ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" липня 2014 р.
Справа № 918/710/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кенділенд Україна"

до відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Нова
Справа"

про стягнення в сумі 18 693 грн. 42 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Сидорук Р.В.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кенділенд Україна"
звернулося до господарського суду
Рівненської області із позовом до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Справа" про
стягнення в сумі 17 395 грн. 83 коп., з яких 15
551 грн. 45 коп. - основний борг, 727 грн. 91
коп. - пеня, 964 грн. 18 коп. - інфляційні
втрати, 152 грн. 29 коп. - 3% річних. Свої
вимоги обґрунтовує невиконанням
відповідачем умов Дистриб'юторського
договору №1.14.13 від 14.11.2013 р. в частині
оплати вартості отриманого товару.

Через канцелярію суду від позивача
надійшла заява від 22.07.2014 р., згідно якої
збільшив позовні вимоги та просить
стягнути з відповідача 15 551 грн. 45 коп. -
основного боргу, 1 175 грн. 37 коп. - пені, 1
757 грн. 31 коп. - інфляційних втрат, 209 грн.
29 коп. - 3% річних, всього 18 693 грн. 42 коп.

Представник позивача у судовому
засіданні збільшені позовні вимоги
підтримав повністю. Просить стягнути з
відповідача всього 18 693 грн. 42 коп.
боргу.

Через канцелярію суду 05.06.2014 р.
відповідач подав письмові заперечення
на позов, у яких вказав, що відповідно
до копій видаткових накладних, які
додано до позовної заяви не вбачається
можливим встановити осіб, які
підписували документ, також немає
даних про довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей. Крім
того, відповідач вважає, що між
сторонами здійснювалися позадоговірні
поставки товару, тому обов'язок
стосовно оплати вартості товару у ТзОВ
"Нова справа" виникає з моменту
отримання вимоги від позивача про
оплату боргу на підставі ст.530 ЦК
України. Остання відповідачу не
надсилалася. Також відповідач
зазначає, що позивачем невірно
здійснено розрахунки штрафних санкцій.
За наведених обставин ТзОВ "Нова
справа" вважає позов необґрунтованим
та безпідставним.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся. Про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення
кореспонденції адресату (арк.с. 17, 27, 34).

Статтею 22 ГПК України встановлено
права та обов'язки сторін в судовому
процесі. Зокрема вказаною статтею
передбачено, що сторони мають право
брати участь в господарських
засіданнях. Відповідно до норм
вказаної статті сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Не забезпечивши явку свого
представника в судове засідання
відповідач не виявив бажання
скористатися наданими йому
вищевказаними нормами ГПК правами.
Крім того, ухвалами суду від 23.05.2014 р.,
від 10.06.2014 р. та від 24.06.2014 р. не було
визнано явку сторін в судове засідання
обов'язковою.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
повно та об'єктивно оцінивши всі
обставини справи в їх сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню. При
цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 14 листопада 2013
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кенділенд Україна"
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нова
Справа" (Дистриб'ютор) було укладено
Дистриб'юторський договір №1.14.13 (арк.с.
37-40). Згідно з п.1.1 Договору сторони
домовились про співпрацю з метою
реалізації Товарів Постачальника на
ринку. В межах цієї співпраці
Постачальник зобов'язується постачати
Дистриб'ютору у власність товари, а
Дистриб'ютор зобов'язується приймати
поставлені товари, здійснювати
подальший їх продаж та за результатами
роботи надавати Постачальнику звіти в
порядку та на умовах, передбачених цим
Договором та додатками до нього, які є
невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.4., 2.5.
Договору ціни на Товари, що
постачаються за цим Договором, є
договірними і визначаються згідно
прайсів Постачальника, які останній
надає Дистриб'ютору. Клієнт здійснює
оплату поставлених Товарів шляхом
перерахунку грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
протягом 30 банківських днів з моменту
отримання Покупцем продукції на склад.
Днем оплати вважається день
надходження коштів на поточний рахунок
Постачальника.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що у
випадку затримки оплати за поставлені
товари, Дистриб'ютор зобов'язується
сплатити Постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми неоплачених товарів за кожен день
затримки.

Даний Договір діє з моменту його
укладання сторонами по 31.12.2013 р. У разі
якщо жодна із сторін за 30 днів до
закінчення строку дії Договору не
повідомить письмово іншу сторону про
припинення дії Договору, то Договір
вважається продовженим на тих же
умовах на наступний рік (п.п. 7.1., 7.2.
Договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

На виконання умов вказаного вище
Договору позивач поставив відповідачу
товар згідно накладної №23 від 24.12.2013 р.
на суму 8 527 грн. 20 коп. та накладної №26
від 27.12.2013 р. на суму 7 024 грн. 25 коп.
Вказане також підтверджується
наявними у справі податковими
накладними (арк.с. 12-13, 21-23).

Проте відповідач свої зобов'язання по
оплаті отриманого товару своєчасно не
виконав, оплату у визначені Договором
терміни не провів.

Таким чином, заборгованість
відповідача по оплаті товару на момент
звернення позивача до суду з даним
позовом складає 15 551 грн. 45 коп.

Керуючись пунктом 5.2. Договору та
умовами ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", з огляду на несвоєчасне
виконання зобов'язання по оплаті
вартості товару, позивач нарахував
відповідачу пеню в загальному розмірі 1
175 грн. 37 коп. А саме, по накладній №23 від
24.12.2013 р. на суму боргу 8 527 грн. 20 коп. -
нарахована пеня за період з 07.02.2014 р. по
22.07.2014 р. в розмірі 651 грн. 33 коп., по
накладній №26 від 27.12.2013 р. на суму боргу
7 024 грн. 25 коп. - нарахована пеня за
період з 12.02.2014 р. по 22.07.2014 р. в розмірі 524
грн. 03 коп. (розрахунки на арк.с. 45).

Покликаючись на ст.625 ЦК України
позивач нарахував всього 1 757 грн. 31 коп.
- інфляційних втрат та 209 грн. 29 коп. - 3%
річних (розрахунок на арк.с. 45-46).

Надані суду розрахунки заборгованості
перевірено та визнано правильними.

Отже, загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем складає 18
693 грн. 42 коп. (15 551 грн. 45 коп. + 1 175 грн. 37
коп. + 1 757 грн. 31 коп. + 209 грн. 29 коп.).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства. Тобто
вказана норма передбачає як
безпосереднє встановлення у
зобов'язанні строку (терміну) його
виконання, так і визначення цього
строку вказівкою на певну подію, яка
неминуче має настати. В іншому ж
випадку кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду
не подав.

Проаналізувавши наведені вище правові
норми та матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кенділенд Україна"
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Справа"
заборгованості в сумі 18 693 грн. 42 коп., з
яких 15 551 грн. 45 коп. - основного боргу, 1
175 грн. 37 коп. - пені, 1 757 грн. 31 коп. -
інфляційних втрат, 209 грн. 29 коп. - 3%
річних, підтверджуються належними та
допустимими доказами, ґрунтуються на
законі та договорі, не спростовані
відповідачем, тому підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Справа" (33001,
м.Рівне, вул.П.Могили, 28, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кенділенд Україна"
(юридична адреса:81652, м.Новий Розділ,
вул.Промислова, 4 В; фактична адреса: 79012,
м.Львів, вул.Сахарова, 42, офіс 524, ) - 15 551 грн. 45 коп. - основного
боргу, 1 175 грн. 37 коп. - пені, 1 757 грн. 31
коп. - інфляційних втрат, 209 грн. 29 коп. - 3%
річних, 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Суддя
Бережнюк В.В.

Повне рішення складено "25" липня 2014 року