ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
Справа № 915/696/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Сьянової
О.С.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Іноземцева
Є.С. - дов. №04/980 від 30.12.2013,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

(АДРЕСА_4),

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» (54003, м.Миколаїв,
вул.Чигрина, 159),

ІІІ особи, які на заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні на
стороні відповідача:

1. ОСОБА_4 (АДРЕСА_5),

2. ОСОБА_5 (АДРЕСА_6),

3. ОСОБА_6 (АДРЕСА_7),

4. ОСОБА_7 (55300, АДРЕСА_1),

5. ОСОБА_8 (55300, АДРЕСА_2),

6. ОСОБА_9 (АДРЕСА_8),

7. ОСОБА_10 (55300, АДРЕСА_3),

8. ОСОБА_11 (АДРЕСА_9),

9. ОСОБА_12 (АДРЕСА_10),

10. ОСОБА_13 (АДРЕСА_11),

11. ОСОБА_14 (АДРЕСА_12),

про: зобов'язання від'єднати абонентів,
-

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся з позовом до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз», в якому просить суд
зобов'язати відповідача за власний
рахунок провести механічне
від'єднання від належної позивачеві на
праві власності газової мережі,
відводів до будинків наступних
абонентів в смт. Арбузинка,
Миколаївської області: ОСОБА_4
(АДРЕСА_5), ОСОБА_5 (АДРЕСА_6), ОСОБА_6
(АДРЕСА_7), ОСОБА_7 (55300, АДРЕСА_1), ОСОБА_8
(55300, АДРЕСА_2), ОСОБА_9 (АДРЕСА_8), ОСОБА_10
(55300, АДРЕСА_3), ОСОБА_11 (АДРЕСА_9), ОСОБА_12
(АДРЕСА_10), ОСОБА_13 (АДРЕСА_11), ОСОБА_14
(АДРЕСА_12).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач своїми діями з
підключення третіх осіб до належного
йому газопроводу, порушує його право
власності, яке встановлено рішенням
господарського суду Миколаївської
області від 26.02.2009 у справі №6/86/09, та
умови укладеного з відповідачем
договору №1/2008-07 від 25.03.2008.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав позовні вимоги.

Відповідач у відзиві проти позовних
вимог заперечує, вказуючи на наступне:

- позивачем не надано
доказів державної реєстрації права
власності на газопровід, що, в силу
приписів ч.2 ст.331 ЦК України, є
обов'язковою умовою виникнення у нього
права власності на даний об'єкт
нерухомості;

- позивач не є єдиним власником
газопроводу, оскільки з рядом фізичних
осіб ним укладались договори про
пайову участь вартості будівництва
газорозподільчих мереж смт.Арбузинка,
а факт сплати фізичними особами коштів
по таким договорам свідчить про
виникнення у них права власності на
збудовану мережу та перехід
газопроводу у спільну власність.
Позивачем не надано документів, які
уповноважують його на представництво
інтересів інших співвласників;

- договір №1/2008-07 від 25.03.2008,
на який посилається позивач в
обґрунтування своїх вимог є розірваним
у зв'язку з відмовою відповідача від
нього в порядку ст.907 ЦК України, що
зафіксовано у мотивувальній частині
постанови ВГСУ від 05.11.2012 по справі
№5016/4079/2011 (1/251);

- експлуатація
газопровідних мереж відповідачем з
метою здійснення своєї ліцензованої
діяльності жодним чином не порушує
прав позивача на володіння та
розпорядження газопроводом.

Треті особи у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
тому, відповідно до ст.75 ГПК, суд вважає
за можливе розглянути спір за наявними
у справі матеріалами без участі
представників ІІІ осіб.

У судовому засіданні 28.07.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, дослідивши і
оцінивши докази у їх сукупності,
господарський суд дійшов висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Рішенням Арбузинської сільської ради
Миколаївської області №77 від 02.08.2006
позивачу, як підряднику, було
делеговано функції замовника на
будівництво газопостачання в смт.
Арбузинка Миколаївської області.

На підставі цього рішення, 02.08.2006 між
селищною радою та позивачем укладено
Договір на виконання соціального
замовлення (надалі - Договір від 02.08.2006),
за яким сторони взяли на себе обов'язки
у спільній пайовій участі здійснити
будівництво газопроводів високого,
середнього, низького тиску відстанню
64578 м, монтаж ШРП - 7 шт., ГШРП - 2 шт., ПГРК -
1 шт. для забезпечення газопостачання
смт. Арбузинка.

Згідно з п.3.1.7 Договору від 02.08.2006
Арбузинська селищна рада по закінченні
будівництва та введення об'єкта в
експлуатацію надає виконавцю
(позивачу) право власності на збудовані
газопроводи до повних розрахунків з
ним.

На виконання умов Договору від 02.08.2006
позивач здійснив будівництво мережі
газопроводів, що підтверджується
розпорядженнями Арбузинської
райдержадміністрації та актами
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту за період з 25.07.2007
по 30.12.2008.

Розпорядженням Арбузинської районної
державної адміністрації №536 від 18.10.2007
було затверджено акт державної
приймальної комісії від 18.10.2007 «Про
введення в експлуатацію об'єктів
«Газифікація смт.Арбузинка».

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2009 у
справі №6/86/09 за ФОП ОСОБА_2 визнано
право власності на збудовані мережі
газопроводу високого, середнього,
низького тиску загальною протяжністю
51852 м, змонтовані ШП - 2 одиниці, ШРП - 1
одиниця, ГШРП - 2 одиниці в смт.
Арбузинка Миколаївської області.

Той факт, що ФОП ОСОБА_2 є замовником і
виконавцем будівництва газопроводу
середнього і низького тиску в
смт.Арбузинка Миколаївської області
визнано та підтверджено як постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 16.01.2014 в господарській справі
№6/86/09, на яку посилається заявник в
обґрунтування своїх вимог, так і в
інших господарських справах, зокрема у
постанові Одеського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014 у справі
№5016/1672/2012(14/74).

Відповідно до ч.1 ст.331 ЦУК України,
особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

25.03.2008 між позивачем та Відкритим
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» (правонаступником якого
є відповідач) укладений договір №1/2008-07
про виконання технічного
обслуговування зовнішніх систем
газопостачання (надалі - Договір
№1/2008-07) (а.с.42,43).

За умовами вказаного договору, ФОП
ОСОБА_2, як замовник і виконавець
будівництва газопроводу доручив, а ПАТ
«Миколаївгаз» прийняло на себе
виконання експлуатаційних робіт
газопроводу середнього і низького
тиску в смт.Арбузинка Миколаївської
області.

Відповідно до п.4.3 Договору №1/2008-07
виконавець не має право без письмового
дозволу замовника приймати в
експлуатацію, проводити підключення і
врізки до газопроводів зазначених в
п.1.1 Договору.

У 2011 році до належного ФОП ОСОБА_2
газопроводу в смт.Арбузинка
Миколаївської області відповідачем
без дозволу власника (ФОП ОСОБА_2О.) було
проведено приймання в експлуатацію,
підключення і врізку споживачів, у т.ч.:
ОСОБА_4 (АДРЕСА_5), ОСОБА_5 (АДРЕСА_6),
ОСОБА_6 (АДРЕСА_7), ОСОБА_7 (55300, АДРЕСА_1),
ОСОБА_8 (55300, АДРЕСА_2), ОСОБА_9 (АДРЕСА_8),
ОСОБА_10 (55300, АДРЕСА_3), ОСОБА_11 (АДРЕСА_9),
ОСОБА_12 (АДРЕСА_10), ОСОБА_13 (АДРЕСА_11),
ОСОБА_14 (АДРЕСА_12).

З цього приводу позивачем та
відповідною комісією були складені
акти від 08.11.2011 (а.с.55-65).

05.08.2013 позивач направив вимоги до
незаконно підключених громадян про
проведення укладення договору про
пайову участь у вартості будівництва
розподільчих газових мереж в смт.
Арбузинка та проведення оплати за
підключення і користування
газопроводом (а.с.44-54, 66-76).

Листом №8 від 30.06.2013 позивач звернувся
до відповідача та Арбузинської
селищної ради з вимогою відключити
незаконно підключених споживачів від
належного йому газопроводу (а.с.77,78).

Від відповідача відповіді на лист №8
від 30.06.2013 позивач не отримав.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 09.09.2011 у
справі №5016/2215/2011(13/110), яке залишено без
змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
24.01.2012, заборонено Публічному
акціонерному товариству по
газопостачанню і газифікації
«Миколаївгаз» прийняття в
експлуатацію, підключення і врізку
споживачів без письмової згоди
підприємця ОСОБА_2 до газопроводу,
розташованого в смт. Арбузинка
Миколаївської області, технічне
обслуговування якого здійснює ПАТ по
газопостачанню і газифікації
«Миколаївгаз» за укладеним з
підприємцем ОСОБА_2 договором №1/2008-07
від 25.03.2008.

Згідно зі ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Згідно з ч.7 ст.319 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК) діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Оскільки власник газопроводу (позивач
у справі) дозволу на приєднання третіх
осіб до газопроводу не надавав,
самовільними діями відповідача з
підключення третіх осіб, останній
порушив право власності позивача та
умови Договору №1/2008-07.

Що стосується посилання відповідача на
наявність інших співвласників
газопроводу (у тому числі фізичних
осіб, з якими позивач укладав договори
про пайову частку вартості будівництва
розподільчих газових мереж), слід
зазначити, що чинне законодавство не
обмежує суб'єкта права спільної
сумісної або спільної часткової
власності у праві звернення до суду за
захистом свого порушеного права. Тим
більше, що відповідачем не надано суду
належних доказів оформлення таких прав
іншими особами у визначеному чинним
законодавством порядку.

Пунктом 4 ч.2 ст.16 ЦК передбачено, що
способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Відключення третіх осіб від мереж
газової системи власника
відновлюється становищем, що існувало
до самовільного втручання в цю систему.

Крім того, судом відхиляються доводи
представника ПАТ «Миколаївгаз» про
припинення Договору №1/2008-07 від 25.03.2008 в
односторонньому порядку шляхом
направлення листа №04/1825 від 01.11.2010
виходячи з наступного.

За умовами ст.907 ЦК України договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору, в порядку та на
підставах, встановлених цим Кодексом,
іншими законами або за домовленістю
сторін. Порядок і наслідки розірвання
договору про надання послуг
визначаються домовленістю сторін або
договором.

Виходячи зі змісту постанови ВГСУ від
05.11.2012 по справі №5016/4079/2011 (1/251), ПАТ
«Миколаївгаз» листом №04/1825 від 01.11.2010
повідомило позивача про розірвання
договору, посилаючись на те, що
останній не є власником газопроводів
високого, середнього та низького тиску,
загальною протяжністю 51852 км та споруд
на них у смт.Арбузинка.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором, або законом, або розірвання
договору.

Такої підстави для відмови від
договору, як відсутність у контрагента
права власності на об'єкт, технічне
обслуговування та експлуатація якого є
предметом договору, ні чинним
законодавством, ні умовами договору не
передбачено.

Крім того, повідомлення ПАТ
«Миколаївгаз» контрагента про
розірвання договору не є тотожнім
поняттю «відмова від договору».

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

За умовами п.7.3 Договору №1/2008-07 від
25.03.2008 всі зміни і доповнення до цього
договору дійсні у тому випадку, якщо
вони підписані уповноваженими
представниками сторін, додані до цього
договору, мають порядковий номер та
дату реєстрації. Тобто, сторони у
договорі передбачили письмову форму
домовленості про його розірвання.

Доказів розірвання договору у судовому
порядку або визнання його недійсним
заявником суду не надано.

Тим більше, що за інформацією позивача,
яка підтверджена представником ПАТ
«Миколаївгаз» у судовому засіданні,
технічне обслуговування та
експлуатація газопроводу середнього і
низького тиску в смт.Арбузинка
Миколаївської області продовжувала
здійснюватись ПАТ «Миколаївгаз» після
направлення останнім листа №04/1825 від
01.11.2010 та відбувається на даний час.

За наведених обставин, посилання
заявника на встановлення постановою
ВГСУ від 05.11.2012 по справі №5016/4079/2011 (1/251)
факту розірвання договору, що на його
думку має преюдиційне значення у даній
справі, судом відхиляється як
безпідставне.

Слід також зазначити, що Законом
України «Про трубопровідний
транспорт» передбачено, що нормативні
акти, що визначають правила, зокрема
експлуатації трубопроводів, є
обов'язковими для підприємств, установ,
організацій. Згідно Правил безпеки
систем газопостачання України (НПАОП
0.00-1.20-98), затверджених наказом
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці від 01.10.1997 №254,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 15.05.1998 №318/2758, відповідальність
за справний стан і безпечне
користування газовими приладами і
апаратами, що встановлені в житлових
будинках державного фонду,
покладається на квартиронаймачів, а в
квартирах і житлових будинках, що
належать громадянам на правах
особистої власності, - на їх власників.
Експлуатаційні спеціалізовані
підприємства газового господарства
(надалі - СПГГ) несуть відповідальність
за якісне виконання робіт із
технічного обслуговування і ремонту
газового обладнання та газопроводів, а
також своєчасне виконання заявок на
усунення несправностей у системах
газопостачання (пп.1.4.4 Правил). Технічне
обслуговування і ремонт об'єктів і
споруд систем газопостачання житлових
і громадських будинків повинно
здійснюватись СПГГ або газовими
службами підприємств - власників цих
об'єктів (пп. 4.2.8 Правил).

З огляду на викладені норми, укладення
договору №1/2008-07 від 25.03.2008 є
обов'язковим. Тим більше, що ПАТ
«Миколаївгаз» є монополістом, а згідно
ч.1 ст.13 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» монополіст
не має права зловживати монопольним
становищем на ринку, що може призвести
до ущемлення інтересів споживачів.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що на час підключення третіх
осіб до газопровідної мережі та на
даний час договір №1/2008-07 від 25.03.2008 є
чинним.

З огляду на викладене, суд вважає, що
вимоги позивача ґрунтуються на чинному
законодавстві України, матеріалами
справи підтверджені, відповідачем не
спростовані, тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному
обсязі.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Миколаївгаз» (54003,
м.Миколаїв, вул.Чигрина, 159,
ідентифікаційний код 05410263, відомості
про банківські реквізити відсутні) за
власний рахунок провести механічне
від'єднання від належної Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 (АДРЕСА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
відомості про банківські реквізити
відсутні) газової мережі відводів до
будинків абонентів: ОСОБА_4 (АДРЕСА_5),
ОСОБА_5 (АДРЕСА_6), ОСОБА_6 (АДРЕСА_7),
ОСОБА_7 (55300, АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (55300,
АДРЕСА_2), ОСОБА_9 (АДРЕСА_8), ОСОБА_10 (55300,
АДРЕСА_3), ОСОБА_11 (АДРЕСА_9), ОСОБА_12
(АДРЕСА_10), ОСОБА_13 (АДРЕСА_11), ОСОБА_14
(АДРЕСА_12).

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» (54003, м.Миколаїв,
вул.Чигрина, 159, ідентифікаційний код
05410263, відомості про банківські
реквізити відсутні) судовий збір у сумі
1218,0 грн. в доход держбюджету України
(р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській
області, УДКСУ у м.Миколаєві, код
платежу - 22030001, призначення платежу -
судовий збір, код 03499980).

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя
М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 04 серпня 2014 року.