ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.
Справа № 922/1255/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М.,
суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників:

позивача - Лемент Я.О., дов. №01.05.20-01/304
від 16.04.2014

відповідача - Коваленко О.О., дов. №53 від
07.11.2013

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків (вх. №1397
Х/3) на рішення господарського суду
Харківської області від 14.05.14 у справі
№ 922/1255/14

за позовом Міністерства охорони
здоров'я України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків

про розірвання договору та стягнення 1
160 155,68 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14 травня 2014
року по справі № 922/1255/14 (суддя Яризько
В.О.) позовні вимоги задоволено
частково. Розірвано договір № 36/21-24 від
04 травня 2012 року, укладений між
Міністерством охорони здоров'я
України та Публічним акціонерним
товариством "Фармстандарт-Біолік".
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік" на
користь Міністерства охорони здоров'я
України суму попередньої оплати в
розмірі 1095534,32 грн. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік" на користь
Державного підприємства "Укрвакцина"
МОЗ України 23128,69 грн. судового збору. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач з рішенням суду не
погодився, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення змінити, а
саме: відмовити в задоволенні позовних
вимог в частині розірвання договору №
36/21-24 від 04.05.2012 року, укладеного між
Міністерством охорони здоров'я
України та Публічним акціонерним
товариством "Фармстандарт-Біолік",
здійснити перерозподіл судового збору
відповідно до задоволених вимог. В
обґрунтування викладених вимог
відповідач зазначає про те, що на час
звернення позивача до господарського
суду договір № 36/21-24 від 04.05.2012 р. про
закупівлю товарів за державні кошти є
припиненим у зв'язку зі спливом строку
його дії, тому вважає, що правові
підстави для його розірвання відсутні.

Позивач в запереченнях на апеляційну
скаргу з наведеними відповідачем
доводами не погоджується, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, оскаржуване рішення - без
змін. При цьому позивач посилається на
те, що сторонами погоджений строк дії
договору до 31.12.2012 р., але в будь-якому
випадку до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань, в зв'язку з чим
позивач зазначає про те, що відповідач
не здійснив поставку товару у
встановлений строк, що є істотним
порушенням умов договору та є
підставою для розірвання такого
договору.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 22.07.2014 р.

В судовому засіданні 22.07.2014 р. сторони
підтвердили свої позиції, викладені в
апеляційній скарзі та у запереченнях
на неї.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши пояснення
уповноважених представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційної скарги без
задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 04 травня
2012 року між Міністерством охорони
здоров'я України (позивач, довіритель)
та Державним підприємством
"Укрвакцина" (повірений) був укладений
договір-доручення № 30/21-24. Даний
договір було підписано повноважними
представниками з обох сторін та
скріплено печатками (копія міститься в
матеріалах справи).

Відповідно до умов вказаного
договору-доручення, повірений
зобов'язався виконувати певні дії від
імені довірителя, а саме, приймати
товар, що централізовано закуповується
довірителем у постачальника,
здійснювати відповідні дії для
належного приймання, зберігання та
доставки товару до закладів охорони
здоров'я, а також здійснювати контроль
за виконанням договорів про закупівлю,
укладених довірителем з
постачальниками за певною бюджетною
програмою.

Також, 04 травня 2012 року між
Міністерством охорони здоров'я України
(позивач, замовник) та Публічним
акціонерним товариством
"Фармстандарт-Біолік" (відповідач,
постачальник) був укладений договір
про закупівлю товарів за державні
кошти № 36/21-24. Даний договір було
підписано повноважними представниками
з обох сторін та скріплено печатками.

Відповідно до умов спірного договору,
постачальник зобов'язався у 2012 році
поставити імунобіологічні препарати
(надалі - товар), зазначені у
специфікації (додаток № 1 до договору),
а замовник, в свою чергу, зобов'язався
оплатити відповідний товар. Товар
постачається уповноваженому
підприємству замовника, а саме,
Державному підприємству "Укрвакцина", з
метою подальшої його поставки до
закладів охорони здоров'я (п.1.1
Договору).

Згідно п.5.1 договору, постачальник
зобов'язався забезпечити поставку
товару на умовах поставки DDP- м.Обухів (у
значенні міжнародних правил
Інкотермс-2000) у відповідності до
узгодженого графіку поставки.

На виконання пункту 5.1 договору,
сторонами був узгоджений графік
поставки, відповідно до якого
відповідач повинен був поставити товар
на суму 2616202,52 гривень у грудні 2012 року.

Відповідно до п.4.2 договору, замовник
має право здійснити попередню оплату,
яка здійснюється відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№1404 від 09 жовтня 2006 року, у термін 90
днів з моменту оплати в розмірі до 100%
від ціни договору на підставі рахунку,
виставленого постачальником.

Позивач перерахував на рахунок
відповідача попередню оплату за товар,
що підтверджується платіжним
дорученням № 1875 від 11.12.2012р. на суму
1520667,20 грн. та № 1989 від 18.12.2012р. на суму
1095535,32 грн., а всього на загальну суму
2616202,52 грн., відповідні копії платіжних
доручень містяться в матеріалах
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач здійснив 07.12.2012 року
часткову поставку товару на суму 1520668,20
грн., що підтверджується видатковою
накладною № 121306 від 07.12.2012р., яка
міститься в матеріалах справи.

Однак, поставка товару на суму 1095535,32
грн. не була здійснена.

Матеріали справи свідчать про те, що
Міністерство охорони здоров'я України
зверталось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до ПАТ "Фармстандарт - Біолік" про
стягнення пені в сумі 198291,70 грн. та
штрафу в сумі 76687,40 грн., що були
нараховані у зв'язку з неповним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про закупівлю
товарів за державні кошти від 04.05.2012
року №36/21-24 щодо поставки товару у
визначений сторонами строк.

Так, рішенням господарського суду
Харківської області від 04.11.2013р. у
справі № 922/3925/13 позовні вимоги
Міністерства охорони здоров'я були
задоволені : з Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік" на
користь Міністерства охорони здоров'я
України стягнуто пеню в сумі 198291,70 грн.,
7% штрафу в розмірі 76687,40 грн. Даним
рішенням суду встановлено, що
відповідач свої зобов'язання за
договором № 36/21-24 від 04.05.2012 року щодо
поставки товару в строк, передбачений
графіком поставки не виконав, чим
порушив умови договору. Рішення суду
набрало законної сили.

Крім того Міністерство охорони
здоров'я України зверталось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до ПАТ
"Фармстандарт - Біолік" про зобов'язання
вчинити певні дії, а саме: виконати
умови договору про закупівлю товарів
за державні кошти від 04.05.2012 року № 36/21-24
та здійснити поставку товару: 24.42.2
Препарати фармацевтичні різні у
кількості 944427 доз на загальну суму
1095534,32 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 20.12.2013р. у
справі № 922/4692/13, яке набрало законної
сили, позовні вимоги Міністерства
охорони здоров'я були задоволені :
зобов'язано Публічне акціонерне
товариство "Фармстандарт-Біолік"
виконати умови договору № 36/21-24 про
закупівлю товарів за державні кошти
від 04 травня 2012 року шляхом поставки
товару: 24.42.2 Препарати фармацевтичні
різні (препарати імунобіологічні) -
анатоксин або вакцина для профілактики
дифтерії та правцю зі зменшеним
вмістом антигену (АДП-М) у кількості 944
427 доз, на загальну суму 1095534,32 грн.,
Міністерству охорони здоров'я України.
Вищевказаними рішеннями суду
встановлений факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором № 36/21-24 від
04.05.2012р. щодо своєчасної поставки
товару на загальну суму 1095534,32 грн.

Після того, як прийняте судом рішення
суду не було виконано відповідачем та
позивач так і не отримав оплачений
товар, позивач в особі повноважного
представника листом № 01.05.20-05/123
повідомив відповідача про намір
розірвати спірний договір та про
необхідність повернення суми
попередньої оплати.

Вказані обставини стали підставою
звернення позивача з позовом до
господарського суду про розірвання
договору № 36/21-24 від 04.05.2012р. та
стягнення з відповідача суми
передплати, на яку не поставлений
товар, у розмірі 10955534,32 грн., 3% річних у
розмірі 40519,75 грн., інфляційних втрат у
розмірі 24101,61 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог в частині розірвання
договору № 36/21-24 від 04.05.2012р. про
закупівлю товарів за державні кошти,
суд першої інстанції виходив з того, що
п. 10.1 договору сторони погодили строк
його дії до 31.12.2012 р., але в будь-якому
випадку до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань за договором. Таким
чином, встановивши, що відповідач не
виконав умови договору щодо поставки
товару у повному обсязі, а також
застосувавши положення ч. 2 ст. 651
Цивільного кодексу України, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість та задоволення
позовних вимог в частині розірвання
договору № 36/21-24 від 04.05.2012 р.

Крім того, з урахуванням встановлених
обставин справи, приймаючи до уваги, що
факт попередньої оплати в сумі 10955534,32
грн., підтверджено матеріалами справи,
відповідачем належними доказами не
спростовано, доказів поставки товару
на виконання узгодженого сторонами у
додатку № 2 до договору графіку
поставки відповідачем не надано,
аргументованих заперечень не
представлено, беручи до уваги загальні
вимоги, які ставляться до виконання
зобов'язань, а також положення ч. 2 ст. 693,
ст. 712 Цивільного кодексу України, суд
першої інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача передплати в
розмірі 10955534,32 грн., які було
перераховано відповідачу в якості
авансу на виконання умов договору.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 40519,75 грн. 3%
річних та 24101,61 грн. інфляційних втрат,
нарахованих на суму попередньої
оплати, місцевий господарський суд
відмовив у їх задоволенні з посиланням
на те, що стягнення суми попередньої
оплати, перерахованої за договором на
поставку товару із застосуванням права
передбаченого ч. 2 ст. 693 ЦК України не
вважається грошовим зобов'язанням у
розумінні ст. 625 ЦК України, а тому на
вказану суму не можуть нараховуватись
інфляційні втрати та 3% річних. Крім
того за умовами п.7.2. договору сторони
передбачили, що у випадку затримки
поставки товару понад термін,
встановлений п. 5.1. цього договору, у
разі здійснення попередньої оплати
постачальник повертає замовнику кошти
з урахуванням індексу інфляції. Однак
сторони не передбачили момент
виникнення обов'язку повернення коштів
та момент, з якого починається
нарахування інфляційних втрат на суму
попередньої оплати.

Таким чином, позовні вимоги визнані
судом першої інстанції такими, що
підлягають задоволенню в частині
розірвання договору № 36/21-24 від 04.05.2012р.
та стягнення з відповідача суми
попередньої оплати в розмірі 1095534,32 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з даними висновками
місцевого господарського суду,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та узгоджуються з нормами
чинного законодавства, які регулюють
спірні правовідносини.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них суд
виходить з наступного.

Так, підставою виникнення між
сторонами господарсько-правових
відносин є укладений між ними договір
про закупівлю товарів за державні
кошти № 36/21-24 від 04.05.2012 р.

Матеріалами справи підтверджено, що на
виконання умов договору позивач
перерахував на рахунок відповідача
попередню оплату за товар на загальну
суму 2616202,52 грн., проте останній
поставки товару здійснив лише частково
на суму 1520668,20 грн., про що він не
заперечує.

Судом встановлено, що відповідач у
визначений договором строк товар
позивачеві на суму 1095534,32 грн. не
поставив, така поставка не здійснена до
теперішнього часу.

ДП "Укрвакцина" звернулось до
відповідача з листом № 01.05.20-05/123 від
05.02.2014р., в якому зазначило про
порушення відповідачем умов договору
№ 36/21-24 від 04.05.2012р., у зв'язку з чим
просило врегулювати питання щодо
припинення дії договору та направило
примірник додаткової угоди про
розірвання договору № 36/21-24 та
врегулювання питань, пов'язаних з таким
розірванням.

Відповідачем на таке звернення була
надана відповідь № 591/05 від 26.02.2014р. про
те, що ДП "Укрвакцина" не є стороною за
спірним договором, у зв'язку з чим ПАТ
"Фармстандарт-Біолік" направлено запит
до МОЗ України про надання роз'яснень
позиції Міністерства щодо питання про
розірвання договору, після отримання
наміру МОЗ України буде надана
відповідь по суті листа ДП "Укрвакцина".

П. 10.1 договору сторонами погоджений
строк дії договору до 31.12.2012р., але в
будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Отже, враховуючи, що відповідачем на
теперішній час в повному обсязі не
виконані всі зобов'язання за договором,
тому спірний договір є діючим.

Згідно ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі
відмови продавця передати проданий
товар покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Судом встановлено, що відповідач не
здійснив поставку товару в
установлений строк, а отже позивач
позбавлений того, на що він
розраховував укладаючи спірний
договір, що є істотним порушенням умов
договору для покупця (позивача) та є
підставою для розірвання такого
договору.

Посилання відповідача на те, що на час
звернення позивача до господарського
суду договір № 36/21-24 від 04.05.2012 р. про
закупівлю товарів за державні кошти є
припиненим у зв'язку зі спливом строку
його дії, колегія суддів вважає
безпідставними та такими, що
спростовуються умовами даного
договору, за якими сторони погодили
строк дії договору до повного
виконання своїх зобов'язань.

За таких обставин позовні вимоги в
частині розірвання договору № 36/21-24 від
04.05.2012р. правомірно визнані судом
першої інстанції такими, що підлягають
задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідача суми
попередньої оплати в розмірі 1095534,32
грн., колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права
вбачається, що умовою її застосування є
неналежне виконання продавцем свого
зобов'язання зі своєчасного передання
товару покупцю.

При цьому оскільки законом не
визначено форму пред'явлення такої
вимоги покупця, останній може
здійснити своє право будь-яким шляхом:
як шляхом звернення до боржника з
претензією, листом, телефонограмою
тощо, так і шляхом пред'явлення через
суд вимоги у визначеній законом
процесуальній формі - формі позову
(Постанова Верховного Суду України від
28.11.2011 р.).

Позивач реалізував своє право щодо
вимоги передачі з боку відповідача
оплаченого товару, звернувшись до суду
з відповідним позовом, а згодом, після
того як позивач так і не отримав
оплачений товар, позивач в особі
повноважного представника листом №
01.05.20-05/123 повідомив відповідача про
намір розірвати спірний договір та про
необхідність повернення суми
попередньої оплати.

При цьому, обов'язок відповідача
повернути суму попередньої оплату у
разі порушення строків поставки товару
передбачений і умовами договору,
зокрема, п. 7.2. договору.

З огляду на вищевикладені обставини, а
також враховуючи, що товар у
передбачений договором строк
відповідачем не поставлено і суму
попередньої оплати у розмірі 1095534,32 грн.
позивачеві не повернуто, будь-яких
доказів на спростування факту
непоставки товару у передбачений
договором строк та/або доказів на
підтвердження зміни графіку поставки
товару до матеріалів справи відповідач
ані до суду першої, ані апеляційної
інстанції не надав, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про наявність підстав
для задоволення позовних вимог в
частині стягнення з відповідача суми
попередньої оплати в розмірі 1095534,32 грн.

Слід зазначити, що рішення в зазначеній
частині відповідач не оскаржує, під час
перегляду рішення в апеляційному
порядку заявлену до стягнення суму
попередньої оплати в розмірі 1095534,32 грн.
будь-якими доказами не спростовує.

Обов'язок доказування відповідно до
приписів статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
розподіляється між сторонами виходячи
з того, хто посилається на певні
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги та заперечення.

За таких обставин, відповідач ні під
час вирішення спору у господарському
суді Харківської області, ні під час
розгляду його апеляційної скарги не
надав належного документального та
матеріального обґрунтування
неправомірності позовних вимог, та
жодних доказів, які б спростовували
викладені в рішенні висновки суду
першої інстанції. Наведені ним в
апеляційній скарзі доводи про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права нічим не
обґрунтовані та не узгоджуються з
наявними у справі матеріалами, його
позиція не підтверджена належними та
допустимими доказами. Тому вимоги
відповідача, що зазначені в
апеляційній скарзі, не підлягають
задоволенню, а наведені на їх
підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Харківської
області від 14.05.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 22, 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 14.05.2014 року по
справі № 922/1255/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 24 липня 2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Білецька А.М.

Суддя
Гребенюк Н. В.