ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р.
Справа № 909/575/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді
Кузя В.Л.

суддів
Гриців В.М.

Костів Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Герасимчук О.В. -
представник;

від відповідача - не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Тлумач
Водоканал",м.Тлумач, Івано - Франківська
область

на рішення Господарського суду Івано -
Франківської області від 17.06.14

у справі №909/575/14

за позовом Івано-Франківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України

до відповідача Комунального
підприємства "Тлумач-Водоканал"

про стягнення заборгованості на суму 10
000,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - штраф, 5 000,00
грн. - пеня

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №909/575/14
розподілено до розгляду судді
доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду до складу судової
колегії введено суддів Желіка М.Б. та
Костів Т.С.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 11.07.14 скаржнику
поновлено строк на подання апеляційної
скарги, справу прийнято до провадження
та призначено до розгляду на 31.07.14.

Рішенням Господарського суду Івано -
Франківської області від 17.06.14 у справі
№909/575/14 (суддя Малєєва О.В.) задоволено
позов Івано-Франківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
комунального підприємства
"Тлумач-Водоканал" про стягнення
заборгованості на суму 10 000,00 грн, з яких
5 000,00 грн - штраф, 5 000,00 грн - пеня,
стягнуто з комунального підприємства
"Тлумач-Водоканал" в доход Державного
бюджету України 10 000 грн. штрафу та пені,
стягнуто з комунального підприємства
"Тлумач-Водоканал" в доход Державного
бюджету України 1827 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
Господарського суду Івано -
Франківської області від 17.06.14 у даній
справі та прийняти нове рішення, яким у
позові відмовити.

При цьому скаржник посилається на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального прав, а оскільки, на
думку відповідача, судом не
встановлено обставин, які б
підтверджували порушення
відповідачем прав споживачів чи
завдання ним збитків, а лише зазначено
про правомірність накладення штрафу на
КП «Тлумач - Водоканал».

Крім того, місцевим господарським
судом, за твердженням апелянта,
безпідставно не застосовано положення
п.3 ст.83 ГПК України щодо зменшення у
виняткових випадках неустойки (штрафу,
пені).

Також, скаржник зазначає про те, що
місцевим господарським судом не взято
до уваги того факту, що ще до винесення
рішення адміністративною колегією
Івано - Франківськог територіального
відділення АМК України відповідачем
було вжито заходи щодо припинення
правопорушення.

25 липня 2014 року на адресу суду від
позивача надійшов відзив на апеляційну
скаргу, в якому він просить залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення,
зважаючи на законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
31.07.14 до складу судової колегії внесено
зміни - замість судді Желіка М.Б.
введено суддю Гриців В.М. з підстав,
викладених у розпорядженні.

Дану обставину доведено до відома
присутнього представника позивача
перед початком судового розгляду.
Відводу такому складу судової колегії
заявлено не було.

Відповідач участі свого
уповноваженого представника у
судовому засіданні не забезпечив,
натомість 24.07.14 подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із перебуванням у відпустці його
уповноваженого представника.

Розглянувши подане клопотання
судова колегія зазначає наступне:

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 ГПК України
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для реалізації якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія вважає за доцільне
також зазначити, що відповідачем не
додано жодних доказів на підтвердження
поданого клопотання, натомість чинне
законодавство не обмежує сторін
судового процесу у виборі та в
кількості представників, які можуть
представляти інтереси сторони в суді.

А відтак, враховуючи те, що ухвалою
апеляційного суду від 11.07.14 (отримана
скаржником ще 05.07.14) у даній справі явка
представників сторін у судове
засіданні обов'язковою не визнавалась,
судова колегія не знайшла підстав для
задоволення поданого відповідачем
клопотання про відкладення та вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу за відсутності представника
відповідача, оскільки наявних
матеріалів справи є достатньо для
правильного вирішення даної справи.

Присутній представник позивача навів у
судовому засіданні свої доводи та
заперечення з приводу поданої
апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК
України у судовому засіданні 31.07.14
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови Львівського
апеляційного господарського суду.

Заслухавши пояснення присутнього
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
судом апеляційної інстанції
встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, Івано-Франківським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
22.10.13 прийнято розпорядження про
початок розгляду справи №66/І-2013 про
порушення відповідачем законодавства
про захист економічної конкуренції
(а.с.50-52) та надіслано КП
"Тлумач-Водоканал" відповідне
повідомлення за вих. №07/575-с від 22.10.13.

Матеріалами справи підтверджується та
не заперечується позивачем, що в
процесі розгляду справи №66/І-2013
відповідачем було вжито заходи для
припинення дій, що містили ознаки
порушення, передбаченого ч. 1 ст. 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, що може призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку, про що надано
інформацію позивачу (а.с.53).

Адміністративною колегією
Івано-Франківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
23.12.13 прийнято рішення №105 у справі
№66/І-2012 про припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу, яким
визнано, що КП "Тлумач-Водоканал"
протягом 2011-2012 років та І півріччя 2013
року займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку видачі технічних
умов на підключення об'єктів
споживачів до водопровідних та
каналізаційних мереж, які
експлуатуються підприємством в
територіальних межах м. Тлумач, як таке,
що не мало жодного конкурента, та
визнано дії комунального підприємства
"Тлумач-Водоканал", які полягають у
встановленні обмеженого терміну дії
технічних умов на приєднання до своїх
водопровідних та каналізаційних мереж
порушенням, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1
ст. 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку шляхом вчинення
дій, що можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку. Відповідно до ст.
52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" за вчинене
порушення накладено на КП
"Тлумач-Водоканал" штраф у розмірі 5000,00
грн.

Також, позивачем зазначено, що під час
визначення розміру застосованого
штрафу до відповідача враховано,
зокрема, що порушення вчинене вперше,
відповідач сприяв розгляду справи та
припинив порушення (арк.4 рішення
адміністративної колегії Івано -
Франківського територіального
відділення АМК ( а.с.14)., а тому
застосовано штраф, значно менший від
можливого до стягнення, встановленого
частиною першою пункту 2 ст.52 ЗУ «Про
захист економічної конкуренції».

Зазначене рішення №105 від 23.12.13 у справі
№66/І-2013 відповідачем отримано 31.12.13, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.12).
Дане рішення відповідачем не
оскаржувалося.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" за
результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення.

Статтею 14 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що адміністративна колегія
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
уповноважена приймати рішення,
передбачені законодавством про захист
економічної конкуренції.

Згідно з ст.56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
рішення (витяг з нього за
вилученням інформації з обмеженим
доступом, а також визначеної
відповідним державним уповноваженим
Антимонопольного комітету України,
головою територіального відділення
Антимонопольного комітету України
інформації, розголошення якої може
завдати шкоди інтересам інших осіб,
які брали участь у справі),
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень
надається для виконання шляхом
надсилання або вручення під розписку
чи доведення до відома в інший спосіб.
Рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання. Особа, на
яку накладено штраф за рішенням
органу Антимонопольного комітету
України, сплачує його у двомісячний
строк з дня одержання рішення про
накладення штрафу.

Статтею 62 вказаного закону передбачено
порядок обчислення строків у
законодавстві про захист
економічної конкуренції, згідно з яким
перебіг строку, який обчислюється
роками, місяцями або днями,
починається наступного дня після
календарної дати або настання події,
якими визначено його початок. При
цьому, строк, який обчислюється
місяцями, закінчується у відповідне
число останнього місяця строку. Якщо
кінець строку, який обчислюється
місяцями, припадає на такий місяць,
що не має відповідного числа, строк
закінчується в останній день цього
місяця.

В матеріалах справи не міститься
доказів сплати відповідачем
накладеного штрафу в розмірі 5 000 грн. у
встановлені законом строки.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
за кожен день прострочення сплати
штрафу стягується пеня в розмірі 1,5 %
від суми штрафу, при цьому розмір пені
не може перевищувати розмір штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу АМК.

Зважаючи на те, що відповідачем не
сплачено штраф накладений рішенням
адміністративної колегії Івано -
Франківського територіального
відділення АМК № 105 від 23.12.13, позивачем
за період з 01.03.2014 по 28.05.2014 нараховано
пеню в розмірі 6 675,00 грн., однак з
врахуванням зазначеної норми закону
така пеня не може перевищувати 5 000 грн.
А відтак, позивачем заявлено до
стягнення пеню в розмірі 5 000 грн.

Згідно з ч.7 ст.56 зазначеного закону у
разі несплати штрафу у строки
передбачені рішення, та пені органи АМК
стягують штраф та пеню у судовому
порядку.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що
частиною 1 ст.60 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
визначено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або
частково до господарського суду у
двомісячний строк з дня одержання
рішення. Цей строк не може бути
відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем прийняте рішення
адміністративної колегії Івано -
Франківського територіального
відділення АМК №105 від 23.12.13 у
встановлені законом строки не
оскаржувалося, доказів протилежного в
матеріалах справи не міститься.

Відповідно до положення п. 21 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №15 від 26.12.11 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства", згідно з якими не
можуть братися до уваги доводи особи
стосовно якої прийнято рішення
(заявника, відповідача, третьої особи в
розумінні ст. 39 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"), з
приводу незаконності та/або
необґрунтованості цього рішення, якщо
такі доводи заявлено після закінчення
строків, встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст.
60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", оскільки
дана особа не скористалася своїм
правом на оскарження відповідного акта
державного органу, а перебіг
зазначеного строку виключає
можливість перевірки законності та
обґрунтованості рішення органу
Антимонопольного комітету України.

Зважаючи на те, що відповідач не
оскаржував рішення №105 від 23.12.13 у
встановленому законом порядку, доказів
сплати накладеного штрафу у визначені
строки суду не подав, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком місцевого господарського
суду щодо підставності стягнення з КП
«Тлумач - Водоканал» штрафу за вчинене
правопорушення, передбачене п. 2 ст. 50, ч.
1 ст. 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку шляхом вчинення
дій, що можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку та пені на
загальну суму 10 000 грн.

Посилання скаржника на не дослідження
місцевим господарським судом обставин,
які б підтверджували порушення
відповідачем прав споживачів чи
завдання ним збитків, спростовуються
фактом не оскарження відповідачем
зазначеного рішення адміністративної
колегії АМК, яким встановлено
наявність таких порушень, а відтак і
визнанням обставин, що викладені у
ньому, а також спливом 2-х місячного
строку, встановленого для оскарження
рішення в суді і, відповідно,
можливості суду встановлювати певні
обставини, пов'язані з прийняттям
такого рішення органу АМК України.

Стосовно доводів апелянта щодо
безпідставності незастосування судом
першої інстанції положень п.3 ст.83 ГПК
України щодо зменшення у виняткових
випадках неустойки (штрафу, пені),
судова колегія зазначає, що відповідно
до п. 20.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №15 від
26.12.11 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" вказано, що Закон
України "Про захист економічної
конкуренції" не містить норм, які
надавали б господарському суду право
зменшувати розмір (а відтак і суму)
стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх
правомірного нарахування). Тому,
зокрема, до відповідних правовідносин
не може застосовуватись припис п. 3 ст. 83
ГПК, який передбачає право
господарського суду у прийнятті
рішення зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню.

Зважаючи на встановлення факту
правомірності нарахування
адміністративною колегією Івано -
Франківського територіального
відділення АМК України штрафу та пені в
розмірі 10 000 грн., яка підлягає
стягненню з відповідача, судова
колегія апеляційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду щодо неможливості
зменшення неустойки (штрафу, пені) у
даному випадку та відповідно
застосування норм п.3 ст.83 ГПК України.

Враховуючи те, що позивачем не
доведено обставин, на які він
посилається в апеляційній скарзі, а
наявні в матеріалах справи докази
підтверджують правомірність заявлених
позивачем вимог, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення Господарського
суду Івано - Франківської області від
17.09.14 у даній справі.

Судові витрати покласти на скаржника в
порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Івано - Франківської області від 17.06.14 у
справі № 909/575/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Тлумач Водоканал" без
задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в
суді апеляційної інстанції покласти на
скаржника.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 01.08.14

Головуючий суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Гриців В.М.

Суддя
Костів Т.С.