ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" липня 2014 р.Справа № 916/2633/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

Судді

Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Огньотова О.О.
/довіреність №79 від 30.12.2013 р./;

Від відповідача: Пазиняк В.Є. - директор
підприємства /витяг ЄДРЮОФОП АГ №554738
від 24.12.2013р./;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" до відповідача
дочірнього підприємства «Інтерраф»
про стягнення 22 241,95 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 04.07.2014 р. Публічне
акціонерне товариство
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго"звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача дочірнього
підприємства «Інтерраф» про стягнення
22 241,95 грн.

Ухвалою судді господарського суду
Одеської області Зайцева Ю.О. від 07.07.2014
р. по справі порушено провадження з
призначенням справи до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні від 16.07.2014 р. до
матеріалів справи за клопотанням
сторін залучено витяги з ЄДРЮОФОП
АГ№554738 від 24.12.2013 р. та №18987996 від 15.07.2014
р. щодо реєстрації сторін.

25.07.2014 р. відповідачем по справі подано
відзив на позовну заяву, відповідно до
змісту якого підприємство не заперечує
проти обставин, викладених у позові, а
саме проти факту наявної
заборгованості по розрахунках за
спожиту електричну енергію. Проте,
посилаючись на скрутне матеріальне
становище, наявність дебіторської
заборгованості та можливість
розрахуватись з боргом у майбутньому,
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позову в частині стягнення
пені та 3% процентів річних.

30.07.2014 р. позивач у судовому засіданні
подав уточнення до позову, відповідно
до яких у зв'язку з частковою сплатою ДП
«Інтерраф» боргу в сумі 6255,14 грн.,
просив суд стягнути на його користь
15986,81 грн., що складається з основного
боргу в сумі 12609,47 грн., 3% річних в сумі
208,00 грн., втрат від інфляції в розмірі
1999, 63 грн. та пені в сумі 1169,71 грн.

30.07.2014 р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

Між відкритим акціонерним товариством
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго'' та
Житлово-експлуатаційним відділом
Акціонерного товариства "Інтерраф"
укладено договір №150600 від 28.04.2006 р.

Відповідно до додаткової угоди від
18.01.2011 р. сторони внесли зміни до
договору №150600 від 28.04.2006 р. в зв'язку зі
зміною організаційно - правової форми
підприємства з
Житлово-експлуатаційного відділу
Акціонерного товариства "Інтерраф" на
Дочірнє підприємство "Інтерраф" (далі-
ДП «Інтерраф», Споживач, відповідач).

Відповідно до п. 9.4 договору, останній
укладається на строк до 31.12.2006 р. та
вважається щорічно продовженим, якщо
за місяць до закінчення строку не буде
заявлено однією із сторін про відмову
від цього договору або його перегляд.

25.04.2013р. відбулись чергові Загальні
збори акціонерів відкритого
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго", якими серед іншого
прийняте рішення про внесення змін до
Статуту ВАТ „Одесаобленерго»" в тому
числі щодо зміни найменування
товариства на публічне акціонерне
товариство „Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" та зміни
місцезнаходження.

Згідно умов Договору, Позивач продає
електричну енергію Відповідачу, а
споживач зобов'язаний своєчасно
проводити оплату за спожиту
електроенергію та здійснювати інші
платежі згідно з умовами Договору та
додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що під
час виконання умов Договору сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими Постановою НКРЕ № 28 від
31.07.1996 р.

Додатком № 5 до Договору „Порядок
розрахунків", сторонами був визначений
розрахунковий період при розрахунках
за фактично спожиту електричну
енергію, також між сторонами були
узгоджені інші умови щодо оплати
нарахувань по протоколах порушень при
користуванні електричною енергією,
рахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, пені, індексу інфляцій,
та іншим платежам. Розрахунковим
періодом для визначення обсягу
спожитої електроенергії приймається
місяць з 20 числа попереднього місяця до
такого ж числа розрахункового місяця.
За дату оплати приймається дата
зарахування коштів на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
Постачальника електроенергії або дата
внесення Споживачем готівки в касу
Постачальника. Споживач здійснює повну
оплату вартості обсягу спожитої
електричної енергії за розрахунковий
період один раз за фактичними показами
засобів обліку електричної енергії
згідно з виписаним рахунком. Оплата
рахунків за активну електроенергію, за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, нарахувань по протоколах
порушень при користуванні електричною
енергією, рахунків за перетікання
реактивної енергії, пеня, індекс
інфляції, 3% річних та інші платежі,
згідно з умовами цього договору,
здійснюються Споживачем самостійно на
протязі 5 операційних днів з дня
отримання рахунку. Обсяг фактично
спожитої за розрахунковий період
електричної енергії, з урахуванням
розрахункової величини втрат на
ділянці мережі від місця встановлення
засобів обліку до межі балансової
належності електромереж, визначається
за «Актом про обсяги спожитої
електроенергії» за показами
розрахункових засобів обліку, знятих
відповідно до графіка зняття показів.
Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що
тривалість періоду здійснення
споживачем розрахунків зазначається у
договорі та/або на платіжному
повідомленні, тобто має не
перевищувати 5 операційних днів з дня
отримання рахунка.

Позивач належним чином і в повному
обсязі виконував свої договірні
зобов'язання з постачання
електроенергії відповідачу в межах
визначених Договором, умовами та
обсягами постачання електроенергії та
потужності, проте відповідач, в
порушення своїх договірних
зобов'язань, здійснював розрахунки за
спожиту електроенергію не в повному
обсязі та з порушенням встановлених
строків, а також допустив перевищення
договірної величини споживання
електроенергії.

Додатковою угодою від 19.11.2008 р. до
договору про постачання електричної
енергії погоджено сторонами пункт 1
додатку №2 та викладено додаток №5 до
договору в новій редакції, відповідно
до яких розрахунковим періодом
приймається місяць з 12 числа
попереднього місяця до такого ж числа
розрахункового місяця. Відповідно до п.
2.3.3 договору та п. 2 додатку № 5 до
договору. Споживач зобов'язаний
самостійно на протязі 5 операційних
днів з дня отримання рахунку здійснити
розрахунок за активну електроенергію,
оплати нарахування по протоколам
порушень, рахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
енергії, пені, індексу інфляції та
інших платежів згідно з умовами цього
договору.

Так, за договором про постачання
електричної енергії № 150600 від 28.04.2006
року за розрахункові періоди з грудня
2013 р. по червень 2014 р. згідно з
розрахунком за використану
електроенергію Споживачем було
використано електроенергії в
загальній кількості 91905 кВт/г. на суму
34024,78 грн., в т.ч. ПДВ. За вказаний період
сплата за використану електроенергію
відповідачем проводилась частково в
розмірі 15160,17 грн., в результаті чого
заборгованість останнього перед ПАТ
«Одесаобленерго» склала 18 864,61 грн.
Станом на час розгляду справи сума
основного боргу становить 12609,47 грн.

Позивач вказує, що жодною стороною не
було заявлено про припинення дії
вказаного договору, а тому, відповідно
до умов п.9.4 Договору останній на час
виникнення заборгованості був чинним.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Пунктом 4.2.1. Договору встановлено, що за
внесення платежів передбачених
Договором, з порушенням термінів,
визначених додатком „Порядок
розрахунків", Споживач сплачує
Постачальнику електричної енергії
пеню у розмірі 0,5 %, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на той період, за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати.

За несвоєчасну, не повну оплату та
прострочення оплати спожитої
електроенергії відповідачу нараховані
суми пені у розмірі 1169,71 грн. та сума 3%
річних у розмірі 208,0 грн. та втрати від
інфляції в сумі 1999,63 грн.

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
30.07.2014р. за спожиту активну
електроенергію, за несвоєчасну та
неповну її оплату, становить 15986,81 грн.,
з яких: 12609,47 грн. - сума заборгованості
за спожиту активну електроенергію; 1169,71
грн. - сума пені за прострочення оплати
спожитої активної електроенергії; 208,0
грн. - сума 3% річних за несвоєчасну
оплату спожитої активної
електроенергії, 1999,63 грн. - сума втрат
від інфляції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що положеннями
частини першої статті 233 ГК України
передбачено, що у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно зі збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Встановивши причини невиконання
відповідачем грошового зобов'язання, а
саме надавши належну оцінку тій
обставині, що споживачем електричної
енергії, яку поставляє відповідач, є
переважно населення, а також
збитковість господарської діяльності
відповідача у зв'язку з наявністю
значної заборгованості споживачів за
поставлену енергію, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
зменшення розміру пені на підставі
статті 233 ГК України та пункту 3 статті 83
ГПК України до 100 грн.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові
витрати позивача по сплаті судового
збору, а також по сплаті витрат на
оплату послуг адвоката покладаються на
обидві сторони у справі пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 4.3. Пленуму Вищого
Господарського суду України, яким
передбачено, що у разі коли
господарський суд на підставі пункту 3
статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства „Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" до
відповідача дочірнього підприємства
«Інтерраф» про стягнення
-задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього
підприємства «Інтерраф» (65003, Одеська
обл., м. Одеса, вул. Чорноморського
козацтва, буд. №60, ) на
користь публічного акціонерного
товариства „Енергопостачальна
компанія „Одесаобленерго" (65031, м.
Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, р/р
777 в Одеське обласне управління АТ
„Ощадбанку" м. Одеси, МФО 328845, ) 14917,10 /чотринадцять тисяч
дев'ятсот сімнадцять грн. 10 коп./, з яких
12609,47 /дванадцять тисяч шістсот девять
грн. 47 коп./ суми заборгованості за
спожиту активну електроенергію, 100,0
/сто грн./ суми пені за прострочення
оплати спожитої активної
електроенергії, 208,0 /двісті вісім грн./
суми 3% річних за несвоєчасну оплату
спожитої активної електроенергії, 1999,63
/одна тисяча дев'ятсот дев'яносто
дев'ять грн. 63 коп./ суми втрат від
інфляції.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства
«Інтерраф» (65003, Одеська обл., м. Одеса,
вул. Чорноморського козацтва, буд. №60,
) на користь публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
„Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул.
Миколи Боровського, 28 Б, р/р 777 в
Одеське обласне управління АТ
„Ощадбанку" м. Одеси, МФО 328845, ) 1827 /одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн./ судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено
та підписано 30.07.2014 року.

Суддя
Зайцев Ю.О.