ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р. Справа № 909/466/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Скапровської
І.М.

при секретарі судового засідання
Ковальчук Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства
"Придністровська залізниця", пр. Карла
Маркса, 108, м. Дніпропетровськ, 49600, , ( поштова адреса: ВСП
"Криворіська дирекція залізничних
перевезень", вул. Ленінського
Комсомолу, 2, м. Кривий Ріг, 50023).

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Данверс", вул.
Степана Бандери, 22, м. Калуш, 77300, код.
.

про стягнення штрафу та додаткових
зборів в сумі 6486,10 грн. та 1827 грн.
судового збору.

встановив, що Державне підприємство
"Придністровська залізниця" звернулось
до господарського суду з позовом до
відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "Данверс" про
стягнення штрафу та додаткових зборів
в сумі 6486,10 грн. та 1827 грн. судового
збору.

В обґрунтування позову зазначає, що
відповідач в порушення умов договору
"Про організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги" №
ПР/ДН-2-06-039/НЮп від 23.03.2006р., "Соглашения о
международном железнодорожном
грузовом сообщении" (далі СМГС), Правил
користування вагонами і контейнерами,
Правил зберігання вантажів, Тарифного
керівництва, ЦК України, ГПК України,
Статуту залізниць України,
перевантажив вагон, що загрожувало
безпеці руху поїздів і в зв'язку з чим
відповідачу нарахована плата за
користування вагонами, збір за
маневрову роботу, за зважування
вантажу, за зберігання вантажу, за
подання та забирання вагону, за
перевезення надлишку вантажу. Даний
факт підтверджує комерційним актом №
серії Б № 048757/77 від 01.09.2013р.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Відзиву на позов не
подав, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
№ 75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Водночас до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Суд, враховуючи приписи ст. 75 ГПК
України, зокрема право суду розглянути
справу, у випадку неподання відзиву на
позовну заяву, за наявними в ній
матеріалами, розглянув матеріали
справи, вважає, що позов слід
задоволити, судові витрати стягнути з
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

При цьому суд виходив з наступного:

23.03.2006р. між ДП "Придніпровська
залізниця" та ТОҐВ "Данверс" укладено
договір № ПР/ДН-2-06-039/НЮп "Про
організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги".

П.1.1 Договору встановлено, що предметом
цього договору є надання залізницею
вантажовласнику послуг, пов'язаних
перевезенням вантажів та проведення
розрахунків за ці послуги.

30.08.2013р. із станції Тік Придністровська
залізниця прийняла від ТОВ "Данверс"
вантаж "гранит необрабатаний" у вагоні
№ 68703248 по залізничній накладній № 45632048
для перевезення в Польську республіку,
де в графі 13 є відмітка про визначення
маси вантажу відправником.

На шляху прямування по станції Тимково
Одеської залізниці вагон № 68703248 було
переважено. В результаті виявлено, що
зазначений вагон перевантажено понад
вантажопідйомність на 4000 кг, що є
загрозою безпеки руху поїздів. Про що
згідно вимог СМГС складено комерційний
акт серії Б № 048757/77 від 01.09.2013р.

04.09.2013р. спірний вагон по станції
Долинська Одеської залізниці було
відчеплено від основного поїзду,
надлишок вантажу в кількості 6300 кг
силами вантажовідправника
перевантажили на автотранспорт та
вивезли з території станції, що
підтверджено актом загальної форми ГУ
-23 № 35 від 04.09.2013р., який підписано
відповідальним працівником ТОВ "
Данверс" без заперечення.

Після виправлення порушення вагон був
відправлений на станцію призначення.

За виконані залізницею послуги,
пов'язані із виправленням
вищевказаного порушення, станцією
Долинська нараховані платежі по акту
загальної форми ГУ -23, № 36 від 04.09.2013 , №
37 від 04.09.2013р. плата за користування
вагоном № 68703248, збори за маневрову
роботу, за зберігання вантажу, за
зважування, за подання та забирання
вагону.

Згідно із ст.3 Закону України "Про
залізничний транспорт" законодавство
про залізничний транспорт загального
користування складається з Закону
України "Про транспорт", цього Закону,
Статуту залізниць України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України, та інших актів законодавства
України. Нормативні документи, що
визначають порядок і умови перевезень,
користування засобами залізничного
транспорту загального користування є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського
кодексу України, умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України (Далі - Статут)
визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі
цього Статуту Мінтрансом затверджені
Правила перевезення вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць
України, п.1.1. Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000р.
за № 863/5084, відправники повинні надати
станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Стаття 6 Статуту залізниць України
визначає, що накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача, що також
передбачено ст. 909 Цивільного кодексу
України. Накладна супроводжує вантаж
на всьому шляху перевезення до станції
призначення.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць,
п. 2.1 Правил оформлення перевізних
документів під час здавання вантажів
для перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Вантажі,
що перевозяться насипом і наливом, а
також інші вантажі, зважування яких на
вантажних вагах неможливе, зважуються
на вагонних вагах. Маса вантажів
визначається відправником. Спосіб
визначення маси зазначається у
накладній.

Відповідно до п.5 Правил приймання
вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24,
37, 39 Статуту), затверджених наказом
Міністерства транспорту України
21.11.2000р. N 644, загальна маса вантажу
визначається зважуванням (на вагонних,
вантажних, елеваторних та інших вагах)
або іншим способом. Тип вага вказується
в накладній. Маса вантажу визначається
відправником. Про спосіб визначення
маси вантажу відправник зобов'язаний
зазначити в накладній.

Відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній (ч.2 ст.24
Статуту залізниць України).

В § 2 ст. 12 СМГС зазначено, якщо в
результаті перевірки вантажу,
проведеної на шляху прямування
виявлена невідповідність відомостей,
зазначених в накладній з фактичними
обставинами, то станція повинна
скласти комерційний акт, а всі витрати,
пов'язані з перевіркою вносяться до
накладної. Сума витрат повинна
стягуватись з відправника.

П.15.27 Розділу 15 Правил технічної
експлуатації залізниць України та § 6
ст. 9 СМГС визначено, що вагони
завантажені понад їх
вантажопідйомність вагону
забороняється ставити в поїзди через
загрозу безпеці руху

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць,
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.
Аналогічні приписи містяться і в п. 2
Правил складання актів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 28.05.2002р. N 334.

Згідно статті 119 Статуту залізниць
України за користування вагонами і
контейнерами залізниць
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.

Згідно з пунктом 3 Правил користування
вагонами та контейнерами, затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України від 25.02.1999 року № 113,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999 року за №165/3458, облік часу
користування вагонами і контейнерами
та нарахування плати за користування
ними провадиться на станціях
відправлення та призначення за
Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46, які складаються на
підставі пам'яток про
подавання/забирання вагонів форми ГУ-45,
актів про затримку вагонів форми ГУ-23а,
актів загальної форми ГУ-23.

Враховуючи викладене та те, що
документами наявними в матеріалах
справи, підтверджено факт
перевантаження вагону, а відповідачем
в свою чергу не спростовано факту
неналежного виконання зобов'язання,
вимога позивача є обґрунтованою.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України).

У відповідності до ст. 49 ГПК України з
відповідача слід стягнути судовий збір
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 49, ст. 82 -85Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Данверс", вул.
Степана Бандери, 22, м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77300, р/р
6200 у відділенні ПАТ "Укрсиббанк"
МФО 351005, код. на користь
Державного підприємства
"Придністровська залізниця", пр. Карла
Маркса, 108, м. Дніпропетровськ, 49600, р/р
901 у АБ "Експерес - Банк" м. Київ МФО
322959, , - штраф та
додаткові збори в сумі 6486,10 грн., 1827 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.07.14

Суддя
Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Микитин Р. Р. 28.07.14