номер провадження справи 12/58/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014
Справа № 908/1989/14

Суддя Господарського суду Запорізької
області Смірнов О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
господарського суду справу № 908/1989/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас", м. Київ

до відповідача: Комунальної установи
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

про стягнення 88299,60 грн.

за участю представників:

від позивача - Даценко І.І., довіреність
від 19.03.14 р.

від відповідача - Анікіна О.І.,
довіреність від 02.01.14 р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас"
звернулося до Господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до Комунальної установи "Запорізька
обласна клінічна лікарня" Запорізької
обласної ради про стягнення
заборгованості в сумі 88299,60 грн. за
договором на закупівлю товару за
державні кошти № 46/ТБ/12 від 19.11.2012 року.

Відповідач у справі - Комунальна
установа "Запорізька обласна клінічна
лікарня" Запорізької обласної ради,
надав суду, в порядку ст. 59 ГПК України,
відзив на позовну заяву, в якому проти
позовних вимог заперечує, мотивуючи
свою позицію наступним:

- Комунальна установа "Запорізька
обласна клінічна лікарня" є бюджетною
установою, яка знаходиться на
кошторисно-бюджетному фінансуванні та
проводить свої розрахункові операції
через Управління Державної
казначейської служби України у
Комунарському районі м. Запоріжжя
згідно умов договору про здійснення
розрахунково-касового обслуговування
№ 5 від 04.01.2012 року;

- Управління Державної казначейської
служби України у Комунарському районі
м. Запоріжжя, незважаючи на
неодноразове подання відповідачем в
грудні 2012 року, серпні 2013 року та
березні 2014 року реєстрів бюджетних
фінансових зобов'язань розпорядників
(одержувачів) бюджетних коштів разом з
платіжними дорученнями на оплату
заборгованості за договором № 46/ТБ/12
від 19.11.2012 року, з невідомих причин не
перерахувало кошти на користь ТОВ
"Діаверітас";

- вважає, що Комунальна установа
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
зі своєї сторони виконала усі належні
дії, необхідні для здійснення
договірних зобов'язань та вжила усіх
заходів щодо запобігання виникнення
заборгованості перед позивачем, втім у
зв'язку з обставинами незалежними від
відповідача вартість наданих послуг не
була своєчасно погашена в повному
обсязі;

- просить суд при вирішенні питання про
правомірність стягнення судових
витрат з нього виходити із загальних
норм права щодо відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях або бездіяльності відповідача
складу правопорушення з врахуванням,
що елементами правопорушення є вина та
наявність причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками. Позовну
заяву просить залишити без
задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи позивача, заперечення
відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 19.11.2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас", далі
Продавець, та Комунальною установою
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради, далі
Покупець, був укладений договір на
закупівлю товару за державні кошти №
46ТБ/12, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору за
договором купівлі-продажу Продавець
передає у власність Покупцеві до
кабінету головної медсестри товар -
Прилади вимірювальні, контрольні,
випробувальні різні (мікроскопи) в
Специфікації, що є невід'ємною частиною
договору, а Покупець зобов'язаний
прийняти товар та сплатити за нього
певну грошову суму.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що
найменування товару - Прилади
вимірювальні, контрольні,
випробувальні різні (мікроскопи) (код
Державного класифікатора продукції та
послуг ДК 016-97 - 33.20.6) у кількості
відповідно до Специфікації.

Згідно з п. 1.3. Договору загальні обсяги
та сума Договору підлягають зменшенню
у разі зменшення бюджетних призначень,
у тому числі під час уточнення
показників Державного бюджету України
на 2012 рік, а також у випадку обмеження
або припинення бюджетного
фінансування.

Умовами п. 6.1. Договору передбачені
обов'язки Покупця, а саме: своєчасно та
в повному обсязі сплачувати за
поставлений товар та приймати
поставлений товар згідно до видаткової
накладної.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. договору ціна
договору становить 88299,60 грн. 00 коп.
(вісімдесят вісім тисяч двісті
дев'яносто дев'ять гривень 60 коп.) у т.ч.
ПДВ 3791,60 грн. Ціна цього договору може
бути зменшена за взаємною згодою
сторін у разі зменшення обсягу
закупівель залежно від реального
фінансування видатків.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що
розрахунки за поставлений товар
здійснюються на умовах попередньої
оплати на строк, що не перевищує три
місяці відповідно Постанови Кабінет
Міністрів України № 1404 від 09.10.2006 року
«Питання попередньої оплати товарів,
робіт і послуг, що закуповуються за
бюджетні кошти» та наказу обласного
Управління охорони здоров'я
Запорізької обласної державної
адміністрації № 426 від 13.07.2010 р.

Згідно з п. п. 5.1 - 5.3. Договору поставка
товару за даним договором здійснюється
разовою поставкою або частинами у
термін - листопад - грудень 2012 року.
Місцем поставки є кабінет головної
медсестри Комунальної установи
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради, 69600, м.
Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10. Під
час зберігання і транспортування
товару Продавець повинен
дотримуватись необхідний для даного
товару температурний режим.
Повідомлення про необхідний
температурний режим повинно бути
нанесено на упаковці.

Умовами п. 11.6. - 11.8. Договору
передбачено, що право власності на
товар переходить до Покупця з моменту
підписання видаткових накладних
матеріально-відповідальною особою
Покупця та матеріально-відповідальною
особою Продавця, підпис яких свідчить
про видачу та одержання товару. Датою
прийняття (одержання) товару Покупцем
вважається дата підписання
матеріально-відповідальною особою
Покупця видаткових накладних. При
цьому уповноважена особа Покупця, яка
одержує товар, повинна надати Продавцю
довіреність на одержання товару, яка
надана такій особі за формою,
передбаченою законодавством України.
Приймання товару за кількістю і якістю
здійснюється Покупцем відповідно до
чинного законодавства України, а також
відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. п. 11.13., 11.14. Договору
Продавець здійснює доставку товару
своїм транспортом та за свій рахунок.
Вантажно-розвантажувальні роботи
товару виконуються силами Продавця та
за його рахунок.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до 31
грудня 2012 року.

Згідно з п. 11.1. Договору закінчення
строку цього Договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
цього договору.

Позивач в позові вказує, що відповідач
в порушення умов договору не виконав
належним чином свої договірні
зобов'язання, а саме не здійснив оплату
за поставлений товар, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість в розмірі
88299,60 грн., яку і намагається стягнути
позивач.

Матеріали справи свідчать, що між
позивачем та відповідачем до договору
була складена та підписана
Специфікація, яка відповідно до п. 12.1.
Договору є невід'ємною частиною цього
договору. За умовами вказаної
Специфікації сторони узгодили
поставку товару на загальну суму 88299,60
грн., а саме наступного товару:

- мікроскоп лабораторний/згідно
реєстраційного свідоцтва: Мікроскоп
«Primo Star» у кількості 1 шт. за ціною за
одиницю з ПДВ 14300,00 грн.;

- мікроскоп лабораторний з можливістю
фото документації/згідно
реєстраційного свідоцтва: Мікроскоп
«Primo Star» HAL. Повне освітлення Келера,
правий вивід столика, поле 20 мм, фото у
кількості 1 шт. за ціною за одиницю з ПДВ
51250,00 грн.;

- стереомікроскоп/згідно
реєстраційного свідоцтва: Мікроскоп
Stemi DV4 у кількості 1 шт. за ціною за
одиницю з ПДВ 22749,60 грн.

Так, на виконання умов Договору,
позивач поставив відповідачу товар,
зазначений в Специфікації, на загальну
суму 88299,60 грн., що підтверджується
підписаними сторонами у справі
видатковими накладними, зокрема:

- видатковою накладною № 25214 від 19.12.2012
року на суму з ПДВ 22749,60 грн.;

- видатковою накладною № 25215 від
19.12.2012 року на суму з ПДВ 65550,00 грн.

Зазначений товар був отриманий
уповноваженою
матеріально-відповідальною особою
відповідача, а саме: головною
медсестрою Лабенською Тамарою
Петрівною на підставі довіреності № 1179
від 19.12.2012 року, про що свідчать її
підписи на видаткових накладних.

Втім, станом на час подання позву
відповідач свої договірні зобов'язання
з оплати поставленого товару не
виконав, у зв'язку з чим за ним
утворився борг в сумі 88299,60 грн., який
позивач і намагається стягнути в
примусовому порядку.

За своєю правовою природою між
сторонами укладено змішаний договір,
оскільки відповідно до вимог статті 628
ЦК України він містить елементи різних
договорів (договору купівлі-продажу та
договору поставки), до яких потрібно
застосувати положення чинного
законодавства, якщо інше не
встановлено договором або не випливає
із суті змішаного договору. Відповідно
до вимог Господарського кодексу
України договір вважається укладеним у
випадку досягнення сторонами умов
щодо його предмету, строку та ціни.
Сторони досягли всіх суттєвих умов
відносно вказаного виду договору,
тобто встановили його предмет,
визначили ціну, строк дії договору,
порядок здійснення розрахунків, а тому
відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 655, 712 ЦК
України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він
вважається укладеним згідно частини 7
статті 181 ГК України, а саме подія, до
якої прагнули сторони відбулася.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Одночасно, відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено,
що за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму. У
частині 2 статті 266 ГК України
визначено, що предметом поставки є
визначені родовими ознаками продукція,
вироби з найменуванням, зазначеним у
стандартах, технічних умовах,
документації до зразків (еталонів),
прейскурантах чи товарознавчих
довідниках. Предметом поставки можуть
бути також продукція, вироби, визначені
індивідуальними ознаками. Предмет
поставки за Договором відповідає
вказаним вимогам. Відповідач товар
прийняв (про що свідчить наявні в
матеріалах справи підписані з боку
відповідача видаткові накладні: № 25214
від 19.12.2012 року, № 25215 від 19.12.2012 року),
його не повернув, а тому повинен
здійснити за нього оплату за умовами
договору.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено,
що якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Пунктом 4.1. Договору сторони
диспозитивно домовилися, що розрахунки
за поставлений товар здійснюються на
умовах попередньої оплати на строк, що
не перевищує три місяці. Так, з аналізу
пункту договору вбачається, що
виконання позивачем свого обов'язку з
поставки товару обумовлене виконанням
відповідачем свого обов'язку із
здійснення передоплати за поставлений
товар. Однак, матеріали справи
свідчать, що відповідач свій обов'язок
щодо внесення попередньої оплати за
поставлений товар не виконав. Докази
внесення останнім передоплати в
матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, позивач зі своєї сторони
зобов'язання з поставки товару у
строки, встановлені договором, виконав
у повному обсязі, відповідач товар
прийняв без зауважень, його не
повернув, що підтверджується
підписаними між сторонами видатковими
накладними зазначеними вище.

Приписами ч. 4 ст. 538 ЦК України
визначено, що якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

При цьому, зі змісту укладеного між
сторонами у справі договору
вбачається, що його умовами не
встановлений конкретний строк (термін)
оплати для покупця за отриманий товар.

Частиною 2 статті 530 ЦК України
визначено, що якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Докази по справі свідчать, що позивачем
20.03.2014 року на адресу відповідача в
порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України був
надісланий лист-вимога № 18/03/2014 з
вимогою про термінову сплату
заборгованості в сумі 88299,60 грн. за
договором на закупівлю товару за
державні кошти № 46/ТБ/12 від 19.11.2012 року,
що підтверджується завіреними копіями
фіскального чеку № 8314 від 20.03.2014 року та
опису вкладення від 20.03.2014 року. Втім,
вказаний лист-вимога був залишений
відповідачем без відповіді та
виконання.

При цьому судом враховано, що оскільки
між сторонами у справі склалися
правовідносини, які виникли із
змішаного договору, що містить
елементи договору купівлі-продажу та
договору поставки, тому у відповідача
виникає обов'язок щодо сплати
прийнятого товару в силу приписів ст. 692
ЦК України. При цьому, датою прийняття
(одержання) товару Покупцем вважається
дата підписання
матеріально-відповідальною особою
Покупця видаткових накладних (п. 11.7.
договору).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем для реєстрації
зобов'язань за спірним Договором
передано до Управління Державної
казначейської служби України у
Комунарському районі м. Запоріжжя
реєстри фінансових зобов'язань
розпорядників (одержувачів) бюджетних
коштів № 12 від 25.12.2012 року, № 10 від 29.12.2012
року, № 106 від 20.08.2013 року, № 95 від 20.08.2013
року, № 103 від 06.03.2014 року, які прийняті
останньою, про що свідчать підписи її
відповідальних осіб на даних реєстрах.

Втім, оплата за вказаними бюджетними
зобов'язаннями відповідача
Управлінням Державної казначейської
служби України у Комунарському районі
м. Запоріжжя не була проведена,
внаслідок чого зобов'язання з оплати
поставленого товару за договором з
боку відповідача залишились
невиконаними належним чином та в
повному обсязі.

В силу загальної норми, передбаченої у
статті 599 ЦК України, та спеціальної
норми, визначеної у частині першій ст.
193 ГК України, суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Втім ніякі докази
не мають для суду заздалегідь
встановленої сили і оцінюються судом в
розумінні вимог статті 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення
з боку відповідача своїх зобов'язань за
договором щодо не здійснення оплати за
поставлений товар, а наявність
заборгованості в розмірі 88299,60 грн.
підтверджується підписаними сторонами
у справі видатковими накладними, які є
первинними документами, згідно яких
проводяться розрахунки за договором.
Крім того, наявність у відповідача
заборгованості за договором в сумі
88299,60 грн. підтверджується підписаним
сторонами у справі актом звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.2012
року по 25.06.2014 року, копія якого
міститься в матеріалах справи.
Відповідач доказів сплати боргу суду
не надав.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас" про
стягнення з Комунальної установи
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради
заборгованості в сумі 88299,60 грн. за
договором на закупівлю товару за
державні кошти № 46/ТБ/12 від 19.11.2012 року
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Зазначення відповідачем у відзиві про
те, що він виконав всі належні дії,
необхідні для здійснення договірних
зобов'язань, та вжив усіх заходів щодо
запобігання виникнення заборгованості
перед позивачем, є хибними, оскільки
оплата товару, поставленого за
договором з його боку фактично не була
проведена, тобто зобов'язання з оплати
залишились невиконаними належним
чином та в повному обсязі. Разом з тим,
посилання відповідача на не проведення
казначейською службою здійснених ним
оплат за поставлений товар за
договором в якості обставини, яка від
нього не залежить, що як наслідок
призвело до невиконання ним своїх
зобов'язань, спростовується приписами
ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Так,
згідно норм вказаних статей ЦК України
юридична особа самостійно відповідає
за своїми зобов'язаннями та боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

При поданні позову про стягнення
грошових коштів в сумі 88299,60 грн.
позивачем зайо сплачено судовий збір в
сумі 1870,00 грн. Так, статтею 7 Закону "Про
судовий збір" врегульовано загальні
питання повернення сплачених сум
судового збору, зокрема згідно з п. 1 ч. 1
вказаної статті визначено, що сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом. В процесі
розгляду справи встановлено, що
позивачем внесено судовий збір в
більшому розмірі ніж встановлено
законом, зокрема ніж встановлено п. 2 ч. 2
ст. 4 Закону "Про судовий збір", у зв'язку
із чим, згідно положень ч. 2 ст. 7
вказаного Закону судовий збір,
сплачений за платіжним дорученням № 135
від 26.03.2014 року, в розмірі переплаченої
суми, а саме 1870,00 грн. підлягає
поверненню на розрахунковий рахунок
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас".

Враховуючи викладене, витрати зі
сплати судового збору в сумі 1827,00 грн.,
покладаються на відповідача у справі -
Комунальну установу "Запорізька
обласна клінічна лікарня" Запорізької
обласної ради відповідно до вимог ст.
ст. 44, 49 ГПК України, оскільки спір у
даній справі виник внаслідок
неправильних дій останньої та був
доведений до суду.

У судовому засіданні, яке відбулося
09.07.2014 року, згідно частини 2 статті 85
ГПК України, було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 530, 538, 599, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України, ст.
ст. 180, 181, 193, 265, 266 ГК України, п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про судовий збір", ст.
ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Діаверітас" до Комунальної установи
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради
задовольнити.

2. Стягнути з Комунальної установи
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради, 69600, м.
Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10,
, на користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас", 04050, м.
Київ, вул. Глибочицька, буд. 17 Д, , основний борг в сумі 88299
(вісімдесят вісім тисяч двісті
дев'яносто дев'ять) грн. 60 коп., витрати
по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп., видавши наказ.

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Діаверітас", 04050, м.
Київ, вул. Глибочицька, буд. 17-Д, , п/р № 7998 у
Залізничному відділенні ПАТ КБ
«Хрещатик» м. Києва, МФО 300670, , з Державного бюджету України,
одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі
(Орджонікідзевський район), 22030001, банк
одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015, ,
рахунок № 3007, судовий збір в сумі
1870 (одна тисяча вісімсот сімдесят) грн.
00 коп., сплачений згідно платіжного
доручення № 135 від 26.03.2014 року, про що
винести відповідну ухвалу.

Повне рішення складено - 14.07.2014 року

Суддя
О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.