м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-48/15527-2012 21.07.14

Колегія суддів у складі головуючого
судді Отрош І.М., суддів Літвінової М.Є.,
Сташківа Р.Б., розглянувши матеріали
справи

за позовом Акціонерного
товариства "Латвіяс Крайбанка" (Akciju
sabiedriba "Latvijas Krajbanka")

до Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"

про зобов'язання вчинити дії
та стягнення боргу

Представники:

від позивача: Левіцький Є.В. -
представник за довіреністю № 1605 від
23.02.2012;

Случ В.С. - представник
за довіреністю № 1609 від 23.02.2012;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.11.2012 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Акціонерного товариства "Латвіяс
Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas Krajbanka") з
вимогами до Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"
про зобов'язання закрити
мультивалютний кореспондентський
рахунок типу "ЛОРО" № 01 та про
стягнення 3228491 доларів США 44 центів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконував
взяті на себе зобов'язання за договором
№ 13012010 про відкриття та ведення
мультивалютного кореспондентського
рахунка від 13.01.2010 щодо виконання
платіжних доручень позивача, що мало
своїм наслідком надання заяви про
закриття рахунку, в зв'язку з чим
позивач вказує на обов'язок
відповідача перерахувати на його
користь грошові кошти у розмірі 3228491
доларів США 44 центів та закрити
мультивалютний кореспондентський
рахунок типу "ЛОРО" № 01.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 13.12.2012 у справі № 5011-48/15527-2012
позовні вимоги задоволено частково, з
Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк" на користь
Акціонерного товариства "Латвіяс
Крайбанка" стягнено грошові кошти у
розмірі 3228491 дол. США 44 центів, в іншій
частині в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 рішення
господарського суду міста Києва від
13.12.2012 у справі № 5011-48/15527-2012 частково
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову Акціонерного
товариства "Латвіяс Крайбанка" в
частині стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Міський
комерційний банк" грошових коштів у
розмірі 3 228 491,44 дол. США відмовлено
повністю, в іншій частині рішення
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014 Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.11.2013 та рішення господарського суду
міста Києва від 13.12.2012 у справі №
5011-48/15527-2012 скасовано та справу №
5011-48/15527-2012 передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.2014 справу № 5011-48/15527-2012
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 21.02.2014.

11.02.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

21.02.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
письмові пояснення у справі.

Судове засідання призначене на 21.02.2014
не відбулось.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 справу
№ 5011-48/15527-2012 передано на розгляд
судді Головіній К.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24.02.2014 (суддя Головіна К.І.) справу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 17.03.2014.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
17.03.2014 справу № 5011-48/15527-2012 передано на
розгляд судді Отрош І.М.

17.03.2014 до відділу діловодства
господарського суду м. Києва від
представника відповідача надійшло
клопотання про фіксування судового
процесу технічними засобами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 розгляд справи
відкладено у зв'язку із неявкою
представника відповідача та
необхідністю витребування додаткових
доказів по справі.

31.03.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
та клопотання про відшкодування
витрат, сплачених за послуги адвокатів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 розгляд справи
№ 5011-48/15527-2012 відкладено на 14.04.2014, у
зв'язку із необхідністю витребування
додаткових доказів по справі.

14.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
позивача надійшли додаткові пояснення
по справі.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, для дослідження та оцінки
доказів по справі у судовому засіданні
14.04.2014 оголошено перерву до 05.05.2014.

05.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
забезпечення позову, в якому
Акціонерне товариство "Латвіяс
Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas Krajbanka")
просило суд накласти арешт на грошову
суму, що належить Публічному
акціонерному товариству "Міський
комерційний банк", у розмірі 3 228 486,44
дол. США.

Розглянувши подане позивачем
клопотання про забезпечення позову,
суд відмовив у його задоволенні з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Разом з тим, умовою застосування
заходів до забезпечення позову є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно, яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю на
момент виконання рішення. При цьому в
заяві про вжиття заходів забезпечення
позову має міститись мотивований
висновок про те, як невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду.

За таких обставин, проаналізувавши
вищезазначене клопотання та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд визнав клопотання
позивача про забезпечення позову
таким, що не підлягає задоволенню,
оскільки позивачем не обґрунтовано
належним чином те, що невжиття заходів
до забезпечення позову може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, для дослідження та оцінки
доказів по справі у судовому засіданні
05.05.2014 оголошено перерву до 19.05.2014.

19.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
та пояснення по справі.

19.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи та про
ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 призначено
колегіальний розгляд справи №
5011-48/15527-2012.

Розпорядження заступника голови
Господарського суду міста Києва від
19.05.2014 розгляд справи № 5011-48/15527-2012
доручено здійснювати колегіально у
складі: головуючий суддя Отрош І.М.,
суддя Літвінова М.Є., суддя Сташків Р.Б.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 колегією суддів справу
№ 5011-48/15527-2012 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 23.06.2014.

23.06.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
по справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів та
справу призначено до розгляду на 21.07.2014

Представник відповідача у судове
засідання 21.07.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

У судове засідання 21.07.2014 з'явились
представники позивача та надали
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримали
заявлені позовні вимоги та просять суд
їх задовольнити.

У судовому засіданні 21.07.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2010 між Акціонерним товариством
«Латвіяс Крайбанка» (Akciju sabiedriba Krajbanka)
(кореспондент за договором) та
Публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Партнер-Банк» (банк
за договором) (правонаступником всіх
прав та обов'язків якого є Публічне
акціонерне товариство «Міський
комерційний банк») було укладено
договір № 13012010 про відкриття та
ведення мультивалютного
кореспондентського рахунка, предметом
якого є відкриття позивачеві та
ведення відповідачем мультивалютного
кореспондентського рахунку типу
«ЛОРО»: № 01 у гривні, № 01 у
доларах США, № 01 у євро.

Згідно з пунктом 1.2. договору банк
відкриває кореспонденту рахунок у
відповідній валюті на підставі заяви
та здійснює розрахунково-касове
обслуговування в порядку,
передбаченому чинним законодавством
України, умовами цього договору, а
також тарифами відповідача.

Згідно з пунктом 2.2. договору банк
відкриває кореспондентові рахунок
протягом 3-х робочих днів з моменту
надання всіх необхідних документів,
про що письмово повідомляє позивача.

Відповідно до пункту 3.4. договору
списання коштів з рахунка здійснюється
в межах залишку коштів на рахунку і
тільки на підставі розпоряджень -
платіжних доручень позивача, які
надходять телексним (модемним)
зв'язком, електронною поштою або за
допомогою системи SWIFT з обов'язковим
кодуванням інформації, що
пересилається. Обрані сторонами засоби
зв'язку між кореспондентом та банком
зазначені в додатку №1 до цього
договору. На вимогу однієї із сторін
оригінали документів надсилаються
засобами спецзв'язку не пізніше п'яти
днів з моменту надходження запиту.

Пунктами 3.6., 3.7. договору визначено, що
платіжні доручення на списання та
зарахування коштів з рахунка
виконуються: у євро - поточного
операційного дня, якщо платіжне
доручення надійшло до відповідача до
16-00 годин за київським часом; в
американських доларах - поточного
операційного дня, якщо платіжне
доручення надійшло до банку до 17-45
годин за київським часом; у
національній валюті України -
поточного операційного дня, якщо
платіжне доручення надійшло до
відповідача до 16-00 годин за київським
часом. Платіжні доручення позивача, які
надійшли після зазначеного строку,
виконуються наступного операційного
дня.

Згідно з пунктом 4.2. договору банк
зобов'язаний забезпечувати збереження
коштів, які надійшли на рахунок
кореспондента, і виконувати доручення
кореспондента, пов'язані з веденням
рахунка, у відповідності до чинного
законодавства України та цього
договору.

Кореспондент зобов'язаний
розпоряджатися коштами, які
знаходяться на рахунку в банку у
відповідності до чинного
законодавства України та цього
договору (пункт 5.2. договору).

В додатку № 1 до договору «Умови
ведення кореспондентського рахунку»
сторони домовились при передачі
платіжних доручень, виписок,
кредитових і дебетових авізо, а також
інших повідомлень, пов'язаних з
функціонуванням кореспондентського
рахунка, використовувати як основний
канал зв'язку SWIFT, як резервний канал
зв'язку TELEX.

Згідно з випискою відповідача № 101/1 від
18.11.2011 станом на 17.11.2011 на
кореспондентському рахунку позивача
знаходились грошові кошти в сумі 3220000
доларів США 00 центів

Як встановлено судом, 21.11.2011 позивач за
допомогою системи SWIFT звернувся до
відповідача з платіжним дорученням
щодо перерахування з його
кореспондентського рахунку,
відкритого у відповідача, на його
рахунок в іншому банку, коштів у
розмірі 3219000 доларів США 00 центів.

За допомогою системи SWIFT відповідач
повідомив позивача про неможливість
такого перерахування, з огляду на
наявність заборони позивачеві
проводити дебетові операції в
будь-якій валюті на суму, що перевищує
100000,00 євро, протягом 1-го календарного
місяця згідно рішення Комісії ринку
фінансів і капіталу Латвії від 17.11.2011

Згідно з випискою відповідача № 102/1 від
30.11.2011 станом на 30.11.2011 на
кореспондентському рахунку позивача
знаходились грошові кошти в розмірі
3228491 доларів США 44 центів.

Як встановлено судом, 31.01.2012 позивач
повторно за допомогою системи SWIFT
звернувся до відповідача з платіжним
дорученням щодо перерахування
грошових коштів у сумі 3228486 доларів США
44 центів на його рахунок в іншому банку.

Згідно повідомлення відповідача
(вихідний номер повідомлення 0755),
направленого за системою SWIFT, позивача
було повідомлено про неможливість
перерахування коштів, у зв'язку з тим,
що за рахунками позивача всі дебетові
операції були призупинені відповідно
до наказів господарського суду від
24.11.2011 та від 01.02.2012.

Судом встановлено, що ухвалою
Господарського суду міста Києва від
02.02.2012 у справі № 5011-27/1176-2012 за позовом
Представництва компанії "Петрокрафт
С.А." до Акціонерного товариства
"Латвіяс Крайбанка" (Akciju sabiedriba Latvijas
Krajbanka), Публічного акціонерного
товариства "Конверсбанк" про стягнення
боргу та зобов'язання здійснити дії,
залишеною без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 24.05.2012 та
постановою Вищого господарського суду
від 14.08.2012, з метою забезпечення позову
накладено арешт на грошові кошти, що
знаходяться на кореспондентському
рахунку №01 Акціонерного
товариства "Латвіяс Крайбанка" (Akciju
sabiedriba Latvijas Krajbanka), відкритому в
Публічному акціонерному товаристві
"Конверсбанк".

Судом встановлено, що постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06.02.2012 у справі №4-168/12 за поданням
слідчого прокуратури Солом'янського
району м. Києва, узгодженого з
прокурором Солом'янського району м.
Києва про накладення арешту на грошові
кошти та відкритті банківської
таємниці, в тому числі, накладено арешт
на грошові кошти "Латвіяс Крайбанка"
(Akciju sabiedriba Latvijas Krajbanka) на рахунку
№01 в ПАТ "Конверсбанк".

14.09.2012, на підставі положень пункту 10.2.
договору, позивач звернувся
відповідача з листом від 06.09.2012 за
№77-4-1/1645 про закриття мультивалютного
кореспондентського рахунку №01 та
про перерахування залишку коштів у
доларах США на вказаний у цьому листі
рахунок.

Як встановлено судом, заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою
Господарського суду міста Києва від
02.02.2012 у справі № 5011-27/1176-2012, були
скасовані ухвалою Господарського суду
міста Києва від 05.03.2014 у справі №
5011-27/1176-2012, копія якої знаходиться в
матеріалах справи, а ухвалою
Солом'янського районного суду міста
Києва від 27.05.2014 у справі № 760/10840/14-к
було скасовано арешт грошових коштів
позивача, які знаходяться на рахунку №
01 в Публічному акціонерному
товаристві "Міський комерційний банк",
який було накладено постановою
Солом'янського районного суду
м. Києва від 06.02.2012 у справі №4-168/12.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Предметом розгляду даної справи є
вимоги про зобов'язання відповідача
закрити мультивалютний
кореспондентський рахунок типу «ЛОРО»
№ 01 та стягнення з відповідача на
користь позивача 3228491 доларів США 44
центів на підставі статті 1212
Цивільного кодексу України та статті 625
Цивільного кодексу України, як кошти
сплата яких є боргом відповідача та є
безпідставно збережені останнім.

У відповідності до статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
за рахунка та проведення інших
операцій за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд. Положення
цієї глави застосовуються до інших
фінансових установ при укладенні ними
договору банківського рахунка
відповідно до наданої ліцензії, а також
застосовуються до кореспондентських
рахунків та інших рахунків банків, якщо
інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 1067
Цивільного кодексу України договір
банківського рахунка укладається для
відкриття клієнтові або визначеній ним
особі рахунка у банку на умовах,
погоджених сторонами.

Частина 1, 2, 3 статті 1068 Цивільного
кодексу України передбачає, що банк
зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунку. Банк
зобов'язаний зарахувати грошові кошти,
що надійшли на рахунок клієнта, в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом. Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1071
Цивільного кодексу України банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Нормами статті 1074 Цивільного кодексу
України встановлено, що обмеження прав
клієнта щодо розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпоряджання
рахунком за рішенням суду або в інших
випадках, встановлених законом, а також
у разі зупинення фінансових операцій,
які можуть бути пов'язані з
легалізацією (відмиванням) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванням тероризму, передбачених
законом.

Особливості здійснення уповноваженим
банком арешту та примусового списання
коштів в іноземних валютах та
банківських металів з рахунків клієнта
і з кореспондентських рахунків
уповноваженого банку-резидента та
нерезидента, відкритих в іншому
уповноваженому банку-резиденті
визначаються Положенням про порядок
виконання банками документів на
переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів, затвердженим
постановою правління Національного
банку України 28.07.2008 за №216.

Так розділом 6 цього Положення
встановлений порядок виконання
уповноваженим банком документа про
арешт коштів в іноземній валюті та
банківських металів.

Згідно з пунктом 6.1. Положення про
порядок виконання банками документів
на переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів обмеження
уповноваженим банком права клієнта
щодо розпоряджання коштами в іноземній
валюті та банківськими металами, що
зберігаються на його рахунку, й
обмеження права банку щодо
розпоряджання коштами в іноземній
валюті та банківськими металами, що
зберігаються на його коррахунку,
відкритому в іншому уповноваженому
банку, здійснюється відповідно до
порядку, визначеного
нормативно-правовими актами
Національного банку з питань
здійснення безготівкових розрахунків
у національній валюті в Україні, з
урахуванням особливостей, викладених у
цій главі.

Згідно з пунктом 1. 17. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Національного банку
України від 21.01.2004 банк здійснює
зупинення видаткових операцій за
рахунком клієнта в разі накладення на
кошти арешту відповідно до
законодавства України. Зупинення
видаткових операцій здійснюється в
межах суми, на яку накладено арешт, крім
випадків, коли арешт накладено без
установлення такої суми.

Згідно з пунктами 6.2., 6.3. Положення про
порядок виконання банками документів
на переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів уповноважений
банк зобов'язаний прийняти до
виконання документ про арешт усіх
коштів та банківських металів за всіма
видами валют і банківських металів із
зазначенням суми/маси або без
зазначення суми/маси (тільки за
рахунками клієнта) за кожним видом
валют чи банківських металів, або із
зазначенням загальної суми в
національній валюті за всіма видами
валют і банківських металів
клієнта/банку, або коштів та
банківських металів за окремим видом
валют та банківських металів із
зазначенням суми/маси за ним/ними або
без зазначення суми/маси (тільки за
рахунками клієнта). Уповноважений
банк виконує документ про арешт щодо
тих рахунків/коррахунків і лише тих
видів валют та/або банківських металів,
які зазначені в цьому документі.

Пунктом 6.11. Положення визначено, що
уповноважений банк не виконує
видаткових операцій за рахунками
клієнта/коррахунками банку, на кошти
та/або банківські метали на яких
накладено арешт, у тому числі й на кошти
в іноземній валюті та банківські
метали, що були попередньо куплені за
заявою клієнта на МВРУ (до накладання
арешту) і не були перераховані ним за
призначенням до їх арешту.

Відповідно до пункту 6.12. Положення
уповноважений банк відновлює операції
за рахунками клієнта/коррахунками
банку після накопичення суми, що
зазначена в документі про арешт, або
після отримання ним передбачених
законодавством України документів про
зняття арешту з коштів та/або
банківських металів.

Відповідно до частини 1, 3 статті 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до пункту 10.2. договору
цей договір може бути розірваний з
письмової ініціативи кореспондента
(позивача у справі), шляхом надання
банку (відповідачеві у справі) заяви
про закриття рахунка у всіх валютах або
з ініціативи банку шляхом відмови від
цього Договору. Кореспондента має
право припинити функціонування
рахунка в певній валюті, шляхом надання
відповідної заяви.

Згідно з підпунктом 10.2.2. договору при
закритті рахунка кореспондентом у всіх
валютах або припиненні функціонування
рахунка в певній валюті одночасно із
заявою про закриття рахунка або
відповідною заявою щодо припинення
функціонування рахунка в певній
валюті, кореспондент зобов'язаний
надати підтвердження залишку коштів по
рахунку у відповідній валюті(ах),
підписане керівником і головним
бухгалтером, засвідчене печаткою
кореспондента. При закритті рахунка
або припиненні функціонування рахунка
в певній валюті залишок коштів у
відповідній валюті(ах), за винятком
комісії банку, перераховується на
підставі платіжного доручення
кореспондента на зазначеним ним
кореспондентський рахунок не пізніше,
ніж у день закриття рахунка у
відповідній валюті. Після одержання
заяви про закриття рахунка або
відповідної заяви щодо припинення
функціонування рахунка в певній
валюті, банк протягом трьох робочих
днів закриває рахунок кореспондента у
відповідній валюті(ах), за умови
відсутності непогашених зобов'язань
сторін.

Частиною 1 та частиною 3 ст. 1075
Цивільного кодексу України
встановлено, що договір банківського
рахунка розривається за заявою клієнта
у будь-який час. Залишок грошових
коштів на рахунку видається клієнтові
або за його вказівкою перераховується
на інший рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

У відповідності до пункту 7.1. статті 7
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» банки
мають право відкривати своїм клієнтам
вкладні (депозитні), поточні та
кореспондентські рахунки.
Кореспондентський рахунок - рахунок, що
відкривається одним банком іншому
банку для здійснення міжбанківських
переказів. Відкриття
кореспондентських рахунків
здійснюється шляхом встановлення між
банками кореспондентських відносин у
порядку, що визначається Національним
банком України, та на підставі
відповідного договору

Відповідно до пункту 6.3. Положення про
відкриття та функціонування
кореспондентських рахунків
банків-резидентів та нерезидентів в
іноземній валюті та кореспондентських
рахунків банків-нерезидентів у
гривнях, затвердженого постановою
правління Національного банку України
від 26.03.1998 за №118, кореспондентський
рахунок банку-нерезидента
закривається: у разі ліквідації чи
банкрутства згідно з законодавством
країни реєстрації цього банку; у разі
ліквідації чи банкрутства
банку-резидента, в якому відкритий
кореспондентський рахунок
банку-нерезидента; у разі позбавлення
банку-резидента, в якому відкритий
кореспондентський рахунок
банку-нерезидента, банківської
ліцензії або відповідного пункту
генеральної ліцензії на здійснення
валютних операцій; у разі розірвання
угоди про встановлення
кореспондентських відносин; на інших
підставах, передбачених чинним
законодавством чи угодою між
банками-кореспондентами.

Пунктом 14 Правил реєстрації
кореспондентських рахунків банків
Національним банком України,
затверджених постановою правління
Національного банку України 15.08.2001 за
№343, які розроблені з метою здійснення
нагляду за міжнародними
кореспондентськими відносинами з
відкриттям кореспондентських рахунків
«НОСТРО» в іноземній валюті та/або в
банківських металах банками,
банківськими об'єднаннями у
банках-кореспондентах (резидентах і
нерезидентах), а також з відкриття
кореспондентських рахунків «ЛОРО»
банкам, банківським об'єднанням
(резидентам і нерезидентам) в іноземній
та національній (якщо вона виступає як
іноземна) валюті України та/або в
банківських металах, встановлено, що
кореспондентський рахунок вважається
закритим після отримання відповідного
підтвердження кореспондента та
фактичного переведення залишку коштів
(за наявності).

Матеріалами справи підтверджується, що
станом на 17.11.2011 (день подачі заяви про
закриття рахунку) залишок коштів
позивача на рахунку № 01 становив
322000 доларів США 00 центів.

Отже, виходячи з пункту 14 Правил
реєстрації кореспондентських рахунків
банків Національним банком України, а
також з огляду на те, що з
мультивалютного кореспондентського
рахунку № 01 позивача, відкритого
у відповідача згідно Договору, не було
здійснено переведення залишку коштів
на інший рахунок позивача, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується відповідачем, то суд
приходить до висновку, що даний
кореспондентський рахунок не є
закритим, а закриття рахунку та
переведення залишку коштів є
взаємопов'язаними нерозривними
операціями.

Статтею 111-12 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що вказівки, що містяться
у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

Відповідно до постанови Вищого
господарського суду України від 28.01.2014
у справі № 5011-48/15527-2012 суд касаційної
інстанції, скасовуючи рішення і
постанову судів попередніх інстанцій в
даній справі та направляючи справу на
новий розгляд, зазначив, що суду
необхідно дослідити належним чином
питання стосовно існування заборон та
обмежень щодо розпорядження грошовими
коштами на спірному рахунку позивача
на момент першого звернення позивача
(21.11.2011) з платіжним дорученням щодо
перерахування коштів зі спірного
рахунку на інший рахунок позивача, з
урахуванням доказів, на які послався
апеляційний господарський суд, а також
інших доказів.

Крім того, на підставі повно та
всебічно з'ясованих обставин справи,
місцевому господарському суду
необхідно надати належу правову оцінку
спірним правовідносинам сторін з
урахуванням вимог позивача.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши надані сторонами докази та
матеріали справи, судом встановлено, що
на день звернення позивача з платіжним
дорученням від 21.11.2011 на суму 3219000
доларів США 00 центів, так само як і на
день звернення з платіжним дорученням
від 31.01.2012 на суму 3228491 доларів США 44
центи, були відсутні будь-які арешти на
коштах, які знаходяться на
мультивалютному кореспондентському
рахунку типу "ЛОРО" № 01, а отже
підстав для обмеження прав клієнта на
розпорядження цими коштами не було.

Твердження банку про неможливість
виконання таких доручень у зв'язку із
забороною Акціонерному товариству
"Латвіяс Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas
Krajbanka") рішенням Комісії ринку фінансів
і капіталу Латвії від 17.11.2011 проводити
дебетові операції в будь-якій валюті на
суму, що перевищує 100 тисяч євро
протягом 1-го календарного місяця, є
необґрунтованим, оскільки: по-перше, із
змісту наявної в матеріалах справи
копії такого рішення вбачається, що
воно не стосується виконання операцій
з переведення коштів позивача з одного
свого рахунку на іншій свій же рахунок,
з метою здійснення чого і було подано
відповідні платіжні доручення;
по-друге, строк дії наведеної заборони
сплив 16.12.2011 (пункт 12 рішення), а тому
будь-які підстави для невиконання
платіжного доручення позивача від
31.01.2012 були відсутні.

Більш того, суд наголошує на тому, що
відповідно до статті 55 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»,
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом і банком.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що обслуговування
кореспондентських рахунків клієнтів
здійснюється українськими банками
відповідно до законодавства України, а,
оскільки, законодавство України не
передбачає обмеження здійснення
операцій банками за рахунками їх
клієнтів на підставі актів органів
іноземних держав, то рішення Комісії
ринку фінансів та капіталу, що є
органом Латвійської Республіки, не
поширюється на діяльність відповідача
з обслуговування кореспондентських
рахунків його клієнтів, яким є позивач
у даній справі, Акціонерне товариство
"Латвіяс Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas
Krajbanka"), у зв'язку з чим, у Публічного
акціонерного товариства "Міський
комерційний банк" не було правових
підстав не виконувати платіжне
доручення позивача від 21.11.2011, так само
як і платіжне доручення від 31.01.2012.

Щодо ухвали Господарського суду міста
Києва від 24.11.2011 у справі № 39/273 за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства "Конверсбанк",
третя особа Приватне акціонерне
товариство "Всеукраїнський
депозитарій цінних паперів" про
усунення перешкод в розпорядженні
своїм майном, якою був накладений арешт
на грошові кошти позивача, що
знаходяться на мультивалютному
кореспондентському рахунку типу "ЛОРО"
№ 01, та на яку посилається
відповідач, як на підставу яка
перешкоджала йому виконати платіжні
доручення позивача, суд зазначає, що в
матеріалах справи наявний лист
заступника голови Господарського суду
міста Києва від 01.04.2013 р. № 02-03/19 про
відсутність у провадженні
Господарського суду міста Києва
зазначеної справи № 39/273, відповідно до
відомостей, що містяться у
інформаційній базі «Діловодство
спеціалізованого суду». Таким чином,
суд не приймає вказану ухвалу як
належний та допустимий доказ у справі

Крім того, судом встановлено, що арешти
на грошові кошти, що знаходяться на
мультивалютному кореспондентському
рахунку типу «ЛОРО» № 01, які були
накладені 02.02.2012 (ухвала Господарського
суду міста Києва у справі № 5011-27/1176-2012)
та 06.02.2012 (постанова Солом'янського
районного суду міста Києва у справі
№ 760/10840/14-к), тобто вже
після звернення до банку з платіжними
дорученнями 21.11.2011 на суму 3219000 доларів
США 00 центів та 31.01.2012 на суму 3228491
доларів США 44 центи, на даний час є
знятими. Таким чином, підстав для
утримання цих коштів банком немає. З
огляду на те, що неможливість виконання
платіжних доручень та закриття
рахунку (у зв'язку з накладенням
арештів в майбутньому) була викликана
неналежним виконанням відповідачем
обов'язків за договором № 13012010 від
13.01.2010 про відкриття та ведення
мультивалютного кореспондентського
рахунка, а саме несвоєчасним
виконанням відповідачем платіжних
доручень, та враховуючи, що позивачем
було подано заяву про закриття рахунку
від 06.09.2012 № 77-4-1/1645, відповідач повинен
повернути позивачу грошові кошти, які
знаходяться на кореспондентському
рахунку № 01 та закрити рахунок №
01.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, оцінивши всі
надані суду докази в їх сукупності,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
Акціонерного товариства "Латвіяс
Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas Krajbanka") до
Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк" про
зобов'язання закрити мультивалютний
кореспондентський рахунок типу "ЛОРО"
№ 01 та стягнення боргу підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем було заявлено
клопотання про відшкодування витрат,
сплачених за послуги адвокатів, у
розмірі 74993 євро 20 євроцентів.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Нормами частини 5 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

У відповідно до пункту 6.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 № 7 витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Таким чином, відшкодовуються втрати,
які були здійснені стороною за
отримання послуг лише адвоката (у
розумінні пункту 1 статті 1 та частини
першої статті 6 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"),
а не будь-якої особи, яка надавала
правову допомогу стороні у справі.
Аналогічну правову позицію викладено у
Рішенні Конституційного Суду України
від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

В якості доказів понесення витрат на
оплату послуг адвоката по даній справі
на суму 74993 Євро 20 євроцентів, позивач
надав договір про юридичні послуги №
788-11 від 13.12.2011 р., укладений між
Акціонерним товариством "Латвіяс
Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas Krajbanka") та
Адвокатським об'єднанням «Юридична
фірма «Василь Кісіль та партнери»,
копії свідоцтв про право на заняття
адвокатською діяльністю, виставлені
рахунки № 13525 від 06.02.2012 на суму 2 935,80
євро, № 14766 від 20.02.2012. на суму 6 380,60 євро,
№ 14995 від 19.07.2012 на суму 2 517,00 євро, № 15328
від 04.09.2012 на суму 8 423,40 євро, № 15831 від
08.11.2012 на суму 4 435,00 євро, № 16065 від 04.12.2012
на суму 5 9000,30 євро, № 16395 від 21.12.2012 на
суму 13 437,20 євро, № 16717 від 21.01.2013 на суму
3 803,30 євро, № 16982 від 18.03.2013 на суму 3 215,00
євро, № 17340 від 03.04.2013 на суму 5 876,40 євро,
№ 17675 від 18.04.2013 на суму 2 003,50 євро, № 18179
від 17.06.2013 на суму 4 350,90 євро, № 18449 від
09.07.2013 на суму 2 426,00 євро, № 19026 від 19.09.2013
на суму 983,80 євро, № 19677 від 21.10.2013 на суму
1 641,50 євро, № 20071 від 27.11.2013 на суму 3 200,00
євро, № 20040 від 08.01.2014 на суму 3 463,50 євро,
довідку АТ «Райфайзен Банк Аваль» про
надходження валютних коштів за надання
юридичних послуг та довідку
Адвокатського об'єднання «Юридична
фірма «Василь Кісіль та партнери» про
надходження коштів за договором про
юридичні послуги № 788-11 від 13.12.2011.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір в даній справі
виник внаслідок неправильних дій
Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк", який не
виконав своєчасно платіжні доручення,
та у зв'язку із задоволенням позовних
вимог у повному обсязі, судовий збір та
витрати позивача, понесені у зв'язку з
оплатою послуг адвоката, покладаються
на відповідача.

Крім того, згідно з пунктом 4.4.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадках скасування рішення
господарського суду і передачі справи
на новий розгляд розподіл судового
збору у справі, в тому числі й
сплаченого за подання апеляційної
та/або касаційної скарги або заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, здійснює господарський
суд, який приймає рішення за
результатами нового розгляду справи,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 та ч. 1 ст. 111-12
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного
товариства "Латвіяс Крайбанка" (Akciju
sabiedriba "Latvijas Krajbanka") задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33,
ідентифікаційний код 34353904) з
мультивалютного кореспондентського
рахунку типу «ЛОРО» № 01,
відкритого Акціонерним товариством
"Латвіяс Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas
Krajbanka") в Публічному акціонерному
товаристві "Міський комерційний банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33,
ідентифікаційний код 34353904), на користь
Акціонерного товариства "Латвіяс
Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas Krajbanka")
(Латвія, LV-1013, Рига, вул. Яна Даліня, 15
(Latvija, LV-1013, Riga, J.Dalina iela 15); реєстраційний
номер 7) грошові кошти у розмірі 3
228 491 (три мільйони двісті двадцять
вісім тисяч чотириста дев'яносто один)
доларів США 44 центи.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Міський комерційний банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33,
ідентифікаційний код 34353904) закрити
мультивалютний кореспондентський
рахунок типу «ЛОРО» № 01,
відкритий Акціонерним товариством
"Латвіяс Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas
Krajbanka") в Публічному акціонерному
товаристві "Міський комерційний банк".

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"
(03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33,
ідентифікаційний код 34353904) на користь
Акціонерного товариства "Латвіяс
Крайбанка" (Akciju sabiedriba "Latvijas Krajbanka")
(Латвія, LV-1013, Рига, вул. Яна Даліня, 15
(Latvija, LV-1013, Riga, J.Dalina iela 15); реєстраційний
номер 7) судовий збір за подання
позовної заяви у розмірі 65453 (шістдесят
п'ять тисяч чотириста п'ятдесят три)
грн. 00 коп., судовий збір за подання
касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 у справі
№ 5011-48/15527-2012 у розмірі 34410 (тридцять
чотири тисячі чотириста десять) грн. 00
коп. та витрати за послуги адвокатів у
розмірі 74993 (сімдесят чотири тисячі
дев'ятсот дев'яносто три) Євро 20
євроцентів.

5. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 28.07.2014

Головуючий суддя
І.М. Отрош

Судді
М.Є.
Літвінова

Р.Б. Сташків