ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Справа № 916/2049/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Черкащенка М.М.

суддів: Нєсвєтової Н.М.

Круглікової К.С.

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства "О-С-В"

на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014

у справі №916/2049/13

за позовом
Приватного підприємства "О-С-В"

до
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго"

про визнання
недійсним рішення

за участю представників сторін

від позивача: Яковик Є.В. - за
довіреністю;

від відповідача: Хомич Р.В. - за
довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року Приватне підприємство
"О-С-В" звернулось до господарського
суду Одеської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання недійсним
рішення комісії відповідача з розгляду
актів про порушення Правил
користування електричною енергією,
оформленого протоколом №69 від 19.06.2013р.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 17.03.2014 року позов ПП "О-С-В"
задоволено. Визнано недійсним рішення
комісії Овідіопольського РЕМ ПАТ
"Одесаобленерго" з розгляду актів про
порушення ПКЕЕ, оформлене протоколом
від 19.06.2013 р. № 69 та стягнуто з
відповідача на користь позивача 1147,00
грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року
рішення господарського суду Одеської
області від 17.03.2014 року скасовано,
прийнято нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014 скасувати, а рішення
господарського суду Одеської області
від 17.03.2014, яким позовні вимоги
задоволено, залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 22.08.2007р. між ВАТ "ЕК
Одесаобленерго" правонаступником
якого є ПАТ "ЕК Одесаобленерго"
(постачальник) та ПП "О-С-П" (споживач)
укладено договір № 822 про постачання
електричної енергії, за умовами якого
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб елетроустановок споживача з
приєднаною потужністю, величини якої
на площадках вимірювання та точках
продажу визначені додатком "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживач
оплачує постачальнику електричної
енергії вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору.

Цей Договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на строк до
31.12.2007р. Договір вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або про перегляд
його умов (п. 9.4. Договору).

Серед іншого, у додатку № 7.1 до договору
визначено об'єкт споживача - оздоровчий
табір (база відпочинку) "Зірочка", смт.
Грибівка, вул. Грибівська, 5.

25.05.2013р. на об'єкті позивача,
уповноваженими представниками
відповідача проведено перевірку
споживача на предмет дотримання ПКЕЕ, в
результаті якої встановлено порушення
п.3.2, п. 10.2.9 ПКЕЕ, а саме вплив на роботу
приладу обліку електричної енергії
зовнішнім радіочастотним
випромінювачем.

У зв'язку з вказаним правопорушенням,
інспекторами ПАТ "ЕК "Одесаобленерго"
за участю представника споживача
ОСОБА_4 та у якості свідка представника
Овідіопольського РВ ГУМВС України в
Одеській області ОСОБА_5 складено акт
про порушення №020892 від 25.05.2013р.

В акті про порушення №020892 від 25.05.2013р.
позивача було повідомлено, що
засідання комісії відповідача щодо
розгляду даного акту відбудеться
28.05.2013р., однак своїм правом участі в
засіданні комісії споживач не
скористався.

За результатом розгляду акту №020892 від
25.05.2013р. відповідачем прийнято рішення
оформлене протоколом №69 від 19.06.2013р.,
яким скасовано протокол №66 від 28.05.2013р.
та прийнято рішення про нарахування
вартості електричної енергії не
облікованої внаслідок порушення
споживачем ПКЕЕ у розмірі 542281,38 грн. та
обсягу не облікованої реактивної
енергії у розмірі 42498,23 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПП
"О-С-В" вказувало на те, що акт перевірки,
на підставі якого прийнято оспорюване
рішення, оформлено за відсутності
уповноваженого представника позивача,
що є порушенням прав останнього, а отже
підлягає визнанню недійсним.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
господарський суд виходив з того, що
відповідно до норм чинного
законодавства акт про порушення у
сфері електропостачання оформлюється
із залученням повноважного
представника позивача, проте акт про
порушення №020892 від 25.05.2013р. не
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки присутній при його складанні
ОСОБА_4 не є уповноваженою особою
позивача.

Скасовуючи рішення місцевого
господарського суду та приймаючи нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції вказав, що ПКЕЕ передбачають
дійсність акту про порушення, якщо він
підписаний трьома представниками
постачальника електроенергії, а тому
незважаючи на те, що представник
позивача ОСОБА_4 не мав належним чином
оформленого документального
підтвердження власних повноважень на
участь від імені споживача у перевірці
дотримання ним ПКЕЕ, названа фізична
особа і не була представником
відповідача, а тому не мала ніяких
підстав сприяти останньому.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначив, що ОСОБА_4 допустив
представників ПАТ "ЕК "Одесаобленерго"
до здійснення перевірки об'єкту
електропостачання ПП "О-С-В", чого не
може зробити не уповноважена особа.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
господарського суду України не
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції, вважає його
помилковим, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, 25.05.2013р. на об'єкті
позивача, уповноваженими
представниками відповідача проведено
перевірку споживача на предмет
дотримання ПКЕЕ, за результатами якої
складено акт про порушення №020892 від
25.05.2013р.

Зазначений акт про порушення складено
та підписано п'ятьма уповноваженими
представниками енергопостачальної
компанії Громадченко В.Л., Еделькин А.А.,
Дегодий И.Н., Никитишен С.А., Гаврилишин
Ю.И.", в якості уповноваженої особи
споживача зазначено ОСОБА_4 та в якості
свідка - представник Овідіопольсокого
РВ ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_5

Відповідно до п.п. 6.41 Правил
користування електричною енергією,
який кореспондується з розділом 4
Методики, у разі виявлення під час
контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору, на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії та/або суми
завданих споживачем збитків. За
необхідності в акті зазначаються
заходи, яких необхідно вжити для
усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках,
один з яких передається або
надсилається споживачеві. Акт
підписується представником
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) та
представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт
в ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії.

Споживач має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту акта, які
зазначаються в акті, а також викласти
мотиви своєї відмови від його
підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали
участь в контрольному огляді або
технічній перевірці.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов правомірного висновку про
те, що згідно норм чинного
законодавства акт порушень у сфері
енергопостачання оформляється із
залученням повноважного представника
споживача, якому надано право, окрім
участі в процесі перевірки, подавати
пояснення і зауваження стосовно тексту
акта та дій посадових осіб
енергопостачальної організації.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що акт про порушення від
25.05.2013 №020892 підписано від ПП "О-С-В"
ОСОБА_4 без жодних зауважень.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення місцевого
господарського суду та зазначаючи про
те, що підписів трьох осіб
електропостачальної організації є
достатньою підставою для дійсності
акту порушення у сфері
енергопостачання дійшов помилкового
висновку, оскільки згідно зазначених
вище положень законодавства,
проведення перевірки та складання акту
здійснюється за присутності
повноважного представника споживача,
яким ОСОБА_4 згідно наявних у
матеріалах справи доказів, не являвся.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення місцевого суду не
повно з'ясувавши всі обставини дійшов
неправомірних та помилкових висновків,
в зв'язку з чим постанова Одеського
апеляційного господарського суду
підлягає скасуванню, а рішення
місцевого господарського суду, яким
задоволено позовні вимоги в повному
обсязі підлягає залишенню в силі.

Стаття 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно статті 1119 Господарського
процесуального кодексу України,
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов.

Статтею 11110 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
чи апеляційного суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга Приватного
підприємства "О-С-В" є обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню, а отже
постанова Одеського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року
підлягає скасуванню, рішення
господарського суду Одеської області
від 17.03.2014 року залишенню в силі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110,11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "О-С-В" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 у справі
№916/2049/13 скасувати.

Рішення господарського суду Одеської
області від 17.03.2014 у справі №916/2049/13
залишити в силі.

Головуючий
М.М. Черкащенко

Судді
Н.М. Нєсвєтова

К.С. Круглікова