ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.Справа № 916/1438/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Петрова М.С., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Попова М.М., довіреність
№ б/н від 14.01.13р.;

від відповідача - Нощенко Д.В.,
довіреність № б/н від 06.11.13р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Гленкор-Юг", м.Одеса

на рішення господарського суду
Одеської області від 16.06.2014 року

по справі № 916/1438/14

за позовом скаржника

до Департаменту транспорту, зв'язку та
організації дорожнього руху Одеської
міської ради

про визнання недійсним пункту
договору.

Встановив:

У квітні 2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі по тексту - ТОВ)
„Гленкор-Юг" звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовом до Департаменту транспорту,
зв'язку та організації дорожнього руху
Одеської міської ради /далі -
Департамент/ про визнання недійсним п.
7.1 договору №22, укладеного сторонами
18.05.2011р. /з урахуванням заяв за ст.22 ГПК
України-а.с. 81-83,102/.

Позовні вимоги, мотивовані
невідповідністю умови спірного пункту
договору щодо визначення строку його
дії на період до 18.05.14р. вимогам п.53
Порядку проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування
затвердженого Постановою КМУ № 1081 від
03.12.2008р., в редакції що діяла на момент
укладення договору /далі-Порядок/.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16.06.2014 року (суддя Погребна
К.Ф.) у задоволенні позову відмовлено
повністю з підстав необґрунтованості.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
місцевого господарського суду, ТОВ
„Гленкор-Юг" звернулося до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції від 16.06.2014р. повністю і
припинити провадження у даній справі.

Скаржник вважає, що рішення
господарського суду Одеської області
від 16.06.2014р. є незаконним, оскільки при
його прийнятті судом були порушені
норми процесуального та матеріального
права:

- дана справа не підвідомча
господарському, так як це справа з
приводу укладення та виконання
адміністративного договору, а отже й
повинна була розглядатися за правилами
адміністративного судочинства;

- Департамент при укладанні договору з
ТОВ „Гленкор-Юг" вийшов за межі
повноважень, що передбачені
законодавством та уклав договір на
строк, відмінний від того, який
передбачено законодавством, але суд не
взяв дані положення до уваги.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та вислухавши
пояснення представників сторін, судова
колегія прийшла до висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом
першої інстанції, 18.05.2011р. між
Департаментом (далі - Організатор
перевезень) та ТОВ „Гленкор-Юг" ( далі -
Перевізник ) було укладено договір № 22
про організацію перевезення пасажирів
на міських автобусних маршрутах
загального користування /а.с.8-11/.

У відповідності до п.1 Організатор
перевезень надає Перевізникові право
на перевезення пасажирів на наступних
міських автобусних маршрутах
загального користування, які є єдиним
об`єктом ( комплексом ):

№ 148 "Архітекторська - просп.
Олександрівський", режим руху -
маршрутне таксі;

№ 148 "Архітекторська - просп.
Олександрівський", режим руху -
звичайний;

№ 280 "Архітекторська - Клеверний міст",
режим руху - маршрутне таксі;

№ 280 "Архітекторська - Клеверний міст",
режим руху - звичайний;

а перевізник забезпечує якісні та
безпечні перевезення пасажирів на
умовах, передбачених чинним
законодавством, цим договором та
додатком № 1 до нього, на зазначених
автобусних маршрутах загального
користування.

У відповідності до п. 2.3.2 договору
Перевізник зобов'язаний забезпечити
виконання вимог ЗУ "Про автомобільний
транспорт", Правил надання послуг
автомобільного пасажирського
транспорту та інших
нормативно-правових актів України у
транспортній сфері, а також умов
договору.

Згідно з п. 7.1. договір укладений на
термін з 18.05.2011р. до 18.05.2014р. і діє з
моменту його підписання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами, відповідно до
ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства.

Весь період дії договору сторони
керувалися його умовами, але за 2 місяці
до завершення строку дії договору
позивач листом №07/03/14-1 від 07.03.2014р.
/а.с.12-13/ направило Департаменту
пропозицію /оферту/, в якій
запропонувало привести у
відповідність до законодавчих норм
положення договору №22 про організацію
перевезення пасажирів на міських
автобусних маршрутах загального
користування від 18.05.2011р. в частині
строку дії договору та надало проект
додаткової угоди про внесення до нього
змін в частині продовження строку дії
ще на два роки, а саме з 18.05.2011 р. до 18.05.2016
р..

Листом №01-14/693 від 13.03.2014р. /а.с. 15/
Департамент відмовився від
продовження строку дії договору,
оскільки на його думку договір сторін
№22 від 18.05.2011р. відповідає чинному
законодавству України.

ТОВ „Гленкор-Юг" позивалося з вимогою
про зобов'язання Департамент укласти
такий же договір на термін з 18.05.11р. до
18.05.16р., пізніше змінило предмет спору
та просило суд визнати п.7.1 договору №22
від 18.05.2011р. недійсним, оскільки термін
дії договору, який встановлено
сторонами даним пунктом договору, не
відповідає вимогам п.53 Порядку, де
зазначено, що організатор укладає з
переможцем конкурсу договір або видає
дозвіл згідно з умовами визначеного
конкурсу. Строк дії договору, який
укладається або дозволу, який
видається за результатами конкурсу
становить п`ять років.

Відповідно до ст.ст. ст.203, 215 ЦК України
угода є недійсною, якщо її зміст
суперечить цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, до яких ч.4
ст.4 ЦК України віднесено і постанови
Кабінету Міністрів України, одначе
цією ж нормою встановлено: якщо
постанова Кабінету Міністрів України
суперечить положенням цього Кодексу
або іншому закону, застосовуються
відповідні положення цього Кодексу або
іншого закону.

Згідно зі ст. 44 ЗУ „Про автомобільний
транспорт" організація проведення
конкурсу та визначення умов перевезень
покладаються на органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування. Договір з переможцем
конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування укладають (або надають)
на термін від трьох до п'яти років.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає хибним твердження
скаржника про те, що Департамент при
укладанні договору з ТОВ „Гленкор-Юг"
вийшов за межі повноважень, що
передбачені законодавством та уклав
договір на строк, відмінний від того,
який передбачено законодавством, тому
що договір №22 від 18.05.2011р. укладено
строком на три роки, що відповідає
нормам чинного законодавства, а саме ЗУ
„Про автомобільний транспорт", який в
даному випадку і має застосовуватися,
як спеціальний. Положення пункту 53
Порядку в редакції, що діяла на момент
укладання договору №22 суперечить
відповідним положенням ЗУ „Про
автомобільний транспорт", а тому у
відповідності до ч. 4 ст. 4 ЦК України суд
першої інстанції правомірно
застосував положення саме закону,
нормативного акту вищої юридичної
сили, і відмовив в задоволенні позову
ТОВ „Гленкор-Юг".

У апеляційній скарзі скаржник
зазначив, що дана справа не підвідомча
господарському, оскільки це справа з
приводу укладення та виконання
адміністративного договору, а отже й
повинна була розглядатися за правилами
адміністративного судочинства.

Судова колегія вважає це твердження
таким, що не відповідає дійсності і
чинному законодавству, оскільки, по -
перше, предметом спору є не укладання і
не виконання договору, а визнання його
частково недійсним, по - друге, даний
договір укладено на підставі конкурсу
і він повністю відповідає п. 3 ст. 179 ГК
України і є суто комерційним, оскільки
сторони мають на меті отримання
прибутку: Перевізник у вигляді
надходжень від здійснення перевезень,
а Організатор перевезень - у вигляді
соціально-економічного ефекту та
економії коштів місцевого бюджету. До
того ж, розгляд цього спору
господарським судом не може порушити
права ТОВ „Гленкор-Юг", оскільки саме
він обрав цей суд для вирішення
спірного питання.

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд першої інстанції в
повному обсязі дослідив фактичні
обставини справи та надав вірну
юридичну оцінку правовідносинам
сторін та наявним в справі доказам, не
порушив норм матеріального та
процесуального права та на підставі ст.
44 ЗУ „Про автомобільний транспорт",
ст.ст.4, 203, 215 ЦК України прийняв законне
та обґрунтоване рішення про відмову у
позові і не вбачає підстав для його
зміни чи скасування.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати
скаржника по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 16.06.2014 року по справі
№916/1438/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Гленкор-Юг" - без
задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови станову
складено 30.07.2014р..

Головуючий суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров

Суддя
С.І. Колоколов