ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"22" липня 2014 р. Справа № 926/117/14

За позовом товариства з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76", м.
Чернівці

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 120 613,00
грн.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ковальчук Т.І.

судді Паскарь А.Д.

Байталюк В.Д.

Представники:

Позивача - Мартинюк Ю.І., Стахурська
Х.В., договір про надання правової
допомоги № 00009 від 22.11.2012 р.

Відповідач - ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ: товариство з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76"
звернулося до господарського суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про визнання платіжних доручень
недійсними, в якому просить поновити
строк позовної давності та стягнути з
відповідача кошти в сумі 120613,00 грн.

Позов мотивований тим, що в процесі
співпраці з відповідачем йому
платіжними дорученнями № 836188 від 24.11.10
р., № 836291 від 09.12.10 р., № 836293 від 09.12.10 р., №
836605 від 28.12.10 р., № 836811 від 10.03.11 р., № 1463
від 16.05.11 р., № 1206 від 15.08.11 р., № 1253 від
01.09.11 р., № 215 від 09.09.11 р., № 12677 від 22.09.11
р., № 838407 від 10.11.11 р., № 838408 від 10.11.11 р., №
838516 від 18.11.11 р., № 22208 від 22.11.11 р., № 2744895
від 13.02.12 р., №2745210 від 19.03.12 р., № 2745595 від
20.04.12 р., № 2745678 від 26.04.12 р., № 2745695 від
27.04.12 р., № 2745758 від 04.05.12 р., № 2745602 від
16.05.12 р., № 2746108 від 30.05.12 р., № 2746762 від
03.08.12 р., № 2746856 від 16.08.12 р., № 2747434 від
28.09.12 р. помилково перераховано кошти на
загальну суму 120613,00 грн., оскільки у
графі призначення платежу зазначено
договори, які не були укладені, з чого
слідує, що між сторонами жодних
зобов'язань не виникало. З огляду на те,
що перші платіжні доручення датуються
2010 роком і позовна давність пройшла,
позивач просить суд поновити строки
позовної давності. За таких обставин,
посилаючись на положення п. 1 ст. 216,
ст.ст. 229, 1212 ЦК України, ст. 207, п. 2 ст. 208
ГК України позивач просить стягнути з
відповідача кошти в сумі 120613,00 грн.
шляхом перерахунку на його рахунок.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області (суддя Гурин О.М.)
від 28.01.2014 р. порушено провадження у
справі, у подальшому розгляд справи
неодноразово відкладався.

24.02.2014 р. позивач подав заяву від 20.02.2014
р. про зміну підстав позову,
посилаючись на допущену помилку при
перерахунку коштів, просить поновити
строк позовної давності та стягнути
кошти з відповідача відповідно до ст.
1212 ЦК України як одержані без достатніх
правових підстав (т.с. 1, а.с. 47). Ухвалою
від 25.02.2014 р. заяву про зміну підстав
позову прийнято до розгляду.

03.03.2014 р. через канцелярію суду надійшла
заява позивача від 28.02.2014 р. про
поновлення строків позовної давності,
зміну підстав позову згідно наведених
в заяві аргументів (т.с. 1, а.с. 62-66).
Ухвалою від 06.03.2014 р. заяву від 28.02.2014 р.
прийнято судом до розгляду.

Відповідач надав відзив від 20.03.2014 р., в
якому просив відмовити у поновленні
строку позовної давності та відмовити
позивачу в позові за безпідставністю,
оскільки з березня 2007 р. по 01.11.2012 р. між
сторонами було укладено численні
цивільно-правові договори про надання
ОСОБА_1 товариству "Чернівецька ПМК № 76"
юридичних послуг на платній основі з
відшкодуванням витрат на відрядження
та інші потреби. Згадані договори,
зазначено у відзиві, відповідач
виконував належним чином, що
підтверджується поданими доказами:
копіями договорів про надання
юридичних послуг, копіями судових
рішень, посвідчень про відрядження (т.с.
1, а.с. 83-87).

10.04.2014 р. відповідач подав відзив № 2, в
якому зазначив докази, що
підтверджують, на його думку, укладення
між сторонами по справі
цивільно-правових угод про надання
юридичних послуг та виконання цих
послуг з боку відповідача, зауважив, що
перерахування спірних коштів
здійснено 25-ма банківськими операціями
впродовж періоду з 24.11.2010 р. по 28.09.2012 р.,
що апріорі свідчить про відсутність
будь-якої технічної помилки під час
перерахування коштів впродовж такого
тривалого періоду, а відповідальність
за правильне визначення призначення
платежу в платіжних документах несе
платник (т.с. 1, а.с. 2).

10.04.2014 р. суддя Гурин М.О. звернувся до
голови господарського суду
Чернівецької області Б.Є. Желіка з
проханням призначити колегіальний
розгляд справи № 926/117/14 у зв'язку з її
складністю та з метою недопущення
сумніву в неупередженості та
об'єктивності суду.

Розпорядженням голови господарського
суду Чернівецької області від 10.04.2014 р.
призначено колегіальний розгляд
справи № 926/117/14 у складі головуючого
судді Гурина М.О., суддів Марущака І.В.,
Ніколаєва М.І.

14.04.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшов відзив № 3 про
подання додаткових доказів у
підтвердження виконання обов'язків по
цивільно-правових угодах з позивачем з
21.03.2007 р. по 01.11.2012 р. (т.с. 2, а.с. 40-42).

29 квітня 2014 року відповідач звернувся
із заявою про відвід колегії суддів
господарського суду Чернівецької
області по справі № 926/117/14.

Ухвалою від 29.04.2014 р. заяву відповідача
про відвід колегії суддів
господарського суду Чернівецької
області задоволено частково, справу №
926/117/14 передано іншому складу суду,
визначеному в порядку, передбаченому
статтею 21 Господарського
процесуального кодексу України, в
решті заяви відмовлено.

За результатами повторного
автоматичного розподілу згідно з
розпорядженням від 29.04.2014 р. справу №
926/117/14 передано до провадження судді
Дутки В.В.

Ухвалою від 30.04.2014 р. розгляд справи в
судовому засіданні призначено на 13.05.2014
р., ухвалою від 13.05.2014 р. розгляд справи в
судовому засіданні відкладено на 29.05.2014
р. за клопотанням відповідача.

За клопотанням відповідача від 29.05.2014 р.
ухвалою суду від 30.05.2014 р. призначено
колегіальний розгляд справи у складі
трьох суддів та вирішено звернутися до
керівництва суду про визначення складу
колегії в установленому порядку.

Розпорядженням голови господарського
суду Чернівецької області від 30.05.2014 р.
Желіка Б.Є. сформовано колегію суддів з
розгляду справи № 926/117/14 у складі
головуючого судді Дутки В.В., суддів
Бутирського А.А., Ковальчук Т.І.

Ухвалою від 30.04.2014 р. справу № 926/117/14
прийнято до розгляду колегією суддів у
складі головуючого судді Дутки В.В.,
суддів Бутирського А.А., Ковальчук Т.І.,
розгляд справи призначено на 11.06.2014 р.

Ухвалою від 11.06.2014 р. розгляд справи в
судовому засіданні відкладено на 19.06.2014
р. за клопотанням позивача, який не мав
змоги направити представника в судове
засідання.

Ухвалою від 19.06.2014 р. розгляд справи в
судовому засіданні відкладено на 01.07.2014
р. за клопотанням відповідача, який не
з'явився на виклик суду в зв'язку з
хворобою.

У зв'язку з перебуванням у щорічних
відпустках суддів Дутки В.В. та
Бутирського А.А. в порядку повторного
автоматичного розподілу відповідно до
ст. 21 Господарського процесуального
кодексу України розпорядженням від
01.07.2014 р. визначено головуючого колегії
з розгляду справи № 926/117/14 суддю
Ковальчук Т.І., розпорядженням
заступника голови господарського суду
І.В. Скрипничука від 01.07.2014 р. сформовано
колегію суддів з розгляду справи №
926/117/14 у складі головуючого судді
Ковальчук Т.І., суддів Паскаря А.Д. та
Байталюка В.Д.

У судовому засіданні 01.07.2014 р.
представники позивача просили
задовольнити позов, пояснили, що кошти
в сумі 120613,00 грн. перераховані
відповідачеві безпідставно, оскільки
не існує підписаних обома сторонами і
скріплених печаткою позивача
договорів про надання відповідачем
юридичних послуг, такі послуги
останнім не надавалися, а ті, що
надавалися по укладених договорах, -
оплачені, немає також будь-яких доказів
у підтвердження надання відповідачем
таких юридичних послуг, зокрема,
відсутні акти виконаних робіт,
посвідчення про відрядження тощо.

Відповідач проти доводів
представників позивача заперечив,
пояснив, що впродовж тривалого часу -
починаючи з березня 2007 року, між ним і
позивачем існували численні
цивільно-правові угоди, предметом яких
було надання позивачеві юридичних
послуг різноманітного характеру:
представництво його інтересів у суді,
надання правових консультацій,
підготовка і подання до судів різних
інстанцій позовних заяв, відзивів на
позов, апеляційних і касаційних скарг
на судові рішення та таке ін. Договори
про надання юрдичних послуг, пояснив
відповідач, він готував і надавав на
підпис керівнику ВАТ "ПМК-76", який деякі
з цих договорів підписував, деякі, як
виявилося, не підписував, але реально
передбачені в цих договорах
зобов'язання він (відповідач) виконував
та одежував за надані послуги плату від
позивача. Надання таких послуг,
стверджував відповідач,
підтверджується значною кількістю
судових документів, з яких видно, що він
представляв інтереси позивача в
справах у різних судових інстанціях,
позивач оплачував йому надані послуги
та витрати, пов'язані з відрядженнями й
наданням послуг, при цьому часто оплату
здійснював не повністю, а частково, із
значними часовими проміжками між
платежами, наприклад, надані в 2007 році
послуги могли бути оплачені в 2010-2012
роках. Свого часу, також пояснив
відповідач, він виграв для позивача
судову справу про скасування низки
податкових повідомлень-рішень за
винагороду в сумі 420000 грн., половину з
яких позивач сплатив добровільно, а
половину - по рішенню суду, після чого
пред'явив до нього (відповідача) позов
про стягнення сплачених за інші
послуги коштів у розмірі 120613 грн. як
безпідставно отриманих.

У судовому засіданні 01.07.2014 р. суд також
дослідив наявні в матеріалах справи
документи та оголосив перерву до 10-00
год. 22 липня 2014 р.

Після оголошення перерви відповідач
через канцелярію суду подав клопотання
про надання додаткових письмових
доказів - від 16.07.2014 р. та від 21.07.2014 р.

У судовому засіданні 22.07.2014 р. судом
досліджено додатково подані документи,
заслухано додаткові пояснення
учасників судового процесу.

Представники позивача в судовому
засіданні 22.07.2014 р. заперечували проти
поданих відповідачем додаткових
доказів, стверджуючи, що ці документи
не доводять участі відповідача в
судових засіданнях в інтересах
позивача, не стосуються предмету спору
в даній справі та не зазначені в якості
підстав для платежів, що здійснювалися
спірними платіжними дорученнями,
адвокатських послуг відповідач
позивачеві не надавав, посилаючись на
наведені доводи та докази просили
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
22.07.2014 р. просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, розглянувши
матеріали справи, встановивши фактичні
обставини справи, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд встановив наступне.

Згідно матеріалів справи товариство з
додатковою відповідальністю
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" перерахувало фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_1 кошти на
загальну суму 120613,78 грн. по таких
платіжних дорученнях:

- № 836605 від 28.12.2010 р. на суму 10000,00 грн.,

- № 836188 від 24.11.2010 р. на суму 10000,00 грн.,

- № 836291 від 09.12.2010 р. на суму 5000,00 грн.,

- № 836293 від 09.12.2010 р. на суму 5000,00 грн.,

- № 1463 від 16.05.2011 р. на суму 10000,00 грн.,

- № 22802 від 22.12.2011 р. на суму 3000,00 грн.,

- № 838407 від 10.11.2011 р. на суму 2456,89 грн.,

- № 836811 від 10.03.2011 р. на суму 10000,00 грн.,

- № 2746762 від 03.08.2012 р. на суму 3000,00 грн.,

- № 1253 від 01.09.2011 р. на суму 5000,00 грн.

- № 215 від 09.09.2011 р. на суму 10000,00 грн.,

- № 1206 від 15.08.2011 р. на суму 5000,00 грн.,

- № 12677 від 22.09.2011 р. на суму 2500,00 грн.,

- № 838408 від 10.11.2011 р. на суму 2456,89 грн.,

- № 838516 від 18.11.2011 р. на суму 3000,00 грн.

- № 2747434 від 28.09.2012 р. на суму 3000,00 грн.,

- № 2746856 від 16.08.2012 р. на суму 3000,00 грн.,

- № 2744895 від 13.02.2012 р. на суму 1000,00 грн.,

- № 2745210 від 19.03.2012 р. на суму 3000,00 грн.,

- № 2745902 від 16.05.2012 р. на суму 4000,00 грн.,

- № 2746108 від 30.05.2012 р. на суму 3000,00 грн.,

- № 2745695 від 27.04.2012 р. на суму 2200,00 грн.,

- № 2745758 від 04.05.2012 р. на суму 5000,00 грн.,

- № 2745595 від 20.04.2012 р. на суму 5000,00 грн.,

- № 2745678 від 26.04.2012 р. на суму 5000,00 грн.
(т.с. 1, а.с 13-26).

Призначення платежу у відповідному
рядку вказаних платіжних дорученнях
визначено позивачем таким чином:

- "юридичні послуги від 14.07.10 р." - у
платіжному дорученні № 836605 від 28.12.2010
р.,

- "юридичні послуги від 14.07.08 р." - у
платіжних дорученнях № 836188 від 24.11.2010
р., № 836291 від 09.12.2010 р., № 836293 від 09.12.2010 р.,

- "юр. посл." - в платіжних дорученнях №
1463 від 16.05.2011 р., № 12677 від 22.09.2011 р.,

- "юридичні послуги від 10.03.11 р." - у
платіжному доручені № 836811 від 10.03.2011 р.,

- "відшкодування (повернення) витрат на
відрядження" - в платіжних дорученнях №
22802 від 22.12.2011 р., № 838407 від 10.11.2011 р.,

- "витрати на відрядження 01.08.12 Вінниця" -
в платіжних дорученнях № 2746762 від 03.08.2012
р., № 2747434 від 28.09.2012 р.,

- "ДОГБ/Нвід 16.01.11 юр послуги" - в
платіжних дорученнях № 1253 від 01.09.2011 р.,
№ 215 від 09.09.2011 р., № 1206 від 15.08.2011 р.,

- "поверн. витрат на відрядж. від 10.11.11 р."
- у платіжних дорученнях № 838408 від
10.11.2011 р., № 838516 від 18.11.2011 р.,

- "витрати на відрядження Вінниця" - в
платіжному дорученні № 2746856 від 16.08.2012
р.,

- "повернення витрат на відрядж. від
10.02.12 р." - в платіжному дорученні 2744895
від 13.02.2012 р.,

- "поверн. витрат на відрядж. від 19.03.12 р."
- в платіжних дорученнях № 2745210 від
19.03.2012 р., № 2745695 від 27.04.2012 р., № 2745595 від
20.04.2012 р., № 2745678 від 26.04.2012 р.,

- "адв. послуги" - в платіжних дорученнях
№ 2745902 від 16.05.2012 р., № 2746108 від 30.05.2012 р.,

- "поверн. витрат рах б/н від 04.05.12" - в
платіжному дорученні № 2745758 від 04.05.2012
р.

Позивач стверджує, що перерахування
коштів відповідачеві коштів на
підставі вищезгаданих платіжних
доручень ґрунтується на договорах, які
не були укладені, тобто не існуючих,
компенсація витрат на відрядження
здійснена за відсутності посвідчень
про відрядження та авансових звітів
про використання коштів, отже, мала
місце помилка, у зв'язку з чим кошти в
загальній сумі 120613,00 грн. перераховані
відповідачу безпідставно та
підлягають поверненню в порядку ст. 1212
ЦК України.

У матеріалах справи представлено
кілька договорів про надання юридичних
послуг на платній основі, укладених між
позивачем ("Замовник") та відповідачем
("Виконавець"), які за формальними
ознаками відповідають вимогам щодо
укладених договорів (ст. 638 Цивільного
кодексу України), й укладення яких та
виконання їх відповідачем позивач не
заперечує:

1) договір від 21.03.2007 р. (предмет -
представлення прав та інтересів,
консультації, оформлення та подання
позовних заяв до господарського суду
Чернівецької області про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень №№ 00115615, 001142151,
001143151, 00114815, 00114915, 001150151, 001155151, 001154151,
001140151, 001145151, 00114615, 00114715, 00151151, 001139151 ДПІ у
м. Чернівці) (т.с. 1, а.с. 40, 153 т.с. 2, а.с. 44-46
);

2) договір від 21.10.2007 р. (предмет - надання
послуг з отримання дубліката наказу №
8/598 від 03.10.2005 р. господарського суду м.
Києва про стягнення коштів з ЗАТ "БФК
"СТРІЖ") (т.с. 1, а.с. 41, 153, 186);

3) договір від 01.06.2008 р. (предмет -
підготовка та оформлення касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України на постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
по справах № 6/90 та № 6/61 (т.с. 1, а.с. 42, 153,
т.с. 2, а.с. 47-48);

4) договір від 13.10.2010 р. (предмет - надання
юридичної допомоги, підготовка та
оформлення позовних заяв щодо
оскарження податкових
повідомлень-рішень № /0 від 08.10.2010
р. та № /0 від 08.10.2010 р. ДПІ у м.
Чернівці) (т.с. 1, а.с. 43, 153, т.с. 2, а.с. 61-64,
т.с. 3, а.с. 105-108).

При цьому, як пояснили представники
сторін, хоча абзацом 4 пункту 4 вказаних
договорів передбачено, що підставою
для здійснення оплати Виконавцю згідно
умов договору є акти виконаних робіт,
надані ОСОБА_1 послуги за вказаними
договорами були оплачені без складання
таких актів.

Згідно письмових пояснень ТДВ "ПМК-76",
які відповідач не заперечує, послуги за
договорами від 21.07.2007 р., 21.10.2007 р. та від
01.06.2008 р. оплачені ОСОБА_1 у 2007-2008 роках,
тобто зазначені договори не пов'язані
зі спірними платіжними дорученнями. Не
входить до предмету спору й послуги за
договором від 13.10.2010 р., стягнення плати
за які було предметом розгляду
гсоподарського суду у справі № 926/386/13
(т.с. 1, а.с. 174-178).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відсутні будь-які
документи, які підтверджують
повноваження відповідача як адвоката
на надання правової допомоги
позивачеві, за яку сплачено спірні
кошти, як-от, договір про надання
правової допомоги, довіреність, ордер,
доручення органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги.

Відповідач у відзиві від 20.03.2014 р. серед
інших доводів на спростування позову
стверджував, що між ним і позивачем
впродовж періоду з 21.03.2007 р. по 01.11.2012 р.
було укладено численні
цивільно-правові договори про надання
юридичних послуг, які він виконував
належним чином.

Перевіряючи ці доводи сторін у ході
судового розгляду справи, суд
встановив, що окрім вказаних вище
укладених належним чином договорів
(від 21.03.2007 р., від 21.10.2007 р., від 01.06.2008 р.
та від 13.10.2010 р.), в матеріалах справи є в
наявності копії договорів між
позивачем і відповідачем про надання
юридичних послуг, які (договори) в одних
випадках не підписані однією з сторін -
позивачем (тобто не відображають
волевиявлення однієї з сторін угоди), в
інших випадках - договори підписані без
зазначення дати укладення та/або
підпис замовника (позивача) не
засвідчено його печаткою.

При цьому відповідачем надано докази,
які підтверджують вчинення ним певних
юридичних дій в інтересах позивача і
які охоплюються предметом дев'яти з
десяти таких договорів.

Зокрема:

1) договір № 5 без дати і без відтиску
печатки на підписі замовника (ВАТ
"ПМК-76"), предмет договору - участь,
підготовка письмового заперечення,
подання необхідних доказів, участь у
судових засіданнях по справі № 6/305
господарського суду Чернівецької
області за адміністративним позовом
ДПІ у м. Чернівці до ВАТ "ПМК-76" м.
Чернівці "Про примусове стягнення
податкового боргу на рахунок активів
боржника" (т.с. 1, а.с. 102-103).

У томі справи 1 на арк. справи 104-105
представлена копія ухвали
господарського суду Чернівецької
області від 10 березня 2009 р. про закриття
провадження у справі № 6/305 за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Чернівці до
відкритого акціонерного товариства
"Пересувна механізована колона № 76" про
стягнення податкового боргу за рахунок
активів боржника в сумі 435600,32 грн., в
якій представником відповідача (ВАТ
"ПМК-76") зазначено ОСОБА_1 Після
оголошення перерви в судовому
засіданні 01.07.2014 р. відповідачем
додатково подано докази, що він
ознайомлювався з матеріалами справи №
6/305 в господарському суді Чернівецької
області як представник ВАТ "ПМК-76" (т.с. 3,
а.с. 104);

2) договір № 126 без дати і без відтиску
печатки на підписі замовника, предмет
договору - участь, підготовка
письмового заперечення, подання
необхідних доказів, участь у судових
засіданнях по справі № 2/233
господарського суду Чернівецької
області за позовом ВАТ "ПМК-76" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівці "Про визнання нечинним
податкового повідомлення № 1/804 від 10
липня 2008 р. (т.с. 1, а.с. 106-107).

На підтвердження своїх заперечень
проти позову відповідач надав копію
ухвали Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2012 р. у
справі № 2/233 за результатами розгляду
апеляційної скарги державної
податкової інспекції у місті Чернівцях
на постанову господарського суду
Чернівецької області від 07 травня 2012
року у справі за адміністративним
позовом відкритого акціонерного
товариства "Пересувна механізована
колона № 76" до державної податкової
інспекції у м. Чернівцях про визнання
нечинною податкової вимоги № 1/804 від 10
липня 2008 р., з тексту якої вбачається, що
інтереси ВАТ "Чернівецька ПМК-76" у даній
справі представляв ОСОБА_1 (т.с. 2, а.с.
77-79).

Після оголошення перерви в судовому
засіданні 01.07.2014 р. відповідачем
додатково подано копію постанови
господарського суду Чернівецької
області від 07 травня 2012 р. у справі № 2/233
за адміністративним позовом
відкритого акціонерного товариства
"Пересувна механізована колона № 76" до
державної податкової інспекції у м.
Чернівцях про визнання нечинною
податкової вимоги, в якій (постанові)
представником позивача зазначено
ОСОБА_1 за довіреністю від 01.02.2010 р. (т.с.
3, а.с. 109-110);

3) договір від 01.08.2010 р., не підписаний
ВАТ "ПМК-76", предмет договору - надання
юридичних послуг по підготовці,
вивченню матеріалів позовної заяви
ОСОБА_2 до ВАТ "ПМК-76" "Про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1",
підготовка, подача зустрічної заяви
про виселення ОСОБА_2, участь у судових
засіданнях Шевченківського районного
суду м. Чернівці, апеляційного суду
Чернівецької області, отримання копій
судових рішень, надання консультацій
по земельному, податковому, цивільному
законодавству (т.с. 1, а.с. 112-113).

У підтвердження своїх доводів, що він
представляв інтереси позивача, приймав
участь і отримував судові рішення у
справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "ПМК-67"
про визнання права власності на
квартиру, відповідач подав копії
матеріалів зі справи № 2-22/11 за позовом
ОСОБА_2 до ТДВ "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76" про визнання
права власності на квартиру та
зустрічним позовом ТДВ "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76" до
ОСОБА_2 про виселення з квартири, яка
(справа) розглядалася Шевченківським
районним судом м. Чернівці та
Апеляційним судом Чернівецької
області. З вказаних документів видно,
що ОСОБА_1 на підставі виданої ВАТ
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" довіреності від 01.02.2010 р.
представляв інтереси ВАТ "ПМК-76" у даній
справі, а також подавав до суду заяву
про отримання копії ухвали від 03.08.2011 р.,
отримав копію позовної заяви ОСОБА_2 та
одержував процесуальні документи суду
(т.с. 3, а.с. 79- 29);

4) договір від 19.11.2010 р., не підписаний
ВАТ "ПМК-76", предмет договору - надання
юридичної допомоги, підготовка та
оформлення позовних заяв до судових
інстанцій України щодо оскарження
податкової вимоги № 1/1306 від 02
листопада 2010 р. ДПІ у м. Чернівці,
представництво прав та інтересів ВАТ
"ПМК-76" в усіх необхідних установах,
організаціях, підприємствах, судових
та правоохоронних органах України (т.с.
1, а.с. 114-115).

На арк. справи 116, 117-119 тому справи 1 в
наявності копії ухвал Чернівецького
окружного адміністративного суду у
справі № 2а-3495/10/2470 за адміністративним
позовом відкритого акціонерного
товариства "Чернівецька пересувна
механізована колона 76" до Державної
податкової інспекції у м. Чернівці про
визнання податкової вимоги нечинною:

- від 23.11.2010 р. про призначення до
розгляду клопотання про забезпечення
адміністративного позову та

- від 24.11.2010 р. про відмову у задоволенні
клопотання ВАТ "ПМК 76" у задоволенні
клопотання про забезпечення
адміністративного позову.

Предметом оскарження в даній справі
була перша податкова вимога № 1/1306 від 02
листопада 2010 р., представником позивача
(ВАТ "ПМК-76") в даній справі виступав
ОСОБА_1

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду у справі №
2а-3495/10/2470 від 17.03.2011 р. у задоволенні
адміністративного позову ВАТ "ПМК-76" до
ДПІ у м. Чернівці відмовлено,
представником позивача в даному
судовому рішенні зазначено ОСОБА_1 (т.с.
1, а.с. 120-125).

У подальшому ОСОБА_1 виступав
представником ВАТ "ПМК-76" під час
апеляційного перегляду постанови
Чернівецького окружного
адміністративного суду у справі №
2а-3495/10/2470 від 17.03.2011 р. (ухвала
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14.07.2011 р.
(т.с. 1, а.с. 127-130). Також по справі №
2а-3495/10/2470 ОСОБА_1 від імені ВАТ "ПМК-76"
підготував і надіслав до Вищого
адміністративного суду України
клопотання про відновлення строку для
подання касаційної скарги та касаційну
скаргу на ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17.03.2011 р. (т.с. 1, а.с. 200-208).

Після оголошення перерви в судовому
засіданні 01.07.2014 р. відповідачем
додатково подано отримані на запит до
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 04.07.2014 р. докази підготовки
і подання ним до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
апеляційної скарги на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду у справі №
2а-3495/10/2470 від 17.03.2011 р. (т.с. 3, а.с. 63-64, 65,
115-119);

5) договір від 23.11.2010 р., не підписаний
ВАТ "ПМК-76", предмет договору - надання
юридичної допомоги, підготовка та
оформлення позовних заяв до судових
інстанцій України щодо визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень від 08 листопада 2010
р. ДПІ у м. Чернівці:

- № /0, яким визначено суму штрафу з
плати за землю 1695,11 грн.,

- № /0, яким визначено суму штрафу з
плати за землю 43080,97 грн.,

- № /0, яким визначено суму штрафу з
плати за землю 53392,76 грн.,
представництво прав та інтересів ВАТ
"ПМК-76" в усіх необхідних установах,
організаціях, підприємствах, судових
та правоохоронних органах України (т.с.
1, а.с. 132-133).

У матеріалах справи на арк. 134-136 тому 1 в
наявності подані відповідачем копії
ухвал Чернівецького окружного
адміністративного суду у справі №
2а-3530/10/2470 від 26 листопада 2010 р. про
залишення без руху та від 06 грудня 2010 р.
про повернення ВАТ "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76"
позовної заяви до державної податкової
інспекції у м. Чернівці про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень від 08 листопада №
/0 та № /0, а також ухвали від
13.03.2011 р. про відкриття провадження в
адміністративній справі № 2а/2470/557/11 за
вказаним позовом ВАТ "Чернівецька
ПМК-76". Ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2011 р. у справі № 2-а/3530/10/2470
відкрито апеляційне провадження за
апеляційною скаргою відкритого
акціонерного товариства "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76" на
ухвалу Чернівецького окружного
адміністративного суду від 06.12.2010 р. у
справі за адміністративним позовом ВАТ
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" до державної податкової
інспекції про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень (т.с. 1,
а.с. 137).

У вказаних процесуальних документах
ОСОБА_1 не згадується як представник
ВАТ "Чернівецька ПМК-76", однак на а.с.
149-150 у третьому томі справи в наявності
подана відповідачем копія ухвали
Вінницького апеляційного
адміністративного суду у справі №
2-а-3530/1024/70 від 15.02.2011 р. за результатами
розгляду апеляційної скарги
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76"на ухвалу Чернівецького
окружного адміністративного суду від 06
грудня 2010 року у справі за
адміністративним позовом відкритого
акціонерного товариства "Чернівецька
пересувна механізована колона № 765"до
державної податкової інспекції у м.
Чернівці про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.
Чернівці від 08 листопада 2010 року №
/0, № /0 та № /0, з якої
(ухвали) видно, що представництво
інтересів ВАТ "ПМК-76" у даній справі
здійснював ОСОБА_1;

6) договір від 16.01.2011 р., не підписаний
ВАТ "ПМК-76", предмет договору - надання
юридичних послуг по підготовці,
вивченню матеріалів позовної заяви ТОВ
"Баянівка" (так в договорі) до ВАТ "ПМК-76"
"Про стягнення заборгованості в сумі
3280226,00 грн., 57111,88 грн. пені, державне мито
25500,00 грн.", підготовка та подача
заперечень на позовну заяву ТОВ
"Баянівка", участь у судових засіданнях
господарського суду Чернівецької
області по справі № 9/3, підготовка
апеляційної скарги на рішення від 28
березня 2011 р. господарського суду
Чернівецької області по справі № 9/3,
підготовка, розгляд мирової угоди по
справі № 9/3, надання консультацій по
земельному, податковому, цивільному,
господарському законодавству (т.с. 1,
а.с. 138-139);

Як видно з поданих відповідачем копій
ухвали від 21.03.3011 р. та рішення від 28
березня 2011 р. господарського суду
Чернівецької області у справі № 9/3 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка" до
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" про стягнення 3280226,00 грн.
основного боргу та 57111,88 грн. пені,
представництво інтересів відповідача -
"ВАТ "ПМК-76", у даній справі здійснював
ОСОБА_1 (т.с. 3, а.с. 143-148);

7) договір без дати, не підписаний ВАТ
"ПМК-76", предмет договору - надання
консультацій з податкового
законодавства України, усні
консультації адміністрації ВАТ "ПМК-76"
по трудовому законодавству України,
консультації по питанню розірвання
договору купівлі-продажу нерухомих
об'єктів, проведення розподілу
нерухомого майна, проведення державної
реєстрації тощо (т.с. 1, а.с. 140-141).

Документів, які б свідчили про
виконання відповідачем даного
договору, в справі немає;

8) договір без дати, не підписаний ВАТ
"ПМК-76", предмет договору -
представлення прав та інтересів,
консультації, оформлення та подання
позовних заяв, скарг, представлення
інтересів в судових засіданнях
Шевченківського районного суду м.
Чернівці по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3, що діє в інтересах
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи на
стороні позивача - Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради до ВАТ
"ПМК-76" "Про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири" (т.с. 1, а.с.
142-143);

Відповідачем подано копії рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці у справі № 2-57 від 31.05.2010 р. за
позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа на стороні позивачів
Служба у справах дітей Чернівецької
міської ради, до ВАТ "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76",
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради, треті особи на стороні
відповідачів приватний нотаріус
ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири та
зобов'язання надати квартири (т.с. 2, а.с.
9-12).

Відповідач стверджує, що приймав
участь у даній справі як представник
ПМК-76 та третьої особи ОСОБА_8, однак у
згаданому рішенні прізвище
представника відповідача не зазначено.

Проте, після оголошення перерви в
судовому засіданні 01.07.2014 р.
відповідачем додатково подано
отримані на відповідний запит до
Шевченківського районного суду м.
Чернівці копії матеріалів зі справи №
2-57/10, яка розглядалася Шевченківським
районним судом м. Чернівці та
Апеляційним судом Чернівецької
області. З цих матеріалів слідує, що в
даній справі ОСОБА_1 особисто вчиняв
дії, на які був уповноважений, подавав
до суду заяви і клопотання як
представник ВАТ "ПМК-76" по довіреності
від 01 лютого 2009 р. № ПМК-юр (т.с. 3, а.с.
63-64, 65, 67-78).

9) договір без дати, не підписаний ВАТ
"ПМК-76", предмет договору - участь у
судових засіданнях, підготовка
письмового заперечення, подання
необхідних доказів, участь по
цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до
ВАТ "ПМК-76", третьої особи ОСОБА_10 "Про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП" (т.с. 1, а.с. 144-145).

У матеріалах справи в наявності копія
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці у справі № 2-1410 від 14
грудня 2009 року за позовом ОСОБА_9 до
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" за участю третьої особи
ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, з
тексту якої вбачається, що ОСОБА_1
представляв інтереси ВАТ "Чернівецька
ПМК № 76" як відповідача у справі № 2-1410,
йому ж - ОСОБА_1, апеляційний суд
Чернівецької області надсилав
повідомлення про дату і час розгляду
цієї справи (т.с. 2, а.с. 15-16, т.с. 3 а.с. 53).

Після оголошення перерви в судовому
засіданні 01.07.2014 р. відповідачем подано
до суду документи, які підтверджують
його участь у вказаній справі як
представника ВАТ "Чернівецька ПМК-76", а
саме - повістку про виклик до суду,
подану ним заяву від 09.02.2010 р. до
Апеляційного суду Чернівецької
області про відкладення розгляду
справи в зв'язку з неможливістю
прийняти участь в судовому засіданні,
оригінал апеляційної скарги ОСОБА_9
(т.с. 3, а.с. 94-101);

10) договір без дати, не підписаний ВАТ
"ПМК-76", предмет договору - ознайомлення
з матеріалами справи Першотравневого
районного суду м. Чернівці; направлення
письмових запитів на адресу Державної
податкової інспекції у м. Чернівці,
Чернівецький міський центр зайнятості,
Чернівецьку медико-соціальну
експертизу; участь, подання необхідних
доказів, участь в судових засіданнях
Першотравневого районного суду м.
Чернівці по цивільній справі за
позовом ОСОБА_11 до ВАТ "ПМК-76" "Про
стягнення матеріальної шкоди - 10000,00
грн. та моральної шкоди 50000,00 грн.",
контроль за виконанням рішення від 06
квітня 2009 р. Першотравневого районного
суду м. Чернівці, представлення прав та
інтересів ВАТ "ПМК-76" в установах,
підприємствах та організаціях м.
Чернівці та Чернівецької області з
питань виконання умов договору (т.с. 1,
а.с. 146-147).

В матеріалах справи в наявності (т.с. 2,
а.с. 5-8) судові рішення у справі № 2-176/2009
рік за позовом ОСОБА_11 до ВАТ
"Чернівецька ПМК-76" про відшкодування
60000,00 грн. матеріальної та моральної
шкоди: Першотравневого районного суду
м. Чернівці від 06.04.2009 р. та апеляційного
суду Чернівецької області від 10.06.2009 р.,
в яких вказано представника
відповідача - ОСОБА_1

Окрім того, в матеріалах справи є
подані відповідачем докази, які
засвідчують, що ОСОБА_1 представляв
інтереси позивача у судових справах,
які не відображені ані в укладених
сторонами договорах, ані в не
укладених, на які посилається позивач в
обґрунтування позовних вимог, а саме:

- ухвала Вищого адміністративного суду
України від 15.02.2012 р. у справі № 9/64,

- постанова Вищого адміністративного
суду України від 24.11.2009 р. у справі №
К-15982/08 (№ справи в першій інстанції 9/57),

- постанова Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30.08.2012 р. у
справі № 2а/2470/3643/11,

- ухвала Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.07.2012 р. у
справі № 2а/2470/736/12;

- заява ВАТ "ПМК-76" від 06.06.2011 р. № 247 у
справі № 2а-2470/534/11 про відкладення
розгляду справи в зв'язку з
неможливістю явки представника ВАТ
ОСОБА_1 (т.с. 2, а.с. 53-55, 56-59, 69-70, 75-76, т.с. 3,
а.с. 112-114, 128).

При цьому частина з названих
документів засвідчена мокрою печаткою
позивача - ТДВ "Чернівецька ПМК-76" (т.с. 3,
а.с. 69-70, 75-76, т.с. 3, а.с. 112-114, 128), з чого
можна судити, що позивач був обізнаний
з відповідними діями ОСОБА_1 щодо
представництва його інтересів у певних
судових справах і фактично приймав
виконання останнім послуг з такого
представництва.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди (ст.
638 ЦК України).

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Дослідивши названі вище 10 договорів, на
які відповідач посилається в
підтвердження своїх заперечень проти
позову, суд констатує, що вісім з них не
відповідають вимогам закону щодо ознак
укладеного договору - не містять дати
укладення та підпису і печатки однієї з
сторін - ТДВ "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76", тому не є
належними доказами, які підтверджують
наявність між ОСОБА_1 та позивачем
оформлених цими договорами
правовідносин з надання юридичних
послуг та представництва інтересів
позивача у судах та інших установах і
організаціях.

Щодо двох договорів - № 5 без дати і без
відтиску печатки на підписі замовника
(ВАТ "ПМК-76"), предмет договору - участь,
підготовка письмового заперечення,
подання необхідних доказів, участь у
судових засіданнях по справі № 6/305
господарського суду Чернівецької
області за адміністративним позовом
ДПІ у м. Чернівці до ВАТ "ПМК-76" м.
Чернівці "Про примусове стягнення
податкового боргу на рахунок активів
боржника", та № 126 без дати і без
відтиску печатки на підписі замовника,
предмет договору - участь, підготовка
письмового заперечення, подання
необхідних доказів, участь у судових
засіданнях по справі № 2/233
господарського суду Чернівецької
області за позовом ВАТ "ПМК-76" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівці "Про визнання нечинним
податкового повідомлення № 1/804 від 10
липня 2008 р., суд дійшов висновку, що вони
є укладеними, оскільки чинне цивільне
законодавство не визначає дату
укладення договору та відтиск печатки
на підписі учасника договору істотними
умовами договору, відсутність яких
свідчить про те, що такий договір є
неукладеним.

Зазначені дефекти форми договору не
позбавляють можливості встановити
волевиявлення сторін, що його уклали
(оферту й акцепт), а також всі істотні
його умови - предмет, ціну, порядок
оплати послуг, строк дії договору.
Окрім того, як встановив суд, зазначені
договори відповідач виконував
щонайменше в частині представництва
інтересів позивача у справах № 6/305 та №
2/233 (т.с. 1, а.с. 104-105, т.с. 2, а.с. 77-79, т.с. 3,
а.с. 104, 109-110).

У абзаці 6 пункту 2.6 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", зі змінами і доповненнями,
роз'яснено, що, зокрема, не вважаються
вчиненими правочини (укладеними
господарські договори), в яких (за
якими): відсутні передбачені законом
умови, необхідні для їх укладення (не
досягнуто згоди за всіма істотними для
даного правочину умовами); не отримано
акцепт стороною, що направила оферту;
не передано майно, якщо відповідно до
законодавства необхідна його передача;
не здійснено державну реєстрацію або
нотаріальне посвідчення, необхідні для
його вчинення, тощо. Визначення
договору як неукладеного може мати
місце на стадії укладення договору, а
не за наслідками виконання його
сторонами. Отже, якщо дії сторін
свідчать про те, що оспорюваний договір
фактично було укладено, суд має
розглянути по суті питання щодо
відповідності його вимогам закону; це
правило не стосується випадків, коли
для вчинення правочину необхідні його
державна реєстрація або нотаріальне
посвідчення, оскільки за відсутності
відповідної реєстрації чи посвідчення
договір в будь-якому разі не вважається
укладеним.

Також судом установлено, що, незважаючи
на те, що інші 8 договорів, на які
посилається позивач, ним не підписані,
тобто письмово не зафіксовано акцепт
останнього на оферту відповідача, між
ВАТ (ТДВ) "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76" та ОСОБА_1
існували фактичні договірні
правовідносини, в межах яких останній
брав від імені позивача участь в
судових справах, що розглядалися
господарським судом Чернівецької
області, Першотравневим та
Шевченківським районними судами м.
Чернівці, апеляційним судом
Чернівецької області, Вінницьким
апеляційним адміністративним судом та
Вищим адміністративним судом України,
і представляв інтереси ВАТ (ТДВ)
"Чернівецька ПМК-76" як сторони
(позивача, відповідача) у судових
процесах.

При цьому у 9 випадках представництво
інтересів позивача у суді ОСОБА_1
здійснював саме в тих судових справах,
участь в яких передбачена предметами
вказаних вище не укладених належним
чином та укладених з дефектами форми
договорів.

Суд констатує, що позивач видав ОСОБА_1
довіреності на право представляти
інтереси:

1) відкритого акціонерного товариства
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76":

- № ПМК-юр від 01.02.2017 р. терміном дії з 01
лютого 2007 року по 31 грудня 2009 р. (т.с. 3,
а.с. 72),

- без номеру від 01.02.2010 р. та № 47 від
01.02.2010 р. терміном дії з 01 лютого 2010 року
по 31 грудня 2015 р. (т.с. 3, а.с. 22, 51, 74)

2) товариства з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76" -
довіреність без номеру від 01 лютого 2010
р. терміном дії з 01 лютого 2010 року по 31
грудня 2015 р. (т.с. 3, а.с. 52).

У зазначених довіреностях ОСОБА_1
уповноважений представляти інтереси
довірителя - позивача, в усіх державних,
громадських та інших підприємствах,
установах, організаціях незалежно від
їх підпорядкування, форм власності та
галузевої належності при вирішенні
будь-яких питань, представляти
інтереси та права в установах
нотаріату, адвокатури, усіх судах
України з правом підпису, подання
скарг, позовних заяв, апеляційних та
касаційних скарг і т.д., вести справи
(цивільні, адміністративні,
кримінальні, господарські) в судових
установах України (місцевому,
апеляційному, Вищому господарському
суді України, Вищому адміністративному
суді України, Верховному Суді України)
з повним обсягом процесуальних прав,
представляти довірителя в органах
державної виконавчої служби з питань,
пов'язаних з виконанням рішень, ухвал,
постанов, вироків судів, отримувати
майно та грошові кошти, приймати участь
у виконавчих діях, здійснювати всі
необхідні дії для захисту та
представлення інтересів "ПМК-76" на
території України.

У справі відсутні докази, що указані
довіреності були відкликані
довірителем в спірний період (з 21.03.2007
р. по 01.11.2012 р.) і що ОСОБА_1 у цей час діяв
в інтересах позивача без відповідних
правових підстав, при перетворенні
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" у товариство з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76"
раніше видана ОСОБА_1 довіреність від
01.02.2010 р. була підтверджена керівником
ТДВ "Чернівецька ПМК № 76" (т.с. 3, а.с. 52,
89-90).

Відповідно до ст. 237 Цивільного кодексу
України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Представництво, яке грунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами. Довіреність на
вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі (ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України).

Згідно зі ст. 246 ЦК довіреність від
імені юридичної особи видається її
органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи.

Видані позивачем ОСОБА_1 довіреності
ПМК-юр від 01.02.2017 р., без номеру від 01.02.2010
р., № 47 від 01.02.2010 р. відповідають
зазначеним вимогам, а також приписам
ст. 247 ЦК щодо зазначення в довіреності
її строку.

Позивачем не подано доказів, що вказані
довіреності були ним скасовані
протягом періоду з дня їх видачі і до
01.11.2012 року - періоду, впродовж якого
відповідач надавав йому послуги з
представництва у судових справах,
вказаних в предметах неукладених та
укладених з дефектом форми договорів,
на які позивач посилається в
обґрунтування своїх вимог, а саме:

- у справі № 6/305 за адміністративним
позовом ДПІ у м. Чернівці про примусове
стягнення податкового боргу на рахунок
активів боржника;

- у справі № 2/233 про визнання нечинним
податкового повідомлення № 1/804 від 10
липня 2008 р.;

- у справі № 2-22 за позовом ОСОБА_2;

- у справі № 2а-3495/10/2470 про оскарження
податкової вимоги № 1/1306;

- у справі № 2а-3530/10/2470 про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень від 08.11.2010 р.;

- у справі № 9/3 за позовом ТОВ "Боянівка";

- у справі № 2-57 за позовом ОСОБА_3;

- у справі № 2-1410 за позовом ОСОБА_9;

- у справі № 2-176/2009 за позовом ОСОБА_11

Статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України, ст. ст.
26, 38, 42 Цивільного процесуального
кодексу України, ст.ст. 56, 58 Кодексу
адміністративного судочинства України
юридичних осіб у судах можуть
представляти представники,
повноваження яких, в тому числі,
підтверджуються виданою відповідною
юридичною особою довіреністю.
Оригінали довіреностей або засвідчені
підписом судді копії з них
приєднуються судом до справи.

При цьому, процесуальні кодекси
України встановлюють вимоги до
довіреностей, які посвідчують
повноваження представника учасника
судового процесу, та зобов'язують суди
перевіряти повноваження представника,
який приймає участь у судовому процесі
чи подає до суду певні документи (ст.ст.
28, 57, 59, 63 ГПК України, ст.ст. 107, 127 КАС
України, ст. 163 Цивільного
процесуального кодексу України).

Листом позивача від 13.06.2013 р. № 146
підтверджується, що довіреність на
право представляти інтереси ТДВ "ПМК-76"
(ТДВ помилково, на той час - ВАТ) була
видана ОСОБА_1 ще 01.02.2007 р. (т.с. 1, а.с. 174).

Таким чином, з наведених вище доказів,
оцінених у сукупності, суд приходить до
висновку, що між позивачем та
відповідачем впродовж періоду з 01.02.2007
р. по 01.11.2012 існували договірні
правовідносини представництва,
засновані на договорах від 21.03.2007 р., від
21.10.2007 р., від 01.06.2008 р. та від 13.10.2010 р., а
також на довіреностях ПМК-юр від 01.02.2017
р., без номеру від 01.02.2010 р., № 47 від
01.02.2010 р. та договорах № 5 без дати і без
відтиску печатки на підписі замовника
(ВАТ "ПМК-76"), предмет договору - участь,
підготовка письмового заперечення,
подання необхідних доказів, участь у
судових засіданнях по справі № 6/305
господарського суду Чернівецької
області за адміністративним позовом
ДПІ у м. Чернівці до ВАТ "ПМК-76" м.
Чернівці "Про примусове стягнення
податкового боргу на рахунок активів
боржника" і № 126 без дати і без відтиску
печатки на підписі замовника, предмет
договору - участь, підготовка
письмового заперечення, подання
необхідних доказів, участь у судових
засіданнях по справі № 2/233
господарського суду Чернівецької
області за позовом ВАТ "ПМК-76" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівці "Про визнання нечинним
податкового повідомлення № 1/804 від 10
липня 2008 р.".

У матеріалах справи також в наявності
копії виданих позивачем відповідачеві
посвідчень про відрядження:

- від 08.08.2012 р. № 397 (згідно з наказом № 139
від 08.08.2012 р.) та від 08.11.2011 р. № В-юр до м.
Вінниця до апеляційного
адміністративного суду по виробничих
питаннях та для отримання копії
постанови та ознайомлення з справою.
Згідно представлених в т.с. 1 на а.с. 148-154
посвідчень відповідач перебував у
відрядженні в зазначеній судовій
установі з 08.08.2012 р. по 09.08.2012 р. та з
08.11.2011 р. по 09.11.2011 р.,

- до Вищого адміністративного суду
України в м. Києві по виробничих
питаннях та для участі в судовому
засіданні: посвідчення про відрядження
від 26.10.2012 р. № В-ВАСУ - підтверджено
перебування відповідача у відрядженні
з 28.10.2012 р. по 29.10.2012 р.; посвідчення про
відрядження від 12.10.2012 р. № К-ВАСУ -
підтверджено відрядження з 14.10.2012 р. по
16.10.2012 р., посвідчення про відрядження
від 19.10.2012 р. № КП - підтверджено
відрядження з 21.10.2012 р. по 23.10.2012 р. (т.с. 2,
а.с. 34-36).

Позивач стверджує, що не відряджав
відповідача у відрядження та не
видавав йому посвідчень про
відрядження, на підтвердження чого
посилається на копію журналу
реєстрації відрядних посвідчень та
копію книги реєстрації наказів.

Оглянувши вказані докази на а.с. 89-170 в
т.с. 2, суд констатує, що дійсно в
представлених документах відсутні
накази ВАТ (ТДВ) "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76" про
відрядження ОСОБА_1 до ВАСУ та ВААС.

Згідно запису в журналі реєстрації
відрядних посвідчень в рядку 397 за 2012
рік за наказом № 139 від 08.08.2012 р. до
Вінницького адміністративного суду
відряджено юриста Мушієка А.В. на
період з 08.08.2012 р. по 09.08.2012 р. (т.с. 2, а.с.
137).

Однак на копії посвідчення № 297 від
08.08.2012 р. про відрядження ОСОБА_12,
скріпленого підписом керівника і
печаткою ТДВ "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76", проставлені
також печатки Вінницького
апеляційного адміністративного суду, в
зв'язку з чим у суду відсутні підстави
сумніватися, що відповідач з 08.08.2012 по
09.08.2012 р. дійсно перебував у відрядженні
у Вінницькому адміністративному
апеляційному суді у справі, яка
стосувалася інтересів позивача, на
підставі виданого останнім
посвідчення про відрядження.

Окрім того, згідно копій судових
рішень, що містяться в матеріалах
справи, ОСОБА_1 представляв інтереси
ВАТ (ТДВ) "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76":

24.11.2009 р. - у Вищому адміністративному
суді України у справі № К-15982/08 (т.с. 2,
а.с. 56, справа № 9/57 у першій інстанції, №
22-а-968/08 в апеляційній інстанції),

15.02.2011 р. - у Вінницькому апеляційному
адміністративному суді у справі №
2-а-3530/10/2470 (т.с. 3, а.с. 149-150),

14.07.2011 р. - у Вінницькому апеляційному
адміністративному суді у справі №
2а-3495/10/2470 (т.с. 2, а.с. 66),

03.11.2011 р. - у Вінницькому апеляційному
адміністративному суді у справі №
2а-3167/10/2470 (т.с. 2, а.с. 72),

15.02.2012 р. - у Вищому адміністративному
суді України у справі № 9/64 (т.с. 2, а.с. 63),

21.03.2012 р. - у Вищому адміністративному
суді України у справі № 6/91/07 (т.с. 2, а.с.
44),

05.07.2012 р. - у Вінницькому апеляційному
адміністративному суді у справі №
2а/2470/236/12 (т.с. 2, а.с. 75),

02.08.2012 р. - у Вінницькому апеляційному
адміністративному суді у справі № 2/233
(т.с. 2, а.с. 77),

30.08.2012 р. - у Вінницькому апеляційному
адміністративному суді у справі №
2а/2470/3643/11 (т.с. 2, а.с. 69),

22.10.2012 р. - у Вищому адміністративному
суді України у справі № К/9991/83409/11 (т.с. 2,
а.с. 61, справа № 2а-3167/10/2470 в апеляційній
інстанції).

Тобто, попри те, що в документації
позивача відсутні документи про
відрядження ОСОБА_1 за межі
Чернівецької області, матеріалами
справи достовірно підтверджується, що
протягом періоду з 24.11.2009 р. по 22.10.2012 р.
відповідач в якості представника ВАТ
(ТДВ) "Чернівецька пересувна
механізована колона № 76" брав участь у
судових засіданнях у справах, що
розглядалися Вінницьким апеляційним
адміністративним судом та Вищим
адміністративним судом України, при
цьому, як встановлено судом, діяв на
підставі виданих йому позивачем
довіреностей від 01.02.2007 р. та № 47 від
01.02.2010 р.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, а також із дій осіб, що не
передбачені цивільними актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами для виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочин
визначено як дію особи, спрямовану на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, дво- чи
багатосторонні правочини є договорами
(ч. 3 ст. 202 ЦК). Одностороннім правочином
є дія однієї сторони, яка може бути
представлена однією або кількома
особами.

Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила.

Односторонній правочин може
створювати обов'язки для інших осіб
лише у випадках, встановлених законом,
або за домовленістю з цими особами.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

До правовідносин, які виникли з
односторонніх правочинів,
застосовуються загальні положення про
зобов'язання та про договори, якщо це не
суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Представництво як цивільне
правовідношення, змістом якого є
вчинення однією стороною
(представником) правочинів від імені
іншої сторони (яку представляють) (ст. 237
ЦК), в результаті чого цивільні права та
обов'язки виникають, змінюються і
припиняються безпосередньо для особи,
яку представляють, має свої
особливості.

Зокрема, при представництві,
заснованому на довіреності,
представник не зобов'язаний, а
уповноважений вчинити правочини від
імені та в інтересах довірителя,
оскільки видача довіреності -
односторонній правочин, юридична
чинність якого залежить винятково від
довірителя. Для того, щоб довіреність
була реалізована, необхідне зустрічне
волевиявлення представника, що
виражається у вчиненні дій, щодо яких
він уповноважений за довіреністю.

Навпаки, представництво на підставі
закону або договору передбачає
покладення на представника обов'язків
щодо вчинення певних правочинів.

Представництво, засноване на договорі,
має обов'язковий характер, що викликано
самою сутністю
двосторонньозобов'язуючого договору
доручення.

Однак, незалежно від того чи є
представництво таким, що засноване на
довіреності чи таким, що виникло на
підставі договору, існування одного з
названих документів свідчить про
наявність між сторонами спору в даній
справі договірних відносин
представництва.

При цьому необхідно розрізняти
договірні правовідносини
представництва та договірні відносини
з надання послуг (зокрема, юридичних).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг виконавець зобов'язується за
завданням замовника надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу.

Позивач стверджує, що спірні кошти були
перераховані відповідачу за
неукладеними договорами про надання
юридичних послуг, тобто без достатніх
правових підстав, і такі послуги
відповідачем не надавалися.

Разом з тим, неукладені договори
передбачали участь відповідача в
судових засіданнях з метою
представництва інтересів позивача, а
це вже відносини представництва, і
судом встановлено, що таке
представництво відповідач здійснював.
З матеріалів справи вбачається, що в
окремих випадках ОСОБА_1 також готував
клопотання, касаційні скарги по
справах, які вказані в предметі
неукладених договорів, тобто, по факту,
надавав юридичні послуги позивачу (т.с.
1, а.с. 200-201, а.с. 204-208).

Зазначені правовідносини між
сторонами мали тривалий, постійний
характер і, як можна зробити висновок з
матеріалів справи, здійснювалися на
платній основі.

Так, окрім спірних платіжних доручень
на а.с. 13-26 т.с. 1, у матеріалах справи в
наявності численні докази
перерахування позивачем відповідачеві
коштів в рахунок оплати за юридичні
послуги починаючи з 2007 року: т.с. 1, а.с. 94,
156, 158-160, згідно з договорами від 21.03.2007
р., від 21.10.2007 р., від 01.06.2008 р. та від 13.10.2010
р.

Разом з тим, у жодному випадку
перерахування коштів відповідачеві
ані позивач, ані відповідач не
представили суду акту
передачі-приймання виконаних робіт
(послуг) навіть стосовно тих договорів,
які є укладеними і визнаються
позивачем та умовами яких передбачено,
що акти виконаних робіт є підставою для
здійснення оплати виконавцю
(відповідачу) згідно умов договору.
Відсутні також рахунки на оплату
наданих послуг, звіти про витрачені
кошти тощо.

У зв'язку з цим суд критично оцінює
доводи позивача, що відсутність актів
виконаних робіт свідчить про отримання
ФОП ОСОБА_1 спірних коштів без
достатньої правової підстави, оскільки
матеріали справи свідчать про певний
характер правовідносин, що впродовж
2007-2012 років склалися між сторонами, -
представництво відповідачем
інтересів позивача в судових
інстанціях та надання останньому
юридичних послуг за плату.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна i які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, зобов'язання з
безпідставного набуття, збереження
майна виникають за наявності трьох
умов: а) набуття або збереження майна, б)
набуття або збереження за рахунок iншої
особи, в) вiдсутнiсть правової підстави
для набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочину або
інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК,
як-от: помилка, обман, випадковість або
інші підстави набуття або збереження
майна, які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків).

Як зазначалося вище, цивiльнi права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогiєю породжують цивiльнi права та
обов'язки. До підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
належать договори та iншi правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1, п. 1 ч. 2
ст. 11, ст. 202 ЦК України).

Згідно із частинами першою та другою
ст. 206 ЦК України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Приписами частини першої ст. 207 ЦК
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини
першої, пункту 1 частини другої статті
11, частини першої статті 177, частини
першої статті 202, частин першої та
другої статті 205, частини першої статті
207, частини першої статті 1212 Цивільного
кодексу України дає можливість дійти
висновку про те, що укладений договір
(незалежно від його форми - усної чи
письмової) чи інший правочин є
достатньою та належною правовою
підставою набуття майна (отримання
грошей).

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками вiдповiдних правовідносин у
майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою ст. 11 ЦК.

Загальна умова частини першої ст. 1212 ЦК
звужує застосування інституту
безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
або отримане однією із сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню iншiй
стороні на пiдставi ст. 1212 Цивільного
кодексу тільки за наявності ознаки
безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з
підстав, передбачених статтями 11, 600, 601,
604-607, 609 Цивільного кодексу України, до
моменту його виконання, таке виконання
має правові підстави (підстави, за яких
виникло це зобов'язання). Набуття
однією зі сторін зобов'язання майна за
рахунок іншої сторони в порядку
виконання договірного зобов'язання не
є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна, стаття 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

У справі встановлено, що між позивачем
і відповідачем існували відносини
представництва що виникли з правочинів
- виданих відповідачем довіреностей
від 01.02.2007 р., без номеру від 01.02.2010 р. та
№ 47 від 01.02.2010 р., укладених з дефектом
форми договорів № 5 без дати і без
відтиску печатки на підписі замовника
(ВАТ "ПМК-76"), предмет договору - участь,
підготовка письмового заперечення,
подання необхідних доказів, участь у
судових засіданнях по справі № 6/305
господарського суду Чернівецької
області за адміністративним позовом
ДПІ у м. Чернівці до ВАТ "ПМК-76" м.
Чернівці "Про примусове стягнення
податкового боргу на рахунок активів
боржника" і № 126 без дати і без відтиску
печатки на підписі замовника, предмет
договору - участь, підготовка
письмового заперечення, подання
необхідних доказів, участь у судових
засіданнях по справі № 2/233
господарського суду Чернівецької
області за позовом ВАТ "ПМК-76" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівці "Про визнання нечинним
податкового повідомлення № 1/804 від 10
липня 2008 р."

Належними та допустимими доказами
доведено фактичне здійснення
відповідачем такого представництва і
надання ним окремих юридичних послуг,
що виразилися в підготовці та поданні
до судових інстанцій, зокрема,
клопотань та касаційної скарги.
Поведінка позивача - видача ним
відповідачеві довіреностей,
посвідчень про відрядження, здійснення
оплати за послуги та відшкодування
витрат, засвідчує волю позивача до
настання відповідних правових
наслідків.

Таким чином, одержання відповідачем
від позивача коштів за виконувані дії
не можна вважати безпідставним у
розумінні ст. 1212 ЦК.

Інша річ, що ані позивач, ані відповідач
не вели належного обліку господарських
операцій з надання послуг і сплати за
них коштів.

Так, за відсутності належним чином
підписаних договорів відповідач
надавав позивачеві певні послуги, а
позивач без укладення договору, без
документального фіксування
домовленості щодо вартості послуг та
розміру відшкодування витрат, без
складання акту виконаних робіт, без
надання підтверджуючих документів
здійснював оплату наданих
відповідачем послуг та відшкодування
витрат, при цьому зазначаючи в спірних
платіжних дорученнях таке загальне
призначення платежів, яке неможливо
ідентифікувати в прив'язці до існуючих
документальних доказів, які
підтверджують надання відповідачем
послуг з представництва та інших
юридичних послуг, а також витрати
останнього на відрядження, пов'язані з
представництвом інтересів позивача в
судах.

Так, неможливо встановити ані обсяг,
ані види наданих відповідачем послуг
(окрім тих, що ідентифіковані судом в
ході розгляду даної справи), за які
проведено оплату спірними платіжними
дорученнями, ані підтвердити
документально розмір понесених ним
витрат у зв'язку з відрядженнями.

Достеменно установлено лише те, що по
спірних платіжних дорученнях не
здійснювалася оплата послуг
відповідача по договору від 13.10.2010 р.,
предметом якого було підготовка та
оформлення позовних заяв до судових
інстанцій України щодо оскарження
повідомлення-рішення № /0 від 08
жовтня 2010 р. та повідомлення-рішення №
/0 від 08 жовтня 2010 р. ДПІ у м.
Чернівці.

У запереченнях проти позову відповідач
звернув увагу суду на обставини справи,
які досліджені в межах господарського
спору у справі № 926/386/13 за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до
товариства з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76" про
стягнення 120000 грн. боргу. Обґрунтовуючи
свої вимоги, позивач (ОСОБА_1) вказував
на порушення відповідачем зобов'язань
за договором від 13.10.2010 р. у частині
сплати повної вартості наданих
юридичних послуг в сумі 120000,00 грн.

Згідно додаткових пояснень позивача
від 04.06.2013 р. до відзиву на позов у
справі № 926/117/14 (т.с. 1, а.с. 153), починаючи
з лютого 2007 р. ОСОБА_1 на підставі
довіреностей від 01.02.2007 р. та від 01.02.2010
р. представляв інтереси ВАТ (ТДВ)
"Чернівецька пересувна механізована
колона № 76" в судових спорах, що
підтверджується наданими копіями
судових рішень.

Укладені між сторонами договори про
надання юридичних послуг від 21.03.2007 р.,
21.10.2007 р., 01.06.2008 р., 13.10.2010 р. виконані
повністю, що визнається сторонами.

У період з 22.03.2007 р. по 28.09.2012 р.
товариство перерахувало ОСОБА_1 в
якості плати за надання юридичної
допомоги кошти на загальну суму 335113,78
грн., що підтверджується копіями
платіжних доручень та балансовими
виписками.

У доповненнях від 13.06.2013 р. до відзиву
товариство у підтвердження сплати
боргу у сумі 120000,00 грн., що був предметом
спору у справі № 926/386/13, посилалось на
саме на ті платіжні доручення, на які
посилається в справі № 926/117/14 про
повернення безпідставно перерахованих
коштів в сумі 120613,78 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12 грудня 2013 року у справі №
926/386/13 за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1 до товариства з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76" про
стягнення 120000 грн. скасовано рішення
господарського суду Чернівецької
області від 20.06.2013 р. про відмову в
позові та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.09.2013 р. про залишення вказаного
рішення без змін, позов задоволено та
стягнуто з відповідача на користь
позивача 120000 грн. (т.с. 3, а.с. 155-163).

При цьому Вищий господарський суд
України зазначив, що висновок
господарських судів, що надані ОСОБА_1
товариству з додатковою
відповідальністю "Чернівецька
пересувна механізована колона № 76"
послуги по договору про надання
юридичних послуг від 13.10.2010 р. оплачені
відповідачем згідно з платіжними
дорученнями № 836188 від 24.11.10 р., № 836291 від
09.12.10 р., № 836293 від 09.12.10 р., № 836605 від 28.12.10
р., № 836811 від 10.03.11 р., № 1463 від 16.05.11 р., №
1206 від 15.08.11 р., № 1253 від 01.09.11 р., № 215 від
09.09.11 р., № 12677 від 22.09.11 р., № 838407 від 10.11.11
р., № 838408 від 10.11.11 р., № 838516 від 18.11.11 р., №
22208 від 22.11.11 р., № 2744895 від 13.02.12 р., № 2745210
від 19.03.12 р., № 2745595 від 20.04.12 р., № 2745678 від
26.04.12 р., № 2745695 від 27.04.12 р., № 2745758 від
04.05.12 р., № 2745602 від 16.05.12 р., № 2746108 від
30.05.12 р., № 2746762 від 03.08.12 р., № 2746856 від
16.08.12 р., № 2747434 від 28.09.12 р. є помилковими.

У справі ж № 926/117/14 встановлено
наявність між позивачем і відповідачем
тривалих правовідносин з
представництва та надання послуг, які
не охоплюються договорами про надання
юридичних послуг від 21.03.2007 р., 21.10.2007 р.,
01.06.2008 р. та 13.10.2010 р., за виконання яких
відповідач отримував кошти від
позивача.

Однак у разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер спірних правовідносин
виключає можливість застосування до
них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України,
у тому числі й щодо зобов'язання
повернути майно позивачу (постанова
судових палат у цивільних та у
господарських справах Верховного Суду
України від 2 жовтня 2013 р. у справі № 6-8).

Та обставина, що в спірних платіжних
дорученнях зазначено таке призначення
платежу, яке не дає можливості
конкретно встановити документальну
підставу для перерахування коштів
(договір, рахунок, акт виконаних робіт
тощо), не впливає на висновок суду про
відсутність підстав для застосування
ст. 1212 ЦК України до спірних
правовідносин між сторонами.

Обов'язок належного оформлення
платіжних документів законодавство
покладає саме на платника, тобто
стосовно даної справи такий обов'язок
покладено на позивача.

Згідно з приписами статті 51 Закону
України "Про банківську і банківську
діяльність" платіжні інструменти мають
бути оформлені належним чином і
містити інформацію про їх емітента,
платіжну систему, в якій вони
використовуються, правові підстави
здійснення розрахункової операції і,
як правило, держателя платіжного
інструмента та отримувача коштів, дату
валютування, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення банком
розрахункової операції, що цілком
відповідають інструкціям власника
рахунку або іншого передбаченого
законодавством ініціатора
розрахункової операції.

Відповідно до пункту 3.8 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Національного банку
України від 21.01.2004 р. № 22, реквізит
"Призначення платежу" платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надавати повну інформацію про
платіж та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
"Призначення платежу". У розумінні
приписів наведених норм визначення
призначення платежу належить виключно
платникові.

Оформлення позивачем платіжних
доручень в розділі "призначення
платежу" не у відповідності до вимог ст.
51 Закону України "Про банківську і
банківську діяльність", пункту 3.8
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті за встановлених обставин, які
свідчать про існування між сторонами
спору договірних правовідносин, не
може слугувати підставою для висновку
про набуття відповідачем коштів без
достатньої правової підстави.

Доводи позивача, що в окремих платіжних
дорученнях призначенням платежу
вказано адвокатські послуги, а таких
відповідач не надавав, оскільки
відсутні ордер або договір з ним як з
адвокатом на надання правової
допомоги, також не є беззаперечними.

Окрім того, що відповідач ОСОБА_1 є
фізичною особою-підприємцем, він також
має право на заняття адвокатською
діяльністю згідно зі Свідоцтвом про
право на заняття адвокатською
діяльністю № 2842/10, виданим 26.05.2005 р. (т.с.
3, а.с. 138,154).

Статтею 5 Закону України "Про
адвокатуру" (чинного до 20.11.2012 р.)
визначено види адвокатської
діяльності, а саме, що адвокати дають
консультації та роз'яснення з
юридичних питань, усні і письмові
довідки щодо законодавства; складають
заяви, скарги та інші документи
правового характеру; посвідчують копії
документів у справах, які вони ведуть;
здійснюють представництво в суді,
інших державних органах перед
громадянами та юридичними особами;
подають юридичну допомогу
підприємствам, установам,
організаціям; здійснюють правове
забезпечення підприємницької та
зовнішньоекономічної діяльності
громадян і юридичних осіб, виконують
свої обов'язки відповідно до
кримінального процесуального
законодавства у процесі досудового
розслідування.

Адвокат може здійснювати й інші види
юридичної допомоги, передбачені
законодавством.

Тобто і як адвокат, і як фізична
особа-підприємець відповідач стосовно
позивача міг надавати юридичні послуги
останньому на законних підставах
щонайменше на підставі виданих
позивачем довіреностей при тому, що суд
установив участь відповідача як
представника позивача у судових
справах, які не передбачені в предметах
договорів, на які ТДВ "ПМК № 76"
посилається як на неукладені і такі, що
не породжують цивільних правовідносин
між сторонами.

За таких обставин, враховуючи, що
позивач не довів належними і
допустимими доказами відсутність
правових підстав для перерахування
коштів відповідачеві спірними
платіжними дорученнями, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позову
належить відмовити.

Стосовно клопотання позивача про
поновлення строку позовної давності,
то суд констатує, що дійсно позивачем
пропущено строк позовної давності щодо
стягнення коштів, сплачених
відповідачеві до 21.01.2011 р., і поважної
причини пропуску суд не вбачає.

Разом з тим, установивши, що позовні
вимоги є необгрунтованими, суд повинен
відмовити в позові саме за
безпідставністю, а не в зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову судовий збір належить залишити
за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 12, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 22 липня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Повний текст
підписано 23.07.2014 р.

Головуючий суддя
Т.І.Ковальчук

Судді
А.Д. Паскарь

В.Д. Байталюк