ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р.
Справа № 911/2279/14

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Жилі Б.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи №911/2279/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА
КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ",
ідентифікаційний код: 20077720,
місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 6,

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС",
ідентифікаційний код: 37979402,
місцезнаходження: 95035, Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь, вул.
Маршала Жукова, буд. 51Б,

про стягнення заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: Сидоренко А.С., який діє на
підставі довіреності від 18.04.2014 року
№14-100;

від відповідача: не з'явився, -

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство
"НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі за текстом:
Позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС"
(далі за текстом: Відповідач) про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу природного газу від
27.03.2012 року №01/03/12 у вигляді трьох
процентів річних у сумі 50 777 604,93 грн.
(п'ятдесят мільйонів сімсот сімдесят
сім тисяч шістсот чотири гривні 93 коп.)
та інфляційних втрат у сумі 47 188 939,18 грн.
(сорок сім мільйонів сто вісімдесят
вісім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять
гривень 18 коп.).

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує
тим, що Відповідач не виконав належним
чином зобов'язання договором
купівлі-продажу природного газу від
27.03.2012 року №01/03/12 в частині повної
оплати поставленого Позивачем
природного газу, у зв'язку з чим за
Відповідачем утворилась
заборгованість у вигляді трьох
процентів річних у сумі 50 777 604,93 грн.
(п'ятдесят мільйонів сімсот сімдесят
сім тисяч шістсот чотири гривні 93 коп.)
та інфляційних втрат у сумі 47 188 939,18 грн.
(сорок сім мільйонів сто вісімдесят
вісім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять
гривень 18 коп.).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.06.2014 року порушено
провадження у справі №911/2279/14, розгляд
якої призначено на 14.07.2014 року.

14.07.2014 року в судове засідання з'явився
представник Позивача, який виконав
вимоги ухвали суду від 13.06.2014 року,
подав витребувані судом докази, надав
пояснення по справі, позов підтримав та
просив задовольнити. В судове
засідання представник Відповідача не
з'явився, про причини нез'явлення суд не
повідомив, вимоги ухвали суду від 13.06.2014
року не виконав, витребувані судом
доказі не подав.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1., абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 року за №18, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Позивачем надано суду транспортну
накладну, згідно якої Позивачем на
адресу Відповідача надіслано копію
ухвали господарського суду Київської
області від 13.06.2014 року у справі
№911/2279/14.

Беручи до уваги викладене, а також те,
що ухвала господарського суду
Київської області від 13.06.2014 року у
справі №911/2279/14 направлена на адресу
Відповідача, суд дійшов висновку, що
Відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Разом з тим, нез'явлення в судове
засідання представника Відповідача не
перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки Відповідач доказів, на які він
посилався би, як на підставу для
відмови в задоволенні позову, суду не
надав, то відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

У зв'язку з цим, спір розглядався за
наявними у справі матеріалами, після
дослідження яких суд видалився до
нарадчої кімнати для прийняття рішення
у справі, оголошення якого призначено
на 14.07.2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

Встановив:

відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правововідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утримуватися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

27.03.2012 року між публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (продавець)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС"
(покупець) укладено договір на
купівлю-продаж природного газу від
27.03.2012 року №01/03/12 (далі за текстом:
Договір), згідно п. 1.1. якого, продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю у 2012 році природний газ, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити газ на умовах цього договору.

Пунктами 2.1., 2.1.2. Договору передбачено,
що продавець передає Покупцеві з 01.04.2012
року по 31.12.2012 року газ обсягом до 340 000
тис куб. м. Допускається відхилення
місячного обсягу переданого газу в
розмірі ± 5% (плюс/мінус п'ять відсотків)
від узгодженого сторонами згідно п. 2.1.
цього договору планового обсягу
продажу газу без коригування
планованого обсягу.

Відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Договору,
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Акти є
підставою для остаточних розрахунків
між сторонами.

Пунктом 11.1. Договору передбачено, що
цей договір набуває чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися з
01.04.2012 року і діє в частині поставки
газу до 31.12.2012 року, а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 16.07.2013 року у справі
№901/357/13-г, залишеним без змін
постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
09.12.2013 року у справі №901/357/13-г, позов
публічного акціонерного товариства
"НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС" про стягнення
задоволено частково; вирішено стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС»
на користь Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» суму 1 982 723
853,16 грн., в тому числі 1 454 929 180, 00 грн.
заборгованості за поставлений
природний газ, 231 654 599,47 грн. пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, 247 016 000, 00 грн. штрафу, 49 124
073, 69 грн. 3% річних.

Як вбачається з рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від
16.07.2013 року у справі №901/357/13-г,
господарським судом Автономної
Республіки Крим встановлено, що 27.03.2012
між Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України» (далі -
продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС»
(далі - покупець) укладено договір
купівлі-продажу природного газу №01/03/12.
На виконання умов договору продавець у
червні 2012 року передав, а покупець
прийняв природний газ на загальну суму
3 528 800 000,00 грн. Факт приймання-передачі
природного газу підтверджується актом
№217(04) від 26.06.2012 року. Враховуючи умови
договору, відповідач повинен був
оплати природний газ, поставлений у
червні 2012 року до 14.07.2012 у загальній
сумі 3 528 800 000,00 грн. Відповідач в
порушення умов договору перерахував на
рахунок позивача грошові кошти в сумі 1
638 870 820,00 грн.

Таким чином, факт неналежного
виконання Відповідачем зобов'язань за
договором на купівлю-продаж природного
газу від 27.03.2012 року №01/03/12 щодо оплати у
повному обсязі поставленого Позивачем
природного газу встановлено рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 16.07.2013 року у справі
№901/357/13-г.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що факт неналежного
виконання Відповідачем зобов'язань за
договором на купівлю-продаж природного
газу від 27.03.2012 року №01/03/12 щодо оплати у
повному обсязі поставленого Позивачем
природного газу є встановленим
рішеннями господарського суду та в
силу положень ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України є
доведеним та не підлягає доказуванню.

Як вказує Позивач, Відповідач не
виконав належним чином зобов'язання за
Договором щодо оплати у повному обсязі
поставленого Позивачем природного
газу, сплативши Позивачу лише 2 108 870 820,00
грн., у зв'язку з чим за Відповідачем
наявна заборгованість у сумі 1 419 929 180,00
грн.

Частиною 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доказів сплати Позивачу
заборгованості за отриманий природний
газ за Договором у сумі 1 419 929 180,00 грн.
Відповідачем суду не надано; доказів,
які б спростовували твердження
Позивача та жодних пояснень щодо
неможливості подання таких доказів
Відповідачем суду не подано.

За прострочення виконання
Відповідачем грошового зобов'язання за
Договором, Позивач просить суд
стягнути з Відповідача три проценти
річних за період з 08.02.2013 року по 18.04.2014
року у сумі 50 777 604,93 грн. та інфляційні
втрати за період з лютого 2013 року по
березень 2014 року у сумі 47 188 939,18 грн.
Розрахунок сум трьох процентів річних
та інфляційних втрат знаходиться в
матеріалах справи.

Цивільним кодексом України у ст. 526
визначено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Цивільний кодекс України у ст. 612
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.
Прострочення боржника не настає, якщо
зобов'язання не може бути виконане
внаслідок прострочення кредитора.

Суд приходить до висновку, що дії
Відповідача є порушенням договірних
зобов'язань, тому Відповідач
вважається таким, що прострочив
виконання грошового зобов'язання за
Договором.

У відповідності із ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається з рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від
16.07.2013 року у справі №901/357/13-г, вирішено
стягнути з Відповідача на користь
Позивача 3% річних у сумі 49 124 073,69 грн. за
період з 14.07.2012 року по 07.02.2013 року.

Таким чином, Позивачем у даній справі
заявлено до стягнення з Відповідача
суму трьох процентів річних за період
(з 08.02.2013 року по 18.04.2014 року), який не був
предметом розгляду у справі №901/357/13-г.

Перевіркою правильності визначення
Позивачем вищевказаних сум трьох
процентів річних та інфляційних
нарахувань, судом встановлено, що
останні визначені Позивачем вірно і
обґрунтовано; при розрахунку
інфляційних втрат Позивачем враховано
періоди, в яких індекс інфляції був
менше одиниці.

На час розгляду справи Відповідачем не
надано суду доказів сплати Позивачу
суми трьох процентів річних у розмірі 50
777 604,93 грн. та інфляційних втрат у
розмірі 47 188 939,18 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Позивач довів суду та Відповідач не
спростував належними і допустимими
доказами те, що у Відповідача перед
Позивачем наявна заборгованість за
договором купівлі-продажу природного
газу від 27.03.2012 року №01/03/12 у вигляді
трьох процентів річних у сумі 50 777 604,93
грн. (п'ятдесят мільйонів сімсот
сімдесят сім тисяч шістсот чотири
гривні 93 коп.) та інфляційних втрат у
сумі 47 188 939,18 грн. (сорок сім мільйонів
сто вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот
тридцять дев'ять гривень 18 коп.).

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з Відповідача
заборгованості за договором
купівлі-продажу природного газу від
27.03.2012 року №01/03/12 у вигляді трьох
процентів річних у сумі 50 777 604,93 грн.
(п'ятдесят мільйонів сімсот сімдесят
сім тисяч шістсот чотири гривні 93 коп.)
та інфляційних втрат у сумі 47 188 939,18 грн.
(сорок сім мільйонів сто вісімдесят
вісім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять
гривень 18 коп.) є обґрунтованими та
доведеними за допомогою належних і
допустимих доказів, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс
України у ст. 36 встановлює, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що копії документів,
які знаходяться в матеріалах справи та
надавались суду Позивачем у справі в
якості доказів, є належними та
допустимими письмовими доказами, які
стосуються предмету спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Надані Позивачем докази не
спростовані, та не заперечувались
Відповідачем протягом розгляду справи.

Поряд з цим, Позивач просить суд
відшкодувати йому за рахунок
Відповідача судові витрати у вигляді
судового збору у сумі 73 080,00 грн.
(сімдесят три тисячі вісімдесят
гривень 00 коп.).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
задоволенням позовних вимог у повному
обсязі, витрати по сплаті судового
збору у сумі 73 080,00 грн. (сімдесят три
тисячі вісімдесят гривень 00 коп.),
відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
Відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ч.
1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення
прав і свобод громадян та правовий
режим на тимчасово окупованій
території України", ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА
КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС"
про стягнення заборгованості, -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС", ідентифікаційний
код: 37979402, місцезнаходження: 95035,
Автономна Республіка Крим, м.
Сімферополь, вул. Маршала Жукова, буд.
51Б, на користь публічного акціонерного
товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА
КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ",
ідентифікаційний код: 20077720,
місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 6,
заборгованість за договором
купівлі-продажу природного газу від
27.03.2012 року №01/03/12 у вигляді трьох
процентів річних у сумі 50 777 604,93 грн.
(п'ятдесят мільйонів сімсот сімдесят
сім тисяч шістсот чотири гривні 93 коп.),
інфляційних втрат у сумі 47 188 939,18 грн.
(сорок сім мільйонів сто вісімдесят
вісім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять
гривень 18 коп.) та судовий збір у сумі 73
080,00 грн. (сімдесят три тисячі
вісімдесят гривень 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

4. Зобов'язати публічне акціонерне
товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА
КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ",
ідентифікаційний код: 20077720,
місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 6, надіслати
товариству з обмеженою
відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-КОММЕРС",
ідентифікаційний код: 37979402,
місцезнаходження: 95035, Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь, вул.
Маршала Жукова, буд. 51Б, на належну
адресу (95035, Автономна Республіка Крим,
м. Сімферополь, вул. Маршала Жукова, буд.
51Б) копію рішення від 14.07.2014 року по
справі № 911/2279/14 кур'єрською службою
доставки, докази чого надати суду, для
чого направити публічному
акціонерному товариству "НАЦІОНАЛЬНА
АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"
копію даного рішення в двох
екземплярах.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
Скутельник П.Ф.

Рішення підписано 14 липня 2014 року