ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р. Справа № 909/539/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Калашник В. О.

при секретарі судового засідання
Кричовський Р. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства -
фірма "Вотум",

вул. Хотинська,18, м.
Івано-Франківськ,76018

представник Позивача
Облещук О. П., адреса для
кореспонденції:

вул. Незалежності, 25, офіс. 9,
м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Городенківської
районної державної адміністрації

вул.Богуна,11, м. Городенка,
Городенківський район,
Івано-Франківська

область,78100

про визнання недійсним договору оренди
землі, укладеного між Городенківською
районною державною адміністрацією та
Приватним підприємством-фірмою "Вотум",
21 грудня 2010 року.

за участю представників сторін:

Від позивача: Устимчук О. О. -
представник , (довіреність №21
від 20. 05. 14)

Від відповідача: Плаксій Л. П. -
представник , доручення № 01-21/262 від
05.06.14

Встановив:

Позивач, приватне підприємство -
фірма "Вотум", звернувся з позовною
заявою до господарського суду
Івано-Франківської області про
визнання недійсним договору оренди
землі, укладеного між ним та
Відповідачем, Городенківською
районною державною адміністрацією.

Як вбачається з матеріалів страви
та встановлено в судовому засіданні,
між сторонами у даній справі, 21.12.2010 був
укладений договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований у державному
реєстрі земель за №59 від 24.12.2010.
Відповідно до умов договору оренди
землі, орендодавець, Городенківська
районна державна адміністрація
передав в строкове платне користування
орендарю, ППФ "Вотум" земельну ділянку
площею 10,0000га, розташовану в урочищі
"Бовди" на території Чортовецької
сільської ради для створення
кінно-спортивної бази.

Передача земельної ділянки в
оренду відбулась на підставі Акту від
27.12.2010.

Однак , Позивач вважає, що
укладання вказаного договору
відбулось з порушенням вимог чинного
на той час законодавства, а тому його
слід визнати недійним з підстав ,
викладених в позовній заяві.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що відповідно до
розпорядження Городенківської
районної державної адміністрації за
№340 від 18.09.2006, ППФ "Вотум" надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою
відведення земельної ділянки
загальною площею 10,0га для розміщення
кінно-спортивної бази в урочищі "Бовди"
за рахунок земель запасу Чортовецької
сільської ради.

Розпорядженням Городенківської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області за №408 від
07.11.2006 погоджено ППФ "Вотум" відведення
вказаної вище земельної ділянки на
умовах оренди терміном 20 років та
зобов"язано ППФ "Вотум" звернутись із
клопотанням до обласної державної
адміністрації про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
надання земельної ділянки в оренду на
території Чортовецької сільської ради
Городенківського району.

Розпорядженням
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації за №501 від 27.08.2009
затверджено проект землеустрою щодо
відведення ППФ "Вотум" земельної
ділянки площею 10,0000 га. у
довгострокову оренду терміном на 10
років для створення кінно-спортивної
бази за рахунок земель, що перебувають
у запасі сільської ради і знаходяться
за межами населеного пункту
с.Чортовець Чортовецької сільської
ради Городенківського району.

Цим же розпорядженням Позивачу
було надано вказану земельну ділянку у
довгострокову оренду терміном на 10
років та доручено Городенківській
районній державній адміністрації
укласти з ППФ "Вотум" договір оренди.

Однак, представник позивача
вважає, що договір оренди не відповідає
вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду
землі", зокрема у договорі відсутні
істотні умови характерні для договорів
даного виду, що є підставою для
визнання спірного договору оренди
землі недійсним. А саме, в договорі
відсутні такі істотні умови, як
передача у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. Також, невід'ємною
частиною договору оренди землі є
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів. Проте
реєстраціна справа договору оренди не
містить кадастрового плану земельної
ділянки.

Крім цього, представник позивача
зазначив, що на земельній ділянці, яка є
об"єктом оренди, здійснюється
випасання худоби жителями с.
Чортовець, що є істотною перешкодою в
користуванні земельною ділянкою з
метою створення кінно-спортивної бази
та значно знижує її цінність.

Отже, Позивач вважає, що договір
оренди землі укладений з порушенням
вимог закону, а тому, відповідно до
приписів ст. 215 ЦК України , такий
договір слід визнати недійсним.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, вважає їх безпідставними. Свої
заперечення виклав у відзиві на позов
№01-21/261 від 05.06.2014 та доповненнях до
заперечень №01-21/318 від 09.07.2014.

Представник відповідача в
судовому засіданні вказав, що правовою
підставою для укладення спірного
договору було розпорядження Голови
обласної державної адміністрації №501
від 27.08.2009, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення ППФ "Вотум"
земельної ділянки площею 10,0 га та
надання йому в оренду вказану земельну
ділянку строком на 10 років.

Цим же розпорядженням доручено
Городенківській райдержадміністрації
укласти з ППФ "Вотум" договір оренди.

Відповідач вважає, що вказане
розпорядження відповідає вимогам ст. 116
та 124 Земельного кодексу України.

Крім цього, відповідно до ст. 21 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації", місцеві державні
адміністрації розпоряджаються землями
державної власності відповідно до
Закону.

Відповідно до п.12 Перехідних
Положень Земельного кодексу України
(який діяв на момент укладення
договору), до розмежування земель
державної та комунальної форми
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради , а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п.4 ст. 122 Земельного
кодексу України (в редакції статті , яка
діяла на момент укладення спірного
договору), обласні державні
адміністрації приймають рішення щодо
розпорядження землями на території
області для всіх інших потреб, крім тих,
що входять до компетенції
райдержадміністрації та Кабінету
Міністрів України.

Крім цього, до прийняття головою
Івано-Франківської
облдержадміністрації розпорядження
№501 від 27.08.2009, передувало прийняття
ряду інших рішень та розпоряджень
органів виконавчої влади.

Спірний договір оренди землі був
розроблений райдержадміністрацією на
підставі типового договору оренди
землі, затвердженого Постановою КМ
України №220 від 03.03.2004 , із дотриманням
вимог ст. 15 Закону України "Про оренду
землі" та містить усі необхідні істотні
умови, погоджені сторонами під-час його
підписання.

З врахуванням викладених обставин
відповідач вважає, що договір оренди
землі від 21.12.2010 року, зареєстрований в
Городенківському районному відділі Ц
ДЗК, 24.12. 2010, за №59 є дійсним тому,
що при його укладенні сторони досягли
згоди за всіма істотними умовами
характерними для договорів даного
виду. Договір укладений із додержанням
вимог чинного законодавства та не
суперечить ст. 203 ЦК України.

В своїх доповненнях до заперечень
на позов, Відповідач також просить суд
відмовити в задоволенні позову з
підстав пропущення Позивачем строку
позовної давності.

Представник відповідача в судовому
засіданні просить суд відмовити в
задоволенні позову із наведених вище
підстав.

Заслухавши в судовому засіданні
доводи представників сторін в
обрунтування позовних вимог та їх
запереченнь, дослідивши обставини у
справі і подані сторонами докази,
оцінивши їх в сукупності відповідно до
положень ст.43 ГПК України, суд вважає ,
що в задоволенні позову слід відмовити.

При винесенні рішення суд
керувався і виходив з наступного:

Відповідно до положень ст. 2 Закону
України "Про оренду землі" , відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України , Цивільним
кодексом України , цим Законом,
законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
оренду землі", орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України , Цивільним
кодексом України , цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено,
що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування та державних органів
приватизації щодо земельних ділянок,
на яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове, платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності (ч.1 ст.93 Земельного кодексу
України).

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону
України «Про оренду землі»,
орендодавцями земельних ділянок є
громадяни та юридичні особи, у
власності яких перебувають земельні
ділянки, або уповноважені ними особи.

На підставі розпорядження голови
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації за №501 від 27.08.2009
відповідно до розпорядження
Городенківської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області за №408 від 07.11.2006, між
Городенківською районною державною
адміністрацією (орендодавець) та
приватним підприємством - фірма "Вотум"
(орендар), 21.12.2010 був укладений договір
оренди землі, зареєстрований у
Городенківському відділі ЦДЗК , про що
у державному реєстрі земель вчинено
запис за №59 від 24.12.2010.

За умовами вказаного договору,
орендодавець передав , а орендар
прийняв у строкове платне користування
земельну ділянку площею 10,0000 га, яка
знаходиться в урочищі "Бовди" на
території Чортовецької сільської ради,
для створення кінно-спортивної бази.

Представник позивача вважає, що
договір оренди не відповідає вимогам
ст. 15 Закону України "Про оренду землі",
зокрема у договорі відсутні істотні
умови характерні для договорів даного
виду, що є підставою для визнання
спірного договору оренди землі
недійсним. А саме, в договорі відсутні
такі істотні умови, як передача у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 14 Закону
України "Про оренду землі", договір
оренди землі укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін
може бути посвідчений нотаріально.
Типова форма договору оренди землі
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Судом встановлено, що спірний
договір оренди укладений у
відповідності до Типового договору
оренди землі , затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№220 від 03.03.2004.

Умова про передача у заставу
та внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки була
доповнена до ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" згідно із Законом України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву", однак в Типовий
договір оренди не внесена.

Відповідно до ст. 179 ГК України,
при укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чим сторони і скористалися в
даному випадку.

Також позивач зазначає, що у
відповідності до ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" невід'ємною частиною
договору оренди землі є кадастровий
план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів.

З метою реєстрації договору
оренди, Позивач подав до
Городенківського районного відділу
ЦДЗК усі необхідні документи для його
реєстрації передбачені п.5 Порядку
державної реєстрації договорів оренди
землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 2073 від
25.12.1998, зокрема, проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, який і
містить кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обмежень
(обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів, що
є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.14, 15 ч.3 ст. 50 Закону
України "Про землеустрій", проекти
землеустрою щодо відведення
земельних ділянок включають ряд чітко
визначених документів, зокрема:
перелік обмежень у використанні
земельних ділянок та кадастровий план
земельної ділянки.

Державний орган земельних
ресурсів, перевіривши подані Позивачем
документи на відповідність вимогам
чинного законодавства, 24.12.2010,
зареєстрував вказаний договір у
державному реєстрі земель за №59.

Отже, твердження Позивача про те,
що спірний договір не містить
невід'ємних частин договору оренди
землі, визначених ч.4 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі", є
безпідставним та не відповідає дійсним
обставинам справи.

Позивач також вважає, що
Відповідач навмисно ввів його в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення, а саме, того факту, що на
земельній ділянці, яка є об"єктом
оренди, здійснюється випасання худоби
жителями с. Чортовець, що є істотною
перешкодою в користуванні земельною
ділянкою з метою створення
кінно-спортивної бази та значно знижує
її цінність.

Відповідно до ст. 24 Закону України
"Про оренду землі", орендодавець
зобов'язаний передати в користування
земельну ділянку у стані, що
відповідає умовам договору оренди.

Передача земельної ділянки в
оренду Відповідачем Позивачу
відбулась на підставі Акту
приймання-передачі від 27.12.2010, який
відповідно до п. 43 Договору оренди є
невід"ємною частиною договору та
підтверджує факт виконання
Відповідачем свого обов"язку щодо
передачі в оренду земельної ділянки.

Усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, які
виникли під час ведення господарської
діяльності Орендаря, врегульовані
чинним законодавством та вирішуються в
судовому порядку, а тому претензії щодо
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою мають направлятись
не до Орендодавця , а до осіб які ці
перешкоди здійснюють.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

До загальних вимог, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, відповідно до ст. 203 ЦК
України віднесено, зокрема: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Суд вважає, що при укладенні
оспорюваного правочину, сторонами були
дотримані усі вимоги, передбачені
наведеною нормою закону, а тому в
позові слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до
ст. 49 ГПК України слід залишити за
Позивачем.

На підставі викладеного , у
відповідності до ст. 124 Конституції
України, керуючись ст.93, 116 ЗК України,
ст.203, 215 ЦК України, ст. 179 ГК України, ст.
2, 4, 6 ,14, 15, 24 Закону України "Про оренду
землі", ст. 50 Закону України "Про
землеустрій", ст. 33, 43 , 49, ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
приватного підприємства - фірма "Вотум"
до Відповідача, Городенківська районна
державна адміністрація про визнання
недійсним договору оренди землі від
21.12.2010, зареєстрованого у державному
реєстрі земель за №59.

Судові витрати залишити за
Позивачем.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.07.14

Суддя
Калашник В. О.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Попович В. В. 25.07.14