номер провадження справи 19/64/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014
Справа № 908/2276/14

За позовом Дочірнього підприємства
«Долмарт Україна» (03067, м. Київ, бульвар
Івана Лепсе, 4)

до Приватного акціонерного товариства
«Ікс 5 Рітейл Груп Україна» (04112, м. Київ,
вул. Васильківська, 34; 69500, м.
Запоріжжя, вул. Східна, 3)

про стягнення 15607,24 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Різник А.О. - представник
за довіреністю № б/н від 03.06.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 02.07.14. звернулось Дочірнє
підприємство «Долмарт Україна» до
Приватного акціонерного товариства
«Ікс 5 Рітейл Груп Ураїна» про
стягнення 15607,24 грн. за Договором на
реалізацію продукції № 119 від 28.02.12., з
яких: 7803,62 грн. - сума основного боргу,
7803,62 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті поставленого
товару, внаслідок чого у Приватного
акціонерного товариства «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» виникла заборгованість.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 04.07.14. порушено
провадження у справі № 908/2276/14,
присвоєно справі номер провадження
19/64/14, розгляд справи призначено на
17.07.14. о 11-20.

Через канцелярію господарського суду
Запорізької області 17.07.14. від позивача
надійшло клопотання про залучення
документів до матеріалів справи, яке
судом задоволено.

Представник позивача в судовому
засіданні 17.07.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Дочірнього
підприємства «Долмарт Україна»
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 17.07.14. не з'явився,
витребувані судом документи не подав,
про поважні причини неявки суд не
повідомляв, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.11., в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвали суду про порушення провадження
у справі були направлені відповідачу
на вказані у позовній заяві та виписки
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
адреси.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи і його неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/2276/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

28.02.12. між Закритим акціонерним
товариством «Ікс 5 Рітейл Груп Україна»
(в подальшому перейменовано в Приватне
акціонерне товариство «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна») (далі - Покупець) та
Дочірнім підприємством «Долмарт
Україна» (далі - Продавець) укладено
Договір № 119 на реалізацію продукції
(далі - Договір).

У відповідності до умов Договору,
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а Покупець приймає
та оплачує на умовах і в порядку,
визначених цим Договором, товар в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними у накладних, що засвідчують
передачу-приймання товару від Продавця
Покупцю та є невід'ємними частинами
цього Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору
передбачено, що право власності на
товар переходить від Продавця до
Покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
накладної.

Асортимент та кількість товару
зазначається у накладних (п. 2.1
Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору зазначено, що
ціни на товар вказуються у накладних
Продавця, що є додатками до цього
Договору. Оплата здійснюється в
національній валюті України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем поставлено відповідачу
товар на загальну суму 8188,57 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
Д-6561 від 21.11.12. на суму 957,46 грн., № Д-0161
від 16.01.13. на суму 593,42 грн., № Д-0933 від
28.02.13. на суму 859,75 грн., № Д-1467 від 01.04.13.
на суму 849,38 грн., № Д-1633 від 09.04.13. на суму
627,70 грн.; № Д-2385 від 22.05.13. на суму 346,18
грн., № Д-2387 від 22.05.13. на суму 615,46 грн., №
Д-2704 від 05.06.13. на суму 578,23 грн.; № Д-3338
від 03.07.13. на суму 346,18 грн., № Д-4224 від
14.08.13. на суму 1505,59 грн., № Д-4863 від 11.09.13.
на суму 909,22 грн., належним чином
завірені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Позивач посилається на те, що
відповідачем заборгованість за
поставлений товар оплачена частково, в
розмірі 384,95 грн., що підтверджується
банківськими виписками з рахунку
Приватного акціонерного товариства
«Ікс 5 Рітейл Груп Україна» від 31.03.13. на
суму 347,07 грн. (109,29 грн. за накладною №
Д-6561 від 21.11.12., решта в розмірі 237,78 грн. -
на закриття заборгованості за
поставлений раніше товар) та від 15.04.13.
на суму 275,66 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на адресу відповідача було
надіслано лист-вимогу № 67/14 від 28.02.14.,
відповідно до якого Дочірнє
підприємство «Долмарт Україна»
зазначило про наявність
заборгованості Приватного
акціонерного товариства «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» перед позивачем та про
необхідність погасити заборгованість,
яка виникла за Договором.

Вказаний вище лист був відправлений на
адресу відповідача 28.02.14., про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення та опис
вкладення, належним чином завірена
копія яких містяться в матеріалах
справи.

Відповідь Приватного акціонерного
товариства «Ікс 5 Рітейл Груп Україна»
на вказаний вище лист-претензію в
матеріалах справи відсутня.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
заборгованість за поставлений товар не
оплатив, чим порушив умови Договору та
вимоги чинного законодавства України,
в зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
день звернення позивача до суду з даним
позовом склала 7803,62 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно з п. 7.1 Договору встановлено, що
даний Договір набирає чинності з
моменту його підписання та діє до 10.01.13.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, якщо
жодна зі сторін письмово не заявить
іншій стороні про припинення дії
Договору не менш як за 30 календарних
днів до запланованої дати припинення
його дії, Договір вважається
переукладеним на кожний наступний
календарний рік на тих самих умовах.

Таким чином, в зв'язку з відсутністю в
матеріалах справи письмової заяви про
припинення дії Договору, він
вважається переукладеним на тих самих
умовах та на той самий строк.

З наведеного вбачається, що Договір, на
час виконання зобов'язань та на даний
час є діючим.

Згідно з п. 3.1 Договору зазначено, що
ціни на товар вказуються у накладних
Продавця, що є додатками до цього
Договору. Оплата здійснюється в
національній валюті України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до п. 3.2 Договору зазначено,
що Покупець зобов'язаний оплачувати
кожну партію переданого Продавцем
товару по мірі її реалізації не пізніше
21 банківського дня з дня її реалізації,
але у будь-якому випадку не раніше
моменту надання Продавцем усіх
необхідних документів, що засвідчують
момент передачі товару, підтверджують
про якість та відповідність
установленим стандартам в тому числі
податкових накладних та розрахунків
коригування.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивач передав
у власність відповідачу товар на
загальну суму 8188,57 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
Д-6561 від 21.11.12. на суму 957,46 грн., № Д-0161
від 16.01.13. на суму 593,42 грн., № Д-0933 від
28.02.13. на суму 859,75 грн., № Д-1467 від 01.04.13.
на суму 849,38 грн., № Д-1633 від 09.04.13. на суму
627,70 грн.; № Д-2385 від 22.05.13. на суму 346,18
грн., № Д-2387 від 22.05.13. на суму 615,46 грн., №
Д-2704 від 05.06.13. на суму 578,23 грн.; № Д-3338
від 03.07.13. на суму 346,18 грн., № Д-4224 від
14.08.13. на суму 1505,59 грн., № Д-4863 від 11.09.13.
на суму 909,22 грн., належним чином
завірені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення умов Договору, оплатив
вартість поставленого товару частково,
що підтверджується банківськими
виписками з рахунку Приватного
акціонерного товариства «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» від 31.03.13. на суму 109,29 грн.
та від 15.04.13. на суму 275,66 грн., належним
чином засвідчені копії яких містяться
в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Слід зазначити, що в матеріалах справи
відсутні докази реалізації
відповідачем товару, в зв'язку з чим
позивачем на адресу відповідача було
надіслано лист-вимогу № 67/14 від 28.02.14.,
відповідно до якого Дочірнє
підприємство «Долмарт Україна»
зазначило про наявність
заборгованості Приватного
акціонерного товариства «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» перед позивачем та про
необхідність погасити заборгованість,
яка виникла за Договором.

З матеріалів справи вбачається, що
вказаний вище лист-вимога була
отримана представником відповідача
04.03.14., про що свідчить повідомлення про
отримання поштового відправлення,
належним чином завірена копія якого
міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач в порушення умов Договору
та норм чинного законодавства України
свої зобов'язання щодо оплати
отриманого товару належним чином не
виконав, в зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед Дочірнім
підприємством «Долмарт Україна» за
поставлений товар в розмірі 7803,69 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Також, позивач на підставі п. 3.15
Договору просить суд стягнути з
відповідача 7803,62 грн. - пені.

Судом встановлено, що Договір на
реалізацію продукції № 119 від 28.02.12. не
містить п. 3.15, а відповідальність осіб
встановлено у п. 5.13 протоколу
розбіжностей від 28.02.12. до даного
Договору.

Пунктом 5.13 Договору (в редакції
протоколу розбіжностей від 28.02.12. до
Договору) передбачено, що у випадку
затримки оплати за поставлений товар,
згідно п.п. 3.2, 3.5, 5.2 Договору, Покупець
зобов'язаний сплатити Продавцю пеню в
розмірі 1 % від вартості такого товару
за кожен день затримки. При умові
виконання Продавцем усіх вимог п. 3.2
Договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
визначено, що платники коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочення платежу пеню у
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Статтею 3 зазначеного вище Закону
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

При перевірці правильності обчислення
позивачем суми пені, судом встановлено,
що позивачем нараховано суму пені в
розмірі 1 % за кожний день прострочення
платежу, що суперечить умовам Договору
та перевищує розмір подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
стягується пеня.

За обґрунтованим розрахунком суду, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
359,82 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Дочірнього підприємства
«Долмарт Україна» є обґрунтованим та
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства
«Долмарт Україна» задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» (04112, м. Київ, вул.
Васильківська, 34; 69500, м. Запоріжжя, вул.
Східна, 3, ) на користь
Дочірнього підприємства «Долмарт
Україна» (03067, м. Київ, бульвар Івана
Лепсе, 4, ) 7803 (сім тисяч
вісімсот три) грн. 62 коп. - основного
боргу, 359 (триста п'ятдесят дев'ять) грн.
82 коп. - пені, 955 (дев'ятсот п'ятдесят
п'ять) грн. 88 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову -
відмовити.

4. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.07.14.

Суддя
І.В. Давиденко