ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.
Справа № Б-39/125-10

Колегія
суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Бородіна Л.І. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників сторін:

кредитора - від ПАТ «ВТБ Банк» -
представник Ткаченко С.В. за
довіреністю № 95/11.5.2 від 19.03.2014
року,

боржника - не з*явився,

арбітражного керуючого - Бихна О.М.
(свідоцтво № НОМЕР_1 від 15.07.2013 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу кредитора -
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк», м.Київ, (вх.1742Х/2-7), на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 22.04.2014 року у справі
№ Б-39/125-10,

за заявою боржника - Приватного
підприємства «ЛСВ «Моноліт», м. Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.04.2014 року у
справі № Б-39/125-10 (суддя Дзюба О.А.)
відмовлено кредитору ПАТ «ВТБ Банк» у
задоволенні скарги на дії розпорядника
майна боржника ПП «ЛСВ Моноліт».
Відкладено розгляд справи на 19.05.2014
року. Зобов'язано учасників процесу
виконати у повному обсязі вимоги
попередніх ухвал суду.

Публічне акціонерне товариство "ВТБ
Банк" із зазначеною ухвалою місцевого
господарського суду не погодилось та
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 22.04.2014 р. у
справі № Б-39/125-10 про відмову в
задоволенні скарги ПАТ "ВТБ Банк" на
дії/бездіяльність арбітражного
керуючого Бихно О.М.- розпорядника
майна у справі № Б-39/125-10 про визнання
банкрутом ПП "ЛСВ Моноліт" і прийняти
нове рішення, яким задовольнити скаргу
ПАТ "ВТБ Банк" від 04.12.2013 р.: усунути
арбітражного керуючого Бихна О.М. від
виконання обов'язків розпорядника
майна в справі № Б-39/125-10 про визнання
банкрутом ПП "ЛСВ Моноліт"; призначити
розпорядником майна в справі
№ Б-39/125-10 про визнання банкрутом ПП "ЛСВ
Моноліт" - арбітражного керуючого
Лялюка Василя Михайловича, що здійснює
діяльність арбітражного керуючого на
підставі свідоцтва на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого №
НОМЕР_2 від 26.03.2013 р., виданої
Міністерством юстиції України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що арбітражний
керуючий Бихно О.М., який виконує
обов'язки розпорядника майна боржника
по даній справі, порушує норми діючого
законодавства України, зокрема:
положення про обов'язковість до
виконання ухвали господарського суду
Харківської області від 30.03.2011 року про
окреме визнання вимог ПАТ «ВТБ Банк»;
систематично не виконує обов'язки
арбітражного керуючого - розпорядника
майна боржника, передбачені статтями
3-1,13,15 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», порушуючи
порядок та строки складання,
заповнення та ведення реєстру вимог
кредиторів; здійснює дії, направлені на
затягування процедури банкрутства
боржника.

21.07.2014 року апелянт надав уточнення
до апеляційної скарги, в яких просить
вважати вірною редакцію пункту 3
резолютивної частини апеляційної
скарги ПАТ «ВТБ Банк» (вих. № 1965/400-2 від
02.06.2014 року) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 22.04.2014
року у даній справі наступну:
«скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 22.04.2014 року по
справі № Б-39/125-10 у частині відмови у
задоволенні скарги ПАТ «ВТБ Банк» на
дії/бездіяльність арбітражного
керуючого Бихно О.М. - розпорядника
майна у справі про визнання банкрутом
Приватне підприємство «ЛСВ Моноліт» і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити скаргу ПАТ «ВТБ Банк» від
04.12.2013 року вих. № 3376/400-2: 1) усунути
арбітражного керуючого Бихно О.М. від
виконання обов'язків розпорядника
майна у справі № Б-39/125-10 про визнання
банкрутом ПП «ЛСВ Моноліт»; 2)
призначити розпорядником майна у
справі - арбітражного керуючого Лялюка
Василя Михайловича, що здійснює
діяльність арбітражного керуючого на
підставі свідоцтва на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого (
розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора)) № НОМЕР_2 від
26.03.3013 року, виданої Міністерством
юстиції України».

23.07.2014 року арбітражний керуючий
Бихно О.М. надав відзив на апеляційну
скаргу ПАТ «ВТБ Банк», в якому просить
суд у її задоволенні відмовити.

В обґрунтування своєї позиції
арбітражний керуючий стверджує те, що з
урахуванням встановленої судовою
колегією апеляційного суду від 07.09.2011
року та Вищого господарського суду в
постанові від 06.12.2011 року обставиною
про те, що «судом першої інстанції
взагалі не було проаналізовано вимоги
з кредиторів та не надана оцінка
доказам, якими ці вимоги
підтверджуються», посилатись на
визнання вимог банку як встановлений
факт є передчасним. Отже, розпорядник
майна боржника вважає, що суд першої
інстанції при повторному розгляді
зобов'язаний розглянути вимоги усіх
кредиторів.

Окрім того, розпорядник майна
посилається на те, що в силу положень
частини 3 статті 14 Закону про
банкрутство протягом часу січень 2012
року - червень 2012 року він не надавав
реєстр вимог кредиторів, оскільки на
підприємстві не призначено нового
керівника, який повинен був підписати
реєстр вимог кредиторів. З червня 2012
року по жовтень 2012 року судові
засідання не відбувались з підстав
проведення позапланової перевірки
його діяльності за ініціативою
господарського суду. У жовтні 2012 року
розпорядником майна підписано реєстр
вимог боржника та надано для розгляду
та затвердження до господарського суду
одноособово.

Щоб виконати вимоги ухвали
господарського суду від 26.12.2012 року,
якою зобов'язано розпорядника майна
надати докази повторного розгляду
вимог ПАТ «ВТБ Банк» у справі,
розпорядник майна звернувся до ПП «ЛСВ
Моноліт» з проханням повторно
розглянути вимоги ПАТ «ВТБ Банк» та
повідомити про прийняте рішення. ПП
«ЛСВ «Моноліт» листом вих. № 1 від
03.01.2013 року не визнав у повному обсязі
вимоги кредитора ПАТ «ВТБ Банк» та
відхилив їх, про що розпорядник майна
повідомив банк.

Отже, арбітражний керуючий Бихно
О.М. вважає, що якби він не виконав
ухвалу господарського суду від 26.12.2012
року, або всупереч вимог діючого
законодавства та рішення боржника вніс
до реєстру вимог кредиторів ПП «ЛСВ
Моноліт» кредиторські вимоги ПАТ «ВТБ
Банк» як визнані, то у боржника б були
усі підстави звернутись до суду з
відповідною скаргою на дію
розпорядника майна.

Розглянувши матеріали справи, а
також викладені в апеляційній скарзі
доводи апелянта, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши в порядку статті
101 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
встановила наступне.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.09.2010 року за
заявою боржника у порядку статей 7,11
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» порушено
провадження у справі про банкрутство
Приватного підприємства «ЛСВ Моноліт»
(а.с. 1 т.1).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.11.2010 року за
результатами підготовчого засідання
зобов'язано боржника у 10-денний строк
опублікувати в офіційному друкованому
органу оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
ПП «ЛСВ Моноліт».

Введено процедуру розпорядження
майном.

Призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого Бихна
Олександра Миколайовича.

Зобов'язано розпорядника майна
боржника разом з керівником боржника
розглянути в тридцяти семиденний строк
з моменту публікації оголошення вимоги
кредиторів, скласти реєстр вимог
кредиторів і не пізніше ніж на п'ятий
день після витікання строку для подачі
вимог кредиторів, надати складений і
підписаний керівником підприємства і
головним бухгалтером підприємства
реєстр вимог кредиторів з посиланням
на загальний розмір визнаних вимог
кредиторів. Остаточна дата подання
розпорядником майна реєстру вимог
кредиторів до господарського суду не
пізніше двох місяців та десяти днів з
дати проведення цього засідання суду.

Зобов'язано керівника боржника
разом з розпорядником майна боржника
здійснити інвентаризацію всіх активів
боржника, копії актів інвентаризації
надати суду.

Попереднє засідання
господарського суду призначено на
10.01.2011 року.

Призначено засідання суду, на якому
буде винесено ухвалу про санацію
боржника чи прийнято постанову про
визнання боржника банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру, чи
припинено провадження у справі про
банкрутство на 02.02.2011 року ( а.с.103-104 т.1).

На виконання вимог ухвали від
22.11.2010 року у газеті «Голос України» №
227 (4977) від 02.12.2010 року опубліковано
відповідне оголошення ( а.с. 106-107 т.1).

10.01.2011 року на виконання вимог ухвали
суду від 22.11.2010 року розпорядником
майна боржника надано до суду реєстр
вимог кредиторів станом на 06.01.2011 року,
копію акту інвентаризації активів
підприємства; докази відправлення ПАТ
«ВТБ Банк» повідомлення про час та
місце проведення попереднього
засідання у справі та докази
відправлення повідомлення про розгляд
кредиторських вимог ( а.с. 108-118 т.1).

Як убачається з матеріалів справи,
повідомленнями про результати
розгляду вимог кредиторів №№ 02,03,04,05,06
від 12.01.2010 року розпорядник майна
повідомив: ПП «СВ», ТОВ
«Багатопрофільне ВКП «СВ», ПП «ВУДАРТ»,
ТОВ «Клінта» та ТОВ «Харброксервіс»
про те, що аналіз документів, доданих до
заяв, є підтвердженням наявних
цивільно - правових відносин між
боржником і кредитором. Проведення
звірки по взаєморозрахункам, про що
складені відповідні акти та визначений
розмір заборгованості за договорами,
підтверджується первинною
документацією за цими договорами. На
підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.14
Закону про банкрутство № 2343 від 14.05.1992
року, заявлена сума кредиторських
вимог боржником визнається в повному
обсязі та включена відповідним чином у
реєстр вимог кредиторів ( а.с.15-16,47-48,148-149
т.4, а.с. 160-161 т.5, а. с. 111-112 т.7).

Жодних заперечень до вищенаведених
кредиторських вимог боржник не
надавав.

29.12.2010 року до господарського суду
Харківської області звернувся ПАТ «ВТБ
Банк» із заявою про визнання
кредиторських вимог до ПП «ЛСВ
Моноліт» у розмірі 11 221 579,57 грн. ( а.с. 2-49
т.3).

Повідомленням розпорядника майна
боржника (вих. № 01 від 05.01.2011 року) про
результати розгляду вимог ПАТ «ВТБ
Банк» заявлена сума кредиторських
вимог у розмірі 11 221 579,57 грн. боржником
не визнана у повному обсязі та
відхилена (а.с.50-53 т.3).

19.01.2011 року на виконання вимог ухвали
суду від 22.11.2010 року розпорядником
майна боржника надано до суду реєстр
вимог кредиторів станом на 18.01.2011 року,
докази відправлення кредиторам
повідомлення про час та місце
проведення попереднього засідання у
справі та докази відправлення
кредиторам повідомлення про розгляд
кредиторських вимог ( а.с. 122-133 т.1).

Окремою ухвалою господарського суду
Харківської області у попередньому
засіданні 30.03.2011 року визнано вимоги
ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 11 221 579,57
грн. та ухвалено включити їх і окремо
внести до реєстру вимог кредиторів
(а.с. 56 т.3).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30.03.2011 року за
результатами попереднього засідання
затверджено реєстр вимог кредиторів у
кількості 5 кредиторів з загальною
сумою грошових вимог та вимог щодо
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів) у розмірі 7 609 824,33 грн., а саме
:ТОВ «Клінта» - 66 999,03 грн.; ПП «ВУДАРТ» - 32
200,00 грн.; ТОВ «Багатопрофільне
виробничо-комерційне підприємство
«СВ» - 1 911 830,98 грн.; ПП «СВ» - 5 533 176,37 грн.;
ТОВ «Харброксервіс» - 65 617,95 грн.

Визнано вимоги ПАТ «ВТБ Банк» у
розмірі 10 310 259,14 грн. основного боргу,
які забезпечені заставою майна
боржника та ухвалено окремо внести їх
до реєстру вимог кредиторів приватного
підприємства «ЛСВ Моноліт».

Визнано розмір неустойки та інших
штрафних санкцій, та ухвалено окремо їх
внести до реєстру вимог кредиторів у
сумі 911 320,43 грн.

Зобов'язано розпорядника майна
надати суду реєстр вимог кредиторів
згідно ухвали суду у попередньому
засіданні.

Визнано вимоги конкурсних кредиторів,
що не були заявлені в
тридцятиденний строк з моменту
публікації оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника, погашеними, тощо ( а.с. 24-25 т.2).

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
07.09.2011 року скасовано ухвалу
господарського суду Харківської
області від 30.03. 2011 року. Справу №
Б-39/125-10 направлено до господарського
суду Харківської області для розгляду (
а.с.30-33 т.9).

При цьому, апеляційним судом
зазначено, що оскаржувана ухвала не
відповідає вимогам статті 15 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», зокрема, в
ухвалі не зазначено черговості
задоволення кожної вимоги; реєстр
вимог кредиторів містить
невідповідності та окремі його частини
протирічать одна одній.

У відповідності до приписів частини 2
статті 105 Господарського
процесуального кодексу України
постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття.

Отже, колегія суддів вважає, що
розпорядник майна - арбітражний
керуючий Бихно О.М., повинен був з 07.09.2011
року почати виконувати вказівки
апеляційного суду, всупереч чому
останній проявив повну бездіяльність.

Постановою Вищого господарського
суду України від 06.12.2011 року постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 07.09.2011 року по
справі № Б-39/125-10 залишено без змін (
а.с.93-96 т.9).

Постановою господарського суду
Харківської області від 20.04.2011 року
визнано Приватне підприємство «ЛСВ
Моноліт», зареєстроване виконкомом
Харківської міської ради, № 4009306
від 29.10.2004 року, ,
місцезнаходження якого: м. Харків,
вул..Військова,33,кв.10 - банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.
Призначено ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Бихна
Олександра Миколайовича, якого
зобов'язано виконати вимоги Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» по ліквідації
банкрута у строк до 20.10.2011 року (а.с.44-46
т.8).

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
09.08.2011 року постанову господарського
суду Харківської області від 20.04.2011
року у справі №Б-39/125-10 скасовано.
Справу передано на розгляд до
господарського суду Харківської
області ( а.с. 106-110 т.8).

При цьому, апеляційний суд зазначив,
що в матеріалах справи відсутні докази
повідомлень розпорядником майна
стосовно місця і часу проведення
зборів кредиторів ПП «ЛСВ «Моноліт»,
заявник апеляційної скарги - ПАТ «ВТБ
Банк» такого повідомлення не
отримував, що є порушенням ч.ч.1,.2 ст.16
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки
його було неправомірно позбавлено
можливості скористатися правами,
наданими статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України. Таким
чином, загальні збори кредиторів, на
яких було прийнято рішення про
визнання звернення до суду з
клопотанням про визнання останнього
банкрутом, не можуть вважатися
повноважними, а, отже, відповідно, й
обраний цими зборами комітет
кредиторів також є неповноважним.

Постановою Вищого господарського
суду України постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
09.08.2011 року по справі № Б-39/125-10 залишено
без змін ( а.с.88-91 т.9).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.01.2012 року
призначено слухання справи на 08.02.2012
року. Зобов'язано розпорядника майна
надати суду реєстр вимог кредиторів,
враховуючи висновки, викладені в
постанові Харківського апеляційного
господарського суду від 07.09.2011 року та
постанові Вищого господарського суду
України від 06.12.2011 року ( а. с. 121 т.9).

Тобто, суд зобов'язав розпорядника
майна боржника - арбітражного
керуючого Бихна О.М., скласти реєстр
вимог кредиторів у відповідності до
приписів статті 15 Закону України про
банкрутство, а не повторно розглядати
вимоги кредиторів, мається на увазі, що
у реєстрі вимог кредиторів повинні
міститься відомості про кожного
кредитора, розмір його вимог за
грошовими зобов'язаннями чи
зобов'язаннями щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, невикористаних
та своєчасно не повернутих коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
сплати, податків і зборів (обов'язкових
платежів), черговість задоволення
кожної вимоги, окремо розмір неустойки
(штрафу, пені), оскільки наданий реєстр
вимог кредиторів від 31.01.2011 року містив
невідповідності та окремі його частини
протирічили одна одній тощо.

Так, на першому аркуші реєстру вимог
кредиторів розпорядником майна
зазначено, що загальний розмір не
визнаних боржником вимог кредиторів за
основним боргом складає 10 310 259,14 грн.,
неустойка (штраф, пеня): 911 320,43 грн. На
тому ж першому аркуші цього ж реєстру
зазначено загальний розмір визнаних
боржником вимог кредиторів - за
основним боргом : 17 920 083,47 грн.,
неустойка (штраф, пен): 911 320,43 грн. При
чому загальний розмір заявлених вимог
кредиторів складає 18 831 403,90 грн.

Крім того, на першому аркуші
зазначений загальний розмір вимог, що
забезпечені заставою, та які
знаходяться у державних реєстрах
застав майна: 4 637 800,00 грн. Розмір
визнаних вимог за чергами взагалі не
містить будь-якої суми, а четверта
черга зазначено 7 609 824,33 грн.

На п'ятому аркуші реєстру в якості
«суми визнаних вимог щодо неустойки та
інших фінансових і економічних
санкцій» зазначено 911 320,43 грн.

Останній аркуш реєстру в якості
«вимог кредиторів, які забезпечені
заставою майна боржника» містить вже
іншу суму 11 221 579,57 грн.

Проте, 08.02.2012 року від розпорядника
майна боржника до господарського суду
надійшло клопотання, в якому останній
просив зобов'язати боржника ПП «ЛСВ
«Моноліт» призначити нового директора
підприємства та розглянути разом з
розпорядником майна підприємства
арбітражним керуючим Бихном О.М.
повторно вимоги кредиторів боржника (
ас. 1-2 т.10).

Частиною 16 статті 13 Закону про
банкрутство передбачено, що
повноваження керівника боржника або
органів управління боржника, покладені
на них відповідно до законодавства чи
установчих документів, можуть бути
припинені у разі, якщо ними не
вживаються заходи щодо забезпечення
збереження майна боржника, створюються
перешкоди діям розпорядника майна чи
допускаються інші порушення
законодавства. В такому разі за
клопотанням комітету кредиторів
виконання обов'язків керівника
боржника ухвалою господарського суду
тимчасово покладається на
розпорядника майна до призначення в
порядку, визначеному законодавством та
установчими документами, нового
керівника боржника. Про припинення
повноважень керівника або органів
управління боржника господарський суд
виносить ухвалу, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку.

Але розпорядник майна - арбітражний
керуючий не скористався своїм правом
звернення до суду з клопотанням
стосовно виконання обов'язків
керівника боржника до призначення
нового керівника.

Навпаки, ухвалами господарського
суду Харківської області від 08.02.2012
року, від 14.03.2012 року, від 04.04.2012 року,
від 15.05.2012 року, від 19.06.2012 року, від
24.07.2012 року, від 15.08.2012 року, від 19.09.2012
року, від 17.10.2012 року, від 25.10.2012 року, від
28.11.2012 року, від 26.12.2012 року, від 23.01.2013
року, від 20.02.2013 року, від 27.03.2013 року, від
23.04.2013 року, від 26.06.2013 року, від 13.08.2013
року, від 22.10.2013 року, від 26.11.2013 року, від
04.12.2013 року, від 04.02.2014 року, від 01.04.2014
року розгляд справи відкладався,
зокрема, з зобов'язанням розпорядника
майна виконати вимоги ухвали суду від
10.01.2012 року ( а.с. 127 т.9; а.с. 6, 31-32,
44,80-83,107-108,145-146 т.10; а.с. 24-25, 54,69-70,94-95,124-125
т.11;
а.с.12-13,21,49-50,74,87-88,98-99,117-118,147-148.205-206,т.12;
а.с.27-28,61 т.13).

При цьому, слід зазначити, що 04.04.2012
року, 14.05.2012 року, 19.06.2012 року, 23.04.2013 року,
03.02.2014 року з клопотанням про
відкладення слухання даної справи
звертався саме розпорядник майна
боржника Бихно О.М. ( а.с. 24-25, 41-42,74-75 т.10,
а.с. 72 т.12, а.с.21-22 т.13).

Отже, колегія суддів вважає, що
клопотання розпорядника майна до суду
з вимогами щодо зобов'язання боржника
призначити нового директора - не
ґрунтувалося на вимогах Закону про
банкрутство, а призвело до затягування
строку процедури банкрутства.

Як убачається з матеріалів справи,
19.06.2012 року до господарського суду
звернулося ПАТ «ВТБ Банк» з
клопотанням, в якому просило провести
перевірку діяльності арбітражного
керуючого Бихно О.М.; усунути його від
виконання обов'язків розпорядника
майна боржника, посилаючись на те, що
останній не виконує вимоги ухвал суду,
а також вимоги статей 3-1,7,11,13 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», чим
безпідставно затягує процедуру
банкрутства, та, як наслідок, завдає
суттєвої шкоди інтересам ПАТ «ВТБ
Банк» через збільшення збитків банку (
а.с. 72-73 т.10).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.06.2012 року
встановлено, що арбітражним керуючим
Бихном О.М. вимоги ухвали
господарського суду Харківської
області від 10.01.2012 року не виконані,
реєстр вимог кредиторів, враховуючи
висновки викладені в постанові
Харківського апеляційного
господарського суду від 097.09.2011 року та
постанові Вищого господарського суду
України від 06.12.2011 року, не надано. Також
встановлено, що арбітражний керуючий
Бихно О.М. систематично не виконує
вимоги суду, не з*являється на виклики
суду, хоча неодноразово
попереджувався ухвалами суду про
відповідальність за невиконання вимог
суду, тоді як про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчать наявні в матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштових відправлень. З урахуванням
встановленого, суд першої інстанції
зобов'язав державний орган з питань
банкрутства терміново здійснити
перевірку діяльності арбітражного
керуючого - розпорядника майна ПП «ЛСВ
«Моноліт» Бихна Олександра
Миколайовича (ліцензія серії НОМЕР_3
від 02.11.2010 року), про результати
перевірки повідомити суд ( а.с.80-83 т.10).

Листом № 1208/11-19/11 від 12.10.2012 року
Головного управління юстиції у
Харківській області суду повідомлено,
що у призначені судові засідання
господарського суду 08.02.2012 року, 14.03.2012
року, 04.04.2012 року, 15.05.2012 року по справі №
Б-39/125-10 розпорядник майна не з*являвся,
що свідчить порушення частини 1 статті
4-5 Господарського процесуального
кодексу. Поважності причин нез*явлення
у призначені судові засідання комісія
не встановила. Управлінням вказано,
що за наявності розглянутих боржником
вимог кредиторів, розпорядником майна
не виконані вимоги господарського
суду, протягом тривалого часу до суду
не надано реєстру вимог кредиторів,
враховуючи висновки, викладені в
постанові Харківського апеляційного
господарського суду від 07.09.2011 року та
постанові Вищого господарського суду
України від 06.12.2011 року, що свідчить про
затягування процедури розпорядження
майном та вказує на порушення частини 1
статті 4-5 Господарського
процесуального кодексу України та
частини 6 статті 3-1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
та роз*яснено, що відповідно до пункту
5.7 Порядку контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності арбітражних
керуючих, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 14.10.2011
року № 3177/5, у разі якщо протягом п'яти
робочих днів з дня складання акта та до
надання розпорядчого документа щодо
усунення порушень і надання органу
державного контролю документів, які це
підтверджують, розпорядження про
усунення порушень Ліцензійних умов
видаватися не буде ( а.с.50-51 т.11).

18.10.2012 року на виконання вимог
ухвали господарського суду
арбітражний керуючий Бихно О.М. надав
суду реєстр вимог кредиторів боржника,
в якому включені і внесені дані
кредиторів станом на 17.10.2012 року ( а.с. 55
-61 т.11), підписаний тільки ним як
розпорядником майна боржника.

04.01.2013 року розпорядник майна
боржника - арбітражний керуючий Бихно
О.М. надіслав суду та кредитору - ПАТ
«ВТБ Банк» повідомлення про результати
розгляду вимог банку, в якому заявлену
суму кредиторських вимог ПАТ «ВТБ
Банк» у розмірі 11 221 579,57 грн. не визнав в
повному обсязі та відхилив,
посилаючись на те, що боржник не є
позичальником за кредитним договором
№ 178 від 22.05.2008 року та не отримував від
банку грошових коштів, отже не має
зобов'язань по поверненню кредитних
коштів, а виступає майновим
поручителем позичальника - ПП «ЛСВ», і
як майновий поручитель несе
відповідальність перед банком тільки
власним майном, переданим в заставу.
Отже, банк не може бути кредитором у
справі про банкрутство з вимогами до
майнового поручителя, оскільки ці
вимоги не є грошовими ( а.с.131-134 т.11).

01.04.2013 року на виконання вимог
ухвали господарського суду
арбітражний керуючий Бихно О.М. надав
суду реєстр вимог кредиторів боржника,
в якому включені і внесені дані
кредиторів станом на 27.03.2013 року,
підписаний директором підприємства
Ярмак Ф.В. та розпорядником майна
боржника - арбітражним керуючим Бихном
О.М.(а.с.51-59 т.12).

26.11.2013 року на виконання вимог ухвали
господарського суду арбітражний
керуючий Бихно О.М. надав суду реєстр
вимог кредиторів боржника, в якому
включені і внесені дані кредиторів
станом на 21.10.2013 року, підписаний
директором підприємства Ярмак Ф.В. та
розпорядником майна боржника -
арбітражним керуючим Бихном
О.М.(а.с.125-131 т.12).

04.12.2013 року до господарського суду
Харківської області звернулось ПАТ
«ВТБ Банк» зі скаргою на
дії/бездіяльність арбітражного
керуючого Бихно О.М. - розпорядника
майна у справі про банкрутство ПП «ЛСВ
«Моноліт», в якій останнє просило суд
усунути арбітражного керуючого Бихна
О.М. від виконання обов'язків
розпорядника майна у справі Б-39/125-10 про
визнання банкрутом ПП «ЛСВ Моноліт»;
призначити розпорядником майна -
арбітражного керуючого Лялюка Василя
Михайловича, що здійснює діяльність
арбітражного керуючого на підставі
свідоцтва на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого №
НОМЕР_2 від 26.03.2013 року, виданої
Міністерством юстиції України ( а.с.
159-160 т.12).

22.04.2014 року арбітражний керуючий
Бихно О.М. надав заперечення на скаргу
кредитора ПАТ «ВТБ Банк», в яких просив
у задоволенні скарги на дії
(бездіяльність) розпорядника майна ПП
«ЛСВ «Моноліти» відмовити ( а.с. 66-68 т.13).

Свої заперечення розпорядник майна
боржника обґрунтовує тим, що з метою
виконання вимог ухвали суду від 26.12.2012
року він звернувся до засновника
підприємства ПП «ЛСВ «Моноліт» з
проханням повторного розгляду вимог
банку. Засновник боржника надав
відповідь, в якій зазначив, що
підприємством - боржником вимоги
кредитора ПАТ «ВТБ Банк» не визнаються,
а тому боржник просить розпорядника
майна повідомити про невизнання та не
включення до реєстру вимоги банку.

22.04.2014 року постановлено оскаржувану
ухвалу. При цьому, відмовляючи ПАТ «ВТБ
Банк» у задоволенні скарги на дії
(бездіяльність) розпорядника майна
боржника, місцевий господарський суд
виходив з того, що на дату розгляду
скарги реєстр вимог кредиторів
боржника у порядку статті 15 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не
затверджено, тому у діях розпорядника
майна відсутні порушення частини 1
статті 15 Закону.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з такими висновком
місцевого господарського суду,
виходячи із наступного.

Згідно пункту 11 статті 11 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» № 2343-ХІІ
(надалі Закон про банкрутство) за
результати розгляду заяви кредитора та
відзиву боржника у підготовчому
засіданні виноситься ухвала, в якій
визначаються: розмір вимог кредиторів,
які подали заяву про порушення справи
про банкрутство; дата складення
розпорядником майна реєстру вимог
кредиторів, який має бути складений та
поданий до господарського суду на
затвердження не пізніше двох місяців
та десяти днів після дати проведення
підготовчого засідання тощо.

Згідно пункту 9 статті 13 Закону про
банкрутство розпорядник майна
зобов'язаний: розглядати разом з
посадовими особами боржника копії заяв
кредиторів про грошові вимоги до
боржника, які надійшли до
господарського суду у зв'язку з
порушенням справи про банкрутство та
надіслані боржнику в установленому цим
Законом порядку; вести реєстр вимог
кредиторів у встановленому порядку;
повідомляти кредиторів про результати
розгляду їх вимог боржником та
включення визнаних вимог до реєстру
вимог кредиторів або про відмову
визнання вимог боржником; вживати
заходів для захисту майна боржника;
аналізувати фінансову, господарську та
інвестиційну діяльність боржника, його
становище на товарних ринках; виявляти
ознаки фіктивного банкрутства чи
доведення до банкрутства; скликати
збори кредиторів; надавати державному
органу з питань банкрутства відомості,
необхідні для ведення єдиної бази
даних про підприємства, щодо яких
порушено справу про банкрутство;
надавати господарському суду та
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність, відомості про фінансове
становище боржника, пропозиції щодо
можливості відновлення
платоспроможності боржника;
виконувати інші функції, передбачені
цим Законом.

Частиною 10 вказаної норми права
передбачено, що при здійсненні своїх
повноважень розпорядник майна
зобов'язаний діяти добросовісно,
розумно, враховувати інтереси боржника
та його кредиторів.

Розпорядник майна несе
відповідальність за неналежне
виконання своїх повноважень
відповідно до законодавства України.

Частиною1 статті 15 Закону про
банкрутство попереднє засідання
господарського суду проводиться не
пізніше трьох місяців після проведення
підготовчого засідання суду.

Відповідно до частини 9 статті 3-1
Закону про банкрутство невиконання
або неналежне виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого
згідно з цим Законом, за відсутності
наслідків, передбачених цією статтею,
може бути підставою для усунення
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до приписів наведеної
норми права для усунення арбітражного
керуючого від виконання ним своїх
обов'язків необхідно довести факт
невиконання або неналежного виконання
арбітражним керуючим обов'язків,
визначених Законом.

Як убачається з матеріалів справи,
підприємство - боржник, розпорядником
майна якого призначено арбітражного
керуючого Бихна О.М., з урахуванням
висновків, викладених в постанові
Харківського апеляційного
господарського суду від 07.09.2011 року та
постанові Вищого господарського суду
України від 06.12.2011 року, у процедурі
розпорядження майном боржника
знаходиться протягом двох з половиною
років, замість, двох місяців та десяти
днів, встановлених приписами Закону
про банкрутство.

Окрім того, у процедурі
розпорядження майном боржника судом
першої інстанції (ухвала суду від
19.06.2012р.) та Головним управлінням
юстиції у Харківській області (
жовтень 2012 року) встановлено, що
розпорядником майна ПП «ЛСВ «Моноліт»
арбітражним керуючим Бихно О.М. не
виконані вимоги господарського суду,
протягом тривалого часу до суду не
надано реєстру вимог кредиторів що
свідчить про затягування процедури
розпорядження майном та вказує на
порушення частини 1 статті 4-5
Господарського процесуального кодексу
України та частини 6 статті 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Проте, реєстр
вимог кредиторів до боржника на даний
час не затверджений.

Щодо вимог кредитора - ПАТ «ВТБ
Банк» колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 статті 15 Закону про
банкрутство передбачено, що у
попередньому засіданні господарський
суд розглядає реєстр вимог кредиторів,
вимоги кредиторів, щодо яких були
заперечення боржника і які не були
включені розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір визнаних
судом вимог кредиторів, які
включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, та
призначається дата проведення зборів
кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен
включати усі визнані судом вимоги
кредиторів.

У реєстрі вимог кредиторів повинні
міститися відомості про кожного
кредитора, розмір його вимоги за
грошовими зобов'язаннями чи
зобов'язаннями щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, невикористаних
та своєчасно не повернутих коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
сплати, податків і зборів (обов'язкових
платежів), черговість задоволення
кожної вимоги, окремо розмір неустойки
(штрафу, пені).

Як зазначалось вище, за результатами
розгляду вимог ПАТ «ВТБ Банк» заявлена
сума кредиторських вимог у розмірі 11 221
579,57 грн. боржником визнана не була. У
зв'язку з відмовою розпорядника майна
та боржника визнати вимоги,
господарський суд розглянув вимоги ПАТ
«ВТБ Банк» і окремо 30.03.2011 року прийняв
ухвалу, якою визнав вимоги кредитора у
повному обсязі, у розмірі 11 221 579,57 грн.,
включив їх до реєстру вимог кредиторів,
зазначивши: окремо 10 320 259,14 грн.
основного боргу як забезпеченого
заставою; окремо 911 329,43 грн. - неустойка
та штрафні санкції.

Окремий процесуальний документ -
ухвала господарського суду
Харківської області від 30.03.2011 року про
визнання вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ПП
«ЛСВ «Моноліт» та включення їх окремо
до реєстру вимог кредиторів набрала
законної сили є чинною, не оскарженою
та не скасованою і відповідно є
обов'язковою до виконання на усій
території України, у зв'язку з чим
повторний розгляд вимог банку не
вимагається.

Проте, всупереч названій ухвалі
розпорядником майна боржника
повідомленням від 09.01.2013 року
відмовлено ПАТ «ВТБ Банк» у визнанні
його вимог у зв'язку з тим, що на його
погляд вимоги банку не є грошовими
вимогами.

Як свідчать матеріали справи,
наданий розпорядником майна до суду
реєстр вимог кредиторів від 27.03.2014 року
в порушення частини 2 статті 15 Закону
про банкрутство та пункту 1.4 наказу
Міністерства економіки України від
02.07.2010 року № 788 «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
заповнення реєстру вимог кредиторів»,
зокрема, колонка № 6 «розмір вимог
визнаний господарським судом ухвалою
суду» не містить відомостей про
визнання вимог апелянта згідно ухвали
суду від 30.03.2011 року, а колонка № 7
«черговість задоволення вимог» не
містить черговості задоволення вимог
апелянта.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що зазначена
поведінка арбітражного керуючого
Бихна О.М. свідчить про порушення ним
норм діючого законодавства України,
зокрема, не виключно: положення про
обов'язковість до виконання ухвали
господарського суду від 30.03.2011 року про
окреме визнання вимог ПАТ «ВТБ Банк»;
систематичне не виконання обов'язків
арбітражного керуючого - розпорядника
майна, що передбачені статтями 3-1, 13,15
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», порушенням
порядку складання, заповнення та
ведення реєстру вимог кредиторів; про
істотне порушення розпорядником майна
строків складання та подання до суду
реєстру вимог кредиторів; про
здійснення розпорядником майна дій,
направлених на затягування процедури
банкрутства боржника.

Окрім того, факти неправомірної
поведінки арбітражного керуючого
Бихна О.М. встановлені судами
апеляційної і касаційної інстанцій під
час скликання та проведення зборів
кредиторів боржника, у зв'язку з чим
була скасована постанова про визнання
ПП «ЛСВ «Моноліт» банкрутом.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду першої інстанції про відсутність
в діях розпорядника майна порушень
Закону про банкрутство не відповідають
дійсним обставинам справи. Судом
надана не вірна правова оцінка
обставинам, викладеним скаржником у
скарзі на дії розпорядника майна
боржника, а частина з них взагалі
залишена судом першої інстанції без
правової оцінки ( мається на увазі
вимога щодо призначити розпорядником
майна - арбітражного керуючого Лялюка
Василя Михайловича ).

За таких підстав, з урахуванням
частини 3 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, якою
передбачено, що в апеляційній
інстанції не приймаються і не
розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
скарги ПАТ «ВТБ Банк» на
дії/бездіяльність розпорядника майна
боржника - арбітражного керуючого
Бихна О.М.; скасування ухвали суду від
22.04.2014 року в частині розгляду скарги
банку, з прийняттям нового рішення,
яким визнати дії останнього
неправомірними та направленням даної
справи на розгляд до господарського
суду Харківської області для вирішення
питання про заміну розпорядника майна
боржника.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 99, 101, 2 статті 103, п.3
ч.1 ст.104, ст. 105, ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
Харківський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк»

задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 22.04.2014 року у
справі № Б-39/125-10 скасувати в частині
відмови кредитору ПАТ «ВТБ Банк» у
задоволенні скарги на дії розпорядника
майна боржника ПП «ЛСВ Моноліт» та
прийняти нове рішення.

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» ( № 3376/400-2 від
04.12.2013 р.) на дії/бездіяльність
розпорядника майна боржника -
арбітражного керуючого Бихна
Олександра Миколайовича задовольнити
частково.

Визнати дії/бездіяльність
розпорядника майна боржника -
арбітражного керуючого Бихна
Олександра Миколайовича
неправомірними.

Справу № Б-39/125-10 направити на
розгляд до господарського суду
Харківської області .

Повний текст постанови складено
25.07. 2014 р.

Головуючий суддя
О.А.Пуль

суддя
Л.І.Бородіна

суддя
В.С.Хачатрян