м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9127/14 17.07.14

За позовомПриватної агрофірми
«Дністер» до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Андромеда Інвест»,
2) Приватного акціонерного товариства
«Будівельна компанія
«Комфортбуд»провизнання недійсним
договору Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Котягін А.С. - представник
від відповідача-1Шинкарук М.М. -
представник від відповідача-2не
з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста
Києва знаходиться справа № 910/9127/14 за
позовом Приватної агрофірми «Дністер»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Андромеда Інвест»
та Приватного акціонерного товариства
«Будівельна компанія «Комфортбуд» про
визнання недійним договору про
відступлення права вимоги №3110-3 від
31.10.2012.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від
імені позивача спірний правочин
підписано директором підприємства
позивача з перевищенням наданих йому
повноважень, тобто підписано особою
без достатнього на те обсягу цивільної
дієздатності. У зв'язку із наведеним
позивач вказує на наявність підстав
визнання такого договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/9127/14
та призначено розгляд справи на 24.06.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 за клопотанням
відповідача-1 продовжено строк
вирішення спору у справі № 910/9127/14 на 15
днів та відкладено розгляд справи на
17.017.2014.

В судовому засіданні 17.07.2014 представник
позивача заявив усне клопотання про
відкладення розгляду справи.

Також в судовому засіданні 17.07.2014
представником позивача подано
клопотання про зупинення провадження у
справі № 910/9127/14 до вирішення
Господарським судом Львівської
області справи № 914/2148/14 про визнання
недійсним та скасування рішення
загальних зборів.

Клопотання позивача про відкладення
розгляду справи та про зупинення
провадження у справі судом відхилені з
підстав їхньої необґрунтованості.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
надав пояснення по суті справи.

Відповідач-1 проти задоволення позову
заперечує.

Відповідач-2 повноважних представників
в судове засідання не направив.

Оскільки відповідач-2 був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи та враховуючи, що в
матеріалах справи наявний відзив
відповідача-2 на позовну заяву, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представника відповідача-2.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
учасників процесу, Господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2012 між Приватним акціонерним
товариством «Будівельна компанія
«Комфортбуд» (цедент), Товариством з
обмеженою відповідальністю «Адромеда
Інвест» (цесіонарій) та Приватною
фірмою «Дністер» (боржник) було
підписано договір № 3110-3 про
відступлення права вимоги (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
цемент відступає цесіонареві, а
цесіонарій набуває право вимоги сплати
грошових коштів, яке належить
цедентові на підставі Договору № 0109
від 01.09.2011, за яким заборгованість
боржника складає 48 000,00 грн, Договору
оренди обладнання від 23.06.2010, за яким
заборгованість боржника складає 171396,94
грн.

Згідно з п. 3 Договору загальний розмір
права вимоги цедента до боржника, що
ґрунтується на Договорі № 1009 від 01.09.2011
та Договорі оренди обладнання від
23.06.2010 складає 219369,94 грн.

Пунктом 4 Договору передбачено, що
цедент відступає цесіонареві право
вимоги сплати грошових кошів у розмірі
219369,94 грн.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджує, що від імені Приватної
агрофірми «Дністер» (боржника) спірний
правочин підписано особою без
достатнього обсягу цивільної
дієздатності, оскільки відповідно до
Статуту позивача прийняття рішень про
укладення правочинів (стосовно
нерухомості, активів, залучення коштів,
надання гарантій, позик, поруки, оренди,
безпроцентної передачі майна, або
відчуження іншим шляхом) відноситься
до компетенції загальних зборів, а
жодних рішень стосовно відступлення
права вимоги загальними зборами не
приймалось.

Однак, доводи відповідача про
наявність підстав для визнання
спірного Договору недійсним судом
відхиляються з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512
Цивільного кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Внаслідок укладення спірного
правочину відбулась заміна кредитора у
зобов'язаннях (що виникають з Договору
№ 0109 від 01.09.2011 та Договору оренди
обладнання від 23.06.2010), в яких Приватна
агрофірма «Дністер» виступає
боржником.

В свою чергу, за змістом ст. 516
Цивільного кодексу України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Отже, дійсність правочину щодо
відступлення права вимоги, укладеного
між первісним та новим кредитором не
ставиться в залежність від
волевиявлення боржника щодо укладення
такого правочину.

Підписання такого договору боржником є
лише формою повідомлення останнього
про заміну кредитора у зобов'язанні.

Відтак, навіть у разі відсутності
волевиявлення позивача на укладення
спірного Договору, такі обставини не є
підставою для визнання даного Договору
недійсним.

По-друге, пункт 6.6 Статуту Приватної
агрофірми «Дністер», на який
посилається позивач. в обґрунтування
позову, стосується укладення
правочинів стосовно нерухомості,
активів, залучення коштів, надання
гарантій, позик, поруки, оренди,
безпроцентної передачі майна, або
відчуження іншим шляхом.

Спірний Договір про відступлення права
вимоги до таких правочинів не належить,
оскільки не вирішує питання щодо
відчуження належних боржнику активів,
грошових коштів, нерухомості та жодним
чином не впливає на обсяг зобов'язань
відповідача за договорами, права за
якими було відступлено.

Стосовно тверджень позивача, що
додаткова угода № 1 до Договору оренди
обладнання від 23.06.2010 (право вимоги за
яким було відступлено за спірним
Договором) підписана не уповноваженою
на те особою, суд відзначає таке.

Недійсність Договору оренди
обладнання від 23.06.2010 та додаткових
угод до нього не є предметом розгляду
даної справи. Враховуючи відсутність в
матеріалах справи доказів визнання
вказаного договору оренди недійсним в
судовому порядку та з огляду на принцип
презумпції правомірності правочину, у
суду відсутні підстави сумніватись в
легітимності Договору оренди
обладнання від 23.06.2010 та додаткової
угоди № 1 до нього.

Таким чином, оскільки позивачем не
доведено, а судом не встановлено
обставин, з якими норми законодавства
пов'язують можливість визнання
правочину недійсними, вимоги позивача
про визнання недійсним Договору про
відступлення права вимоги №3110-3 від
31.10.2012 задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 22.07.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова