ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.Справа №
916/1706/14Господарський суд Одеської
області у складі судді Лічмана Л.В.

секретар судового засідання Бєлих К.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гендеровська Ю.О.,

від відповідача: Поправка Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства банку
„МЕРКУРІЙ" до Публічного акціонерного
товариства „ФІНБАНК" про стягнення
12659689,25 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.05.2014 р. прийнято позовну
заяву Публічного акціонерного
товариства банку „МЕРКУРІЙ", порушено
провадження у справі № 916/1706/14,
призначено її до розгляду в засіданні
суду на 26.05.2014 р.

За правилами ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 26.05.2014 р. розгляд
справи відкладено на 11.06.2014 р., у
судовому засіданні 11.06.2014 р. - на 23.06.2014
р., у судовому засіданні 23.06.2014 р.
оголошено перерву до 21.07.2014 р., у
судовому засіданні 21.07.2014 р. - до 22.07.2014 р.

Сторони повідомлені про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується, зокрема,
повідомленнями про вручення поштового
відправлення та розписками їх
представників.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.06.2014 р. відповідно до ч.3
ст.69 ГПК України за клопотанням сторін
продовжено строк розгляду спору до
22.07.2014 р.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 22.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Публічне акціонерне товариство банк
„МЕРКУРІЙ" (далі - ПАТ банк „МЕРКУРІЙ")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства „ФІНБАНК" (далі - ПАТ
„ФІНБАНК") 800600,00 євро (800000,00 євро -
основний борг, 600,00 євро - проценти за
користування депозитом), що в
еквіваленті за курсом НБУ станом на
30.04.2014 р. складає 12659689,25 грн., вказуючи на
неповернення відповідачем коштів у
вигляді міжбанківського депозиту,
розміщеного строком до 18.03.2014 р. на
підставі договору від 11.04.2013 р. № 04/11-02.

Обґрунтовуючи позов, ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" посилається на положення
ст.193 ГК України,
ст.ст.525-527,599,610,625,628,1058,1061 ЦК України,
умови названого вище договору,
додаткові угоди до нього, виписку по
особовому рахунку, яка підтверджує
розміщення депозиту, тощо.

У відзиві на позов ПАТ „ФІНБАНК"
просить у позові відмовити, оскільки:

- 18.02.2014 р. між сторонами укладено
договір цесії № 18/02/Ц (уступки прав
вимоги), за змістом якого позивач
відступив відповідачу право вимоги за
договором про надання міжбанківського
депозиту від 11.04.2013 р. № 04/11-02. Договір
цесії підписано у відповідності до
договору застави майнових прав від
18.02.2014 р. № 18/02/Z, за яким ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" передано в заставу ПАТ
„ФІНБАНК" майнові права за договором
про надання міжбанківського депозиту
від 11.04.2013 р. № 04/11-02 щодо стягнення 800000,00
євро депозиту та нарахованих за
користування ним відсотків з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
договором міжбанківського депозиту
від 11.04.2013 р. № 11-1/04, згідно умов якого
ПАТ „ФІНБАНК" розмістив в ПАТ банку
„МЕРКУРІЙ" депозит у розмірі 8000000,00 грн.
зі строком повернення до 18.03.2014 р.;

- договір застави майнових прав
від 18.02.2014 р. № 18/02/Z встановлює порядок
(черговість) виконання позивачем та
відповідачем своїх зобов'язань за
депозитними договорами. Так, в першу
чергу ПАТ банк „МЕРКУРІЙ" має
перерахувати на користь ПАТ „ФІНБАНК"
8000000,00 грн. та нараховані на цю суму
відсотки, а лише після цього виникне
зобов'язання ПАТ „ФІНБАНК" повернути
позивачу 800000,00 євро й нараховані
відсотки. На думку відповідача,
визначення контрагентами такої
черговості погашення зумовлено тим, що,
в разі проведення ПАТ „ФІНБАНК"
розрахунків першим, його вимога
залишиться не забезпеченою заставою.

У доповнених запереченнях на відзив
позивач вважає позицію відповідача
необґрунтованою, адже 14.03.2014 р. у зв'язку
з неплатоспроможністю до ПАТ банку
„МЕРКУРІЙ" введено тимчасову
адміністрацію, в процесі діяльності
якої за правилами ч.5 ст.36 Закону
України „Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" не здійснюється
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку, звернення стягнення
на майно банку, зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом України.
Крім того, позивач зазначає, що на
теперішній час запроваджено процедуру
його ліквідації, в процесі якої
погашення вимог кредиторів
відбувається із застосуванням ст.52
Закону України „Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".
Також ПАТ банк „МЕРКУРІЙ" звертає
увагу суду на ту обставину, що угоди
міжбанківського депозиту мають
однаковий строк повернення коштів та
не встановлюють будь-якої черговості
перерахування.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши відповідність їх
доводів фактичним обставинам справи та
нормам законодавства, господарський
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

11.04.2013 р. між ПАТ „ФІНБАНК" та ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" укладено договір № 04/11-02
(Договір-1), за умовами якого ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" розмістив у ПАТ „ФІНБАНК"
міжбанківський депозит у сумі 800000,00
євро під 1% річних.

Того ж дня між ПАТ „ФІНБАНК" та ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" укладено інший договір №
11-1/04 (Договір-2), за умовами якого ПАТ
„ФІНБАНК" розмістив у ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" міжбанківський депозит у
сумі 8000000,00 грн. під 8% річних.

На протязі строку дії вказаних угод до
них неодноразово вносились зміни, які
стосувалися нарахування процентів на
депозит та загального строку
користування коштами. Згідно останньої
редакції Договорів-1,2 обидва депозити
мали бути повернуті в строк до 18.03.2014 р.

18.02.2014 р. між ПАТ „ФІНБАНК" та ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" укладено договір цесії №
18/02/Ц (уступки права вимоги), за яким ПАТ
банк „МЕРКУРІЙ" передано ПАТ „ФІНБАНК"
право вимоги за Договором-1 щодо
повернення 800000,00 євро та відсотків на
умовах, визначених договором цесії.

За змістом п.1.2 договору цесії його
складено на підставі договору застави
майнових прав від 18.02.2014 р. № 18/02/Z, який
укладено з метою забезпечення
виконання зобов'язань ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" перед ПАТ „ФІНБАНК"
відносно повернення розміщеного за
Договором-2 депозиту в сумі 8000000,00 грн.
та відсотків.

Згідно п.4.1 договору цесії він вступає в
силу з моменту виникнення у ПАТ
„ФІНБАНК" права стягнення
заборгованості з ПАТ банк „МЕРКУРІЙ",
тобто з 18.03.2014 р.

Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Таким чином, у зв'язку з оформленням
договору відступлення права вимоги,
який вступив у силу, від позивача до
відповідача перейшло право на
повернення 800000,00 євро та відсотків, а,
отже, ПАТ банк „МЕРКУРІЙ" безпідставно
вимагає стягнення цих коштів,
звертаючись із позовом у рамках
провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, у задоволенні
позову слід відмовити.

Не приймаються до уваги заперечення
позивача на відзив з огляду на таке.

Так, дійсно 14.03.2014 р. рішенням
виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №
15, виходячи з того, що постановою
правління НБУ від 13.03.2014 р. № 133
віднесено ПАТ банк „МЕРКУРІЙ" до
категорії неплатоспроможних, введено в
останній тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України
„Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" від 23.02.2012 р. № 4452-VI в
редакції, яка діяла на момент набрання
чинності договором цесії, під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: 1) задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку; 2)
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; 3) нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів); 4) зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Одночасно ч.2 ст.38 Закону України „Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" встановлює, що протягом 30 днів з
дня початку тимчасової адміністрації
уповноважена особа Фонду зобов'язана
забезпечити перевірку договорів (інших
правочинів), укладених банком протягом
одного року до дня запровадження
тимчасової адміністрації банку, на
предмет виявлення договорів
(правочинів), виконання яких спричинило
або може спричинити погіршення
фінансового стану банку та які
відповідають одному з таких критеріїв:
1) договори, за якими було або має бути
здійснено відчуження (або передача в
користування) майна банку на умовах,
значно гірших за звичайні ринкові
умови здійснення відповідних операцій;
2) договори про здійснення кредитних
операцій, які передбачають надання
клієнту пільг і які банк не уклав би за
звичайних ринкових умов; 3) договори про
здійснення кредитних операцій та інші
господарські договори, що мають на меті
штучне виведення активів банку
внаслідок шахрайських дій та
зловмисних намірів; 4) договори, що
передбачають платіж чи операцію з
майном з метою надання пільг окремим
кредиторам банку; 5) договори
(правочини) з пов'язаною особою банку,
якщо така операція не відповідає
вимогам законодавства України або
загрожує інтересам вкладників і
кредиторів банку; 6) господарські
операції, де оплата значно перевищує
реальну вартість товарів, послуг,
іншого майна, отриманого банком.

Згідно ч.3 ст.38 Закону України „Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" договори, зазначені в ч.2 цієї
статті, є нікчемними. Уповноважена
особа Фонду зобов'язана вжити заходів
для витребування (повернення) майна
(коштів) банку, переданого за такими
договорами, а також має право вимагати
відшкодування збитків, спричинених їх
укладенням...

Відтак, законодавцем прямо передбачено
категорії договорів, укладених банком
протягом одного року до дня
запровадження тимчасової
адміністрації, які являються
нікчемними. При цьому в процесі
вирішення спору позивачем не
наводилось будь-яких обґрунтувань в
частині того, що підписаний сторонами
до введення тимчасової адміністрації
договір цесії входить до переліку,
названого в ч.2 ст.38 Закону України „Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб". Не виявлено підстав для визнання
угоди про відступлення права вимоги
нікчемною і судом, якому, зокрема, не
представлено жодних доказів того, що
цей правочин є результатом шахрайських
дій та зловмисних намірів.

За таких обставин, передумови вважати
договір цесії таким, що не породжує
правових наслідків, у суду відсутні.

Посилання на запровадження процедури
ліквідації позивача, в ході якої
погашення вимог кредиторів
відбувається із застосуванням ст.52
Закону України „Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
спірних правовідносин не стосуються,
адже за умови дійсності угоди про
відступлення права вимоги жодних
обов'язків, які випливають з Договору-1,
ПАТ „ФІНБАНК" перед ПАТ банк
„МЕРКУРІЙ" на теперішній час не має.

Керуючись ст.ст.33,34,43,82-85 ГПК України,
вирішив:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Повний текст рішення підписано 24.07.2014 р.

Суддя
Лічман Л.В.