Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" липня 2014 р.
Справа № 906/699/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3
від 18.11.1996р.,

ОСОБА_2, дов. від 16.06.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (м.Старокостянтинів
Хмельницької області)

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(с.Табори Баранівського району
Житомирської області)

про стягнення 31192,34 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 31192,34 грн., з яких 29812,00 грн.
боргу за отримане деревне вугілля
згідно накладної № 1 від 25.01.13р., 238,50 грн.
інфляційних нарахувань та 1141,84 грн. 3%
річних.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
проти позову заперечив, просив
відмовити у його задоволенні у зв'язку
з безпідставністю. Зокрема, вважає, що
факт укладення між сторонами договору
купівлі-продажу у спрощеній процедурі,
а також факт наявності заборгованості
перед позивачем не підтверджується
належними, допустимими та достатніми
доказами (а.с.20-23).

У заяві від 11.06.14р. відповідач просив
розглядати справу без його участі у
зв'язку з неможливістю бути присутнім у
судових засіданнях при розгляді даної
справи (а.с.25).

Відповідач у заяві від 25.07.14р. просив
відкласти розгляд справи у зв'язку з
необхідністю витребування у позивача
оригіналів документів та виклику в
судове засідання ОСОБА_4 (а.с.67).

Господарський суд відмовив у
задоволенні заяви відповідача від
25.07.14р., оскільки в ході розгляду справи
судом оглядалися оригінали документів,
на яких ґрунтуються позовні вимоги, а
також у зв'язку з відсутністю підстав
для виклику в судове засідання ОСОБА_4

Заяву відповідача від 25.07.14р. про
чергове відкладення розгляду справи
господарський суд розцінює як
зловживання відповідачем своїми
процесуальними правами та, враховуючи
той факт, що встановлений законом
двохмісячний строк розгляду спору
скінчився, а нез'явлення відповідача
або його представника в судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи та прийняттю рішення, вважає за
можливе та необхідне прийняти рішення
в даному судовому засіданні.

Заслухавши позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем згідно накладної № 1 від
25.01.13р. (а.с.9) отримано від позивача
товар - деревне вугілля в кількості 19560
тон на суму 52812,00 грн.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, юридичні
факти.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Таким чином, за фактом поставки
позивачем відповідачу товару, у
останнього виникло зобов'язання щодо
його оплати.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно даних позивача, відповідач свої
зобов'язання по оплаті отриманого
товару виконав частково в загальній
сумі 23000,00 грн. (а.с.2,15).

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки відповідач не здійснив у
повному обсязі оплату товару після
його прийняття, позивачем на адресу
відповідача направлено претензію від
31.01.14р. з вимогою про оплату товару
(деревного вугілля) в сумі 29812,00 грн.
(а.с.13).

Факт отримання вказаної претензії
відповідачем підтверджується
відповідним повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.14).

Зазначену претензію відповідач
залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, подані позивачем докази
свідчать, що внаслідок неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, утворилась заборгованість
перед позивачем, яка на момент
вирішення спору становить 29812,00 грн., що
підтверджується розрахунком позивача
(а.с.6), довідками позивача: від 17.06.14р.,
від 01.07.14р. (а.с.28,40), підписаним
позивачем актом звірки взаємних
розрахунків станом на 17.06.14р. (а.с.29) та
іншими матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно первісних розрахунків позивача,
розміри інфляційних нарахувань та 3%
річних становлять, відповідно, 238,50 грн.
та 1141,84 грн. (а.с.7,8).

Первісний розрахунок інфляційних
нарахувань обґрунтований та
відповідає чинному законодавству.

Позивачем безпідставно нараховано 3%
річних за період з 25.01.13р., оскільки
право на їх нарахування у позивача
виникло лише у зв'язку з направленням
відповідачу претензії - з 08.02.14р., а тому
вірною сумою 3% річних буде уточнена
позивачем сума - 212,59 грн.

Оскільки останній розрахунок
інфляційних нарахувань позивачем
здійснено без подання заяви про
збільшення або уточнення позовних
вимог, цей розрахунок судом до уваги не
приймається.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідач своїм правом на участь в
судовому розгляді справи не
скористався, доказів сплати боргу не
подав.

Заперечення відповідача господарський
суд відхиляє як такі, що суперечать
чинному законодавству та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами:

- листом Житомирської митниці
міндоходів від 27.06.14р. про те, що за
період з 25.01.14р. по 30.01.13р. в зоні
діяльності сектору митного оформлення
"Баранівка" митного поста
"Новоград-Волинський" було здійснено
митне оформлення деревного вугілля в
кількості 19560 тон за митною декларацією
№ 101040001/2013/000118 від 25.01.13р., відправником
якого є фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 (а.с.47);

- митною декларацією № 101040001/2013/000118 від
25.01.13р., з якої видно, що відправник
товару за кордон - ОСОБА_3 сам в цій
декларації зазначив, що виробником
деревного вугілля вагою 19560 кг. є ПП
ОСОБА_1 (а.с.72,73).

Таким чином, враховуючи вищезазначені
незаперечні докази, господарський суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства та такими, що підлягають
частковому задоволенню - з відповідача
стягується на користь позивача 29812,00
грн. боргу за отримане деревне вугілля
згідно накладної № 1 від 25.01.13р., 238,50 грн.
інфляційних нарахувань та 212,59 грн. 3%
річних.

В решті вимог суд відмовляє у зв'язку з
безпідставністю заявлених вимог.

Сплата судового збору покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний № НОМЕР_1:

- на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
№ НОМЕР_2 - 29812,00 грн. боргу за отримане
деревне вугілля згідно накладної № 1
від 25.01.13р., 238,50 грн. інфляційних
нарахувань, 212,59 грн. 3% річних та 1772,57
грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.07.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід. про вруч.).