м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКиївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України та
концерну "Техвоєнсервіс" доТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Будмеблікомплект" простягнення 57 141,93
грн. Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача 1: не з'явився;
від позивача 2: Бедрій О.І. - дов. № 2 від
від відповідача: не з'явився;
прокурор: Пантюхов О.В. - посвідчення №
011863 від 28.10.2012 року;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Київський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України та концерну
"Техвоєнсервіс" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмеблікомплект"
про стягнення 52 800,03 грн. - основного
боргу, 3 643,20 грн. - інфляційних втрат та
698,69 грн. - 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
про надання послуг № 43 від 01.09.2010 року
не розрахувався повністю за надані
послуги, внаслідок чого у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 52 800,03 грн.
Ухвалою від 02.06.2014 року було порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 04.07.2014 року.
02.07.2014 року представник позивача 2 подав
через канцелярію суду документи на
вимогу ухвали суду, а в судовому
засіданні 04.07.2014 року надав усні
пояснення по справі, відповідно до яких
просив суд позов задовольнити.
Представник позивача 1 та прокурор в
судовому засіданні 04.07.2014 року надали
усні пояснення по справі.
В судове засідання 04.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
проте подав через канцелярію суду
клопотання про відкладення розгляду
справи.
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача, ухвалою від
04.07.2014 року розгляд справи було
відкладено на 28.07.2014 року.
В судовому засіданні 28.07.2014 року
представник позивача-2 надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги підтримує.
В судовому 28.07.2014 року прокурор надав
усні пояснення по суті спору,
відповідно до яких позовні вимоги
Представники позивача-1 та відповідача
в судове засідання 28.07.2014 року не
з'явились, про причини неявки в суд не
повідомили, про дату та час слухання
справи були повідомлені належним
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 28.07.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, а також заслухавши пояснення
предаствника позивача-2 та прокурора,
Господарський суд міста Києва, -
01 вересня 2010 року між філією концерну
"Техвоєнсервіс" "Логістик - Центр" (далі -
виконавець, позивач 2) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Будмеблікомплект" (далі - виконавець,
відповідач) був укладений договір про
надання послуг № 43 (далі - Договір),
пунктом 1.1 якого сторони узгодили, що
виконавець зобов'язався надати послуги
з технічного обслуговування (ТО) та
ремонту автомобілів (далі - ремонтні
роботи), а замовник зобов'язався
прийняти та оплатити ці роботи
Відповідно до пункту 3.1 Договору
приймання автомобільної техніки для
проведення ремонтних робіт
здійснюється виконавцем та
оформлюється актом приймання -
передачі автомобільної техніки, що є
невід'ємною частиною цього Договору.
Згідно пункту 4.2 Договору замовник
проводить розрахунки з виконавцем у
такому порядку: замовник сплачує
вартість визначених в калькуляції
робіт, а також згідно актів виконаних
робіт протягом 5 банківських днів з
дати підписання акту прийняття
транспортного засобу. Оплата
проводиться в національній валюті на
розрахунковий рахунок або до каси
Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами позивач 2 за
весь час існування між сторонами
договірних відносин здійснював ремонт
та технічне обслуговування
автомобілів відповідача.
В свою чергу, відповідач належним чином
покладених на нього зобов'язань з
приводу оплати наданих послуг не
виконав, у зв'язку з чим в останнього
виникла перед позивачем
заборгованість в сумі 64 450,83 грн., на
доказ чого надано підписаний та
скріплений сторонами акт звірки
взаєморозрахунків від 30.11.2013 року.
18.12.2013 року відповідач сплатив позивачу
11 650,80 грн., що засвідчується
банківською випискою від 18.12.2013 року.
Станом на день розгляду справи в суді
суму боргу відповідач не сплатив,
належних заперечень та доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем не надав, а тому загальна
прострочена заборгованість
відповідача перед позивачем становить
52 800,03 грн. (64 450,83 грн. - 11 650,80 грн.)
Згідно статті 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Статтею 527 ЦК України визначено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статті 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.
Відповідно до статті 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, а також враховуючи, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив та належних доказів на
заперечення обставин повідомлених
позивачем не надав, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу, нормативно до
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню повністю в сумі
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Позивач на підставі ст. 625 ЦК України
нарахував та просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 698,69 грн. та
інфляційних втрат в сумі 3 643,20 грн.
Здійснивши перерахунок інфляційних
втрат та 3 % річних, з урахуванням умов
договору, прострочення по сплаті
грошового зобов'язання та порядку
розрахунків узгодженого сторонами,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню
Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмеблікомплект"
Дніпровський р -н, вул. Пожарського, буд.
Концерну "Техвоєнсервіс"
Повітрофлотський пр-т, 6; фактична
тисячі вісімсот) грн. 03 коп. - основного
боргу, 3 643 (три тисячі шістсот сорок три)
грн. 20 коп. - інфляційних втрат, 698
(шістсот дев'яносто вісім) грн. 69 коп. - 3%
3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмеблікомплект"
Дніпровський р -н, вул. Пожарського, буд.
Державного бюджету України 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

01.08.2014 року

Суддя
Спичак О.М.