ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2014 р.
Справа № 911/2444/14

За позовом Дочірнього підприємства
«Фарматрейд»

до Приватного акціонерного товариства
«Альба Україна»

про стягнення 754 330,02грн.

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Гребеник І.С. (дов. № 15/07/14-б
від 15.07.2014р.);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

Дочірнє підприємство «Фарматрейд»
(далі - позивач) звернулося з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Альба Україна» (далі - відповідач) про
стягнення 754 330,02грн. боргу за переданий
згідно договору купівлі-продажу № 115
від 04.05.2011р. товар. Також, позивачем
подано заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову № 122 від 13.06.2014р.,
згідно якої останній на підставі ст.ст.
66, 67 Господарського процесуального
кодексу України просив суд накласти
арешт на грошові кошти Приватного
акціонерного товариства «Альба
Україна» в межах суми позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати отриманого
згідно договору купівлі-продажу № 115
від 04.05.2011р. товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.06.2014р. порушено
провадження у справі № 911/2444/14, розгляд
справи призначено на 11.07.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 01.08.2014р.

01.08.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника позивача повторно
надійшла заява про вжиття заходів до
забезпечення позову № 153 від 15.07.2014р.
(вх. № 74/14 від 01.08.2014р.), згідно якої
останній на підставі ст.ст. 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України просив суд накласти арешт на
грошові кошти Приватного акціонерного
товариства «Альба Україна» в межах
суми позовних вимог, яка прийнята
судом.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський
суд за заявою сторони, прокурора або з
власної ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України
позов забезпечується: накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову" № 16 від
26.12.2011р. передбачено, що умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК). Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

У судовому засіданні 01.08.2014р. суд,
розглянувши заяву позивача про
накладення арешту на грошові кошти
Приватного акціонерного товариства
«Альба Україна» в межах суми позовних
вимог, вирішив відмовити у її
задоволенні, оскільки заявником не
доведено суду наявності підстав для
застосування таких заходів до
забезпечення позову.

У судовому засіданні 01.08.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Відповідач в судові засідання 11.07.2014р.
та 01.08.2014р. не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
наявними в ній матеріалами відповідно
до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.2011р. між Дочірнім підприємством
«Фарматрейд» (Продавець) та Приватним
акціонерним товариством «Альба
Україна» (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу № 115, згідно якого
продавець зобов'язався передавати
лікарські засоби та вироби медичного
призначення (у подальшому «товар») у
власність покупця, а покупець -
приймати та оплачувати їх, на умовах
договору.

Доказом передачі товару у
власність покупця є підписані
уповноваженими представниками сторін
видаткові накладні, оформлені належним
чином (п. 3.6 договору).

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3.
договору покупець проводить оплату
поставленого товару у формі
безготівкового розрахунку шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця. Оплата
кожної товарної партії проводиться на
умовах відстрочення платежу 30
календарних днів з дати надання звіту
про продаж товару. За спільною згодою
сторони можуть встановлювати інші
умови оплати кожної товарної партії.

Згідно п. 6.1. договору товар
вважається зданим продавцем та
прийнятим покупцем по кількості - з
моменту підписання сторонами
видаткової накладної.

Сторони погодилися, що до 5-го
числа кожного місяця слідуючого за
звітним покупець, з метою планування
відносин з продавцем по поставці
товарів, надає продавцю звіти про
продаж товарів поставлених відповідно
до умов договору (п. 11.2. договору).

Пунктом 11.6. договору передбачено,
що договір вступає в дію з моменту його
підписання та діє до 31 грудня 2011 року.

31.12.2011р. між Дочірнім
підприємством «Фарматрейд» (Продавець)
та Приватним акціонерним товариством
«Альба Україна» (Покупець) укладено
додаткову угоду № 2 до договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р., згідно
якої сторони домовились продовжити
термін дії договору купівлі-продажу №
115 від 04.05.2011р. до 31 грудня 2012 року.

31.12.2012р. між Дочірнім
підприємством «Фарматрейд» (Продавець)
та Приватним акціонерним товариством
«Альба Україна» (Покупець) укладено
додаткову угоду № 3 до договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р., згідно
якої сторони домовились продовжити
термін дії договору купівлі-продажу №
115 від 04.05.2011р. до 31 грудня 2013 року.

31.12.2013р. між Дочірнім
підприємством «Фарматрейд» (Продавець)
та Приватним акціонерним товариством
«Альба Україна» (Покупець) укладено
додаткову угоду № 4 до договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р., згідно
якої сторони домовились продовжити
термін дії договору купівлі-продажу №
115 від 04.05.2011р. до 31 грудня 2014 року.

Додатковою угодою № 4 від 01.02.2014р.
до договору купівлі-продажу № 115 від
04.05.2011р. сторони домовились викласти п.
11.2. договору у наступній редакції: « 11.2.
Сторони погодилися, що покупець з метою
планування відносин з постачальником
по поставці товарів, надає
постачальнику звіти про продаж товарів
двічі на місяць з періодом в 15
календарних днів».

01.02.2014р. між Дочірнім
підприємством «Фарматрейд» (Продавець)
та Приватним акціонерним товариством
«Альба Україна» (Покупець) укладено
додаткову угоду № 5 до договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р., згідно
якої сторони домовились, що оплата
поставленого товару проводиться на
таких умовах: покупець сплачує за
проданий товар на умовах відстрочення
платежу 60 календарних днів з дати
надання звіту про продаж товару.
Сторони погодилися, що кожні
п'ятнадцять днів покупець надає звіти
про продаж товарів поставлених
відповідно до умов договору, а саме до
5-го та 20-го числа кожного місяця
слідуючого за звітним.

На виконання п. 1.1. договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р.
позивач за період з 24.01.2014р. по 08.04.2014р.
передав відповідачу, а відповідач
прийняв товар на загальну суму 873
181,29грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи видатковими
накладними та товарно-транспортними
накладними, підписаними та скріпленими
печатками обох сторін договору та
довіреностями на отримання товару.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений договором
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р. та ст.
692 Цивільного кодексу України, виконав
частково, сплативши позивачу 118 851,27грн.,
що підтверджується банківськими
виписками (а.с. 137-147), решту суми боргу у
розмірі 754 330,02грн. не сплатив, що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 137-147), внаслідок чого
борг відповідача перед позивачем за
переданий згідно договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р. товар
на момент прийняття судового рішення
склав 754 330,02грн. (873 181,29грн. - 118 851,27грн.).

Предметом позову є вимоги про
стягнення 754 330,02грн. боргу за переданий
згідно договору купівлі-продажу № 115
від 04.05.2011р. товар.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини купівлі-продажу.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України (абзац
перший п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» № 14
від 17.12.2013р.).

Суд встановив, що на виконання п. 1.1.
договору купівлі-продажу № 115 від
04.05.2011р. позивач за період з 24.01.2014р. по
08.04.2014р. передав відповідачу, а
відповідач прийняв товар на загальну
суму 873 181,29грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними та
товарно-транспортними накладними,
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору та довіреностями
на отримання товару; відповідач свій
обов'язок, передбачений
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р. та ст.
692 Цивільного кодексу України, виконав
частково, сплативши позивачу 118 851,27грн.,
що підтверджується банківськими
виписками (а.с. 137-147), решту суми боргу у
розмірі 754 330,02грн. не сплатив, що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 137-147), внаслідок чого
борг відповідача перед позивачем за
переданий згідно договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р. товар
на момент прийняття судового рішення
склав 754 330,02грн. (873 181,29грн. - 118 851,27грн.).

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення 754 330,02грн. боргу за переданий
згідно договору купівлі-продажу № 115
від 04.05.2011р. товар є обґрунтованою,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно підлягає
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Суд встановив, що позивачем за заявлену
позовну вимогу про стягнення 754 330,02грн.
сплачено 16 036,11грн. судового збору, хоча
останній повинен був сплатити 15 086,60грн.
(2 % від суми заявленого позову),
переплативши до Державного бюджету
України 949,51грн. (16 036,11грн. - 15 086,60грн.).
Враховуючи те, що позивач безпідставно
сплатив до Державного бюджету України
949,51грн. судового збору (які він не
повинен був сплачувати), а у суду
відсутні підстави для їх стягнення з
відповідача, суд дійшов висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача 15 086,60грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Альба Україна» (08300,
Київська обл., м. Бориспіль, вул.
Шевченка, буд. 100; ідентифікаційний код
22946976) на користь Дочірнього
підприємства «Фарматрейд» (82100,
Львівська обл., м. Дрогобич, вул.
Самбірська, 85; ідентифікаційний код
32713212) 754 330 (сімсот п'ятдесят чотири
тисячі триста тридцять гривень) 02 коп.
боргу за переданий згідно договору
купівлі-продажу № 115 від 04.05.2011р. товар
та 15 086 (п'ятнадцять тисяч вісімдесят
шість гривень) 60 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 05.08.2014р.

Суддя
П.В.
Горбасенко