ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 р.Справа № 922/2165/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків до
Центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Жовтневого району
міста Харкова, м. Харків 3-я особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Департамент у справах сім'ї, молоді та
спорту Харківської міської ради. про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № 2826 від 10.06.14 р.,
ОСОБА_3, дов. № 2634

від 13.06.14 р.;

відповідача - Ситнік Л.Д., дов. № 822 від
18.07.14 р., Таркіна О.В., директор;

третьої особи - Лукаш К.І., дов. № 675 від
18.07.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача -
Центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Жовтневого району м.
Харкова заборгованість в сумі 22700,00 грн.
та 1827,00 грн. судового збору, мотивуючи
свої вимоги неналежним виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором поставки №40 від 21.09.12 р.

03.07.14 р. представник відповідача через
канцелярію суду надав письмовий
відзив, в якому позовні вимоги в сумі
22700,00 грн. визнав та зазначив, що у
зв'язку з відсутністю бюджетного
фінансування, Центр соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді Жовтневого
району м. Харкова позбавлений
можливості оплати поставлений товар.
Крім того, відповідач зазначив, що
питання щодо виділення бюджетних
коштів на погашення існуючої
кредиторської заборгованості
відноситься до компетенції
Департаменту у справах сім'ї, молоді та
спорту Харківської міської ради.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.07.14 р., за
клопотанням відповідача, до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача залучено
Департамент у справах сім'ї, молоді та
спорту Харківської міської ради.

21.07.14 р. представник третьої особи надав
письмові пояснення, в яких зазначив, що
Департамент протягом 2013 року
неодноразово звертався до Міської ради
з проханням виділення додаткових
коштів на погашення заборгованості 2012
року, але рішення про виділення коштів
прийнято не було.

Представник позивача в судовому
засіданні 21.07.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні 21.07.14 р. підтримали свій
відзив.

Представник третьої особи в судовому
засіданні 21.07.14 р. підтримав свої
письмові пояснення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 (позивач, постачальник) та
Центром соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Жовтневого району
міста Харкова (відповідач, покупець)
було укладено договір № 40 від 21.09.12 р.
(далі - договір)(а.с. 52-53) відповідно до
умов якого, позивач зобов'язався
поставити офісні меблі вітчизняного
виробника (ДК 016-97:36.12.1-Меблі конторські
магазинні)(далі - товар), а відповідач в
свою чергу зобов'язався оплатити
отриманий ним товар згідно з п.п.3.1 та 3.2
договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, загальна
сума договору складає 22700,00 грн. ПДВ не
передбачено, згідно зі специфікацією
(додаток № 1)(а.с. 54).

Розрахунок проводиться шляхом
перерахування суми, що вказана в п. 3.1
договору, на розрахунковий рахунок
відповідача після отримання товарів
згідно з накладною та
рахунком-фактурою.

Договір набирає чинності з моменту
підписання його уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.12 р.,
але до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань.

На виконання умов договору, позивачем
05.08.13 р. був поставлений відповідачу
товар на загальну суму 22700,00 грн., а саме:
стільці у кількості 20 шт., на суму 3000,00
грн.; столи письмові у кількості 20 шт. на
суму 12000,00 грн.; шафи книжкові у
кількості 7 шт. на суму 4900,00 грн.; шафи
для одягу у кількості 4 шт. на суму 2800,00
грн., що підтверджується відповідною
видатковою накладною (а.с. 55), яка була
підписана уповноваженими
представниками сторін і скріплена
печаткою позивача.

Проте, відповідач свої зобов'язання з
оплати поставленого позивачем товару
не виконав, внаслідок чого
заборгованість відповідача склала
22700,00 грн., що підтверджується актами
звірки розрахунків від 01.01.14 р. та від
01.04.14 р. (а.с. 15-16), які були підписані
сторонами та скріплені печатками
позивача.

Позивач направив на адресу відповідача
вимогу № 8 від 20.03.14 р. (а.с. 17) про
погашення боргу в сумі 22700,00 грн.

На вищезазначену вимогу позивача
відповідач надав лист-відповідь № 318
від 26.03.14 р., в якому зазначив про
відсутність коштів на оплату
поставленого товару.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК
України).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до умов спірного договору
(п. 3.2), розрахунок проводиться шляхом
перерахування суми, що вказана в п. 3.1
договору, на розрахунковий рахунок
відповідача після отримання товарів
згідно з накладною та
рахунком-фактурою. Як вже було
зазначено, відповідач отримав товар
04.10.12 р.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Проте, станом на момент розгляду
справи, відповідач 22700,00 грн.
заборгованості не сплатив та не надав
суду жодних доказів, які б
спростовували суму заявленого боргу чи
підтверджували б оплату
заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що з
05.10.12 р. прострочив виконання
зобов'язання з оплати поставленого
позивачем товару, за договором
поставки №40 від 21.09.12 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування та його вини у
простроченні, не може бути підставою
для відмови у позові, оскільки в п. 1.10
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" роз'яснено, що за
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
через відсутність у нього необхідних
коштів, оскільки згадане правило
обумовлено замінністю грошей як їх
юридичною властивістю. Тому у випадках
порушення грошового зобов'язання суди
не повинні приймати доводи боржника з
посиланням на неможливість виконання
грошового зобов'язання через
відсутність необхідних коштів (стаття
607 ЦК України) або на відсутність вини
(статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК
України).

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону,
суд визнає вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача 22700,00 грн.
заборгованості, належно обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
відшкодовуються за рахунок
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Жовтневого
району міста Харкова (61052, м. Харків, вул.
Червоножовтнева, б. 35, )
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) заборгованість в сумі 22700,00 грн.
та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.07.2014 р.

Суддя Т.В. Інте