208,
банк - ГУДКСУ у Харківській області, МФО
851011, ; р/р 0002 в ГУ
ДКС України в Харківській області, МФО
851011, , одержувач: УДКСУ у
м. Харкові Харківської області)
заборгованість з орендної плати у
розмірі 7193,62 грн. та пеню у розмірі 86,49
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь державного бюджету
України (одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.07.2014 р.

Суддя Д.О. Доленчук