ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.14р. Справа № 904/4407/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ", м.
Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

про визнання таким, що втратив чинність
державного акту на право постійного
користування землею

Суддя
Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Коляда О.О., довіреність
б/н від 02.06.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" (далі - позивач)
звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Дніпропетровської міської
ради (далі - відповідач) про визнання
таким, що втратив чинність, державний
акт на право постійного користування
землею серії: ДПД 78 від 03.11.2000 р., виданий
Товариству з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" та
зареєстрований 03.11.2000 р. в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 001181.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 17.07.2014 р. заперечував проти
позовних вимог, відзив на позов не
надав. В судове засідання 29.07.2014 явку
повноважного представника відповідача
не забезпечив.

Згідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

Ухвалами господарського суду
Дніпропетровської області від 08.07.2014 р.,
від 09.07.2014 р. розгляд справи відкладено
на 09.07.2014 р. та на 17.07.2014 р.

В судовому засіданні 17.07.2014 р. оголошено
перерву до 29.07.2014 р.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 29.07.2014 р. оголошені вступна та
резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З листопада 2000 року на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської Ради
народних депутатів № 2650 від 19.10.2000 р.
позивачу виданий державний акт на
право постійного спільного
користування землею серія ДПД 78,
зареєстрований 03.11.2000 р. в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 001181, щодо
постійного спільного користування
земельною ділянкою площею 0,5408 га,
кадастровий номер :07:113:0025 (ділянка
1 - Код ДЗК 78053022, ділянка 2 - код ДЗК 78053030),
що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Краснопільска, 15.

27.03.2014 р. на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
27.03.2014р. відбувся перехід права
власності до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче об'єднання
"Завод безалкогольних напоїв" (ТОВ "ВО
"ЗБН") на нерухоме майно за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Краснопільська,
15, а саме будівлі та споруди, які
складаються з: холодильник літ. А-1,
поз.1-5, 7-34, загальною площею 1135,7 кв.м;
ґанки літ.аІ, літ.аІІ, літ.аІІІ, рампа,
сходи - літ.а, літ.а4, літ.а5; будівля -
літ.Б-1, поз.1-5, 28 (підвал), поз.18,14 (І-пов.),
загальною площею 1078,8 кв.м, прибудова -
літ.БІ-1, поз.17-23, загальною площею 65,0
кв.м; підвал - літ.під БІ-1 поз.6-8,10,11,
загальною площею 66,8 кв.м., прибудова
літ.БІІ-1 поз.9 (підв.), поз. 15, 16, 24-26, 29
загальною площею 31,3 кв.м, літ.б1, б5 -
рампа, літ.б2, б4, б6 - сходи, літ.б3- вхід у
підвал; літ.Г-1 поз.1,2, загальною площею
11,8 кв.м, літ.Д, И, К - навіси; споруди №2-8,
мостіння І.

Таким чином, з 27.03.2014 р. позивач фактично
припинив використовувати земельну
ділянку для розміщення нерухомого
майна, яке він передав у власність до
статутного капіталу ТОВ "ВО "ЗБН", а тому
згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу
України та ч. 2 ст. 120
Земельного кодексу України з часу
набуття ТОВ "ВО "ЗБН" права приватної
власності на об'єкт нерухомості,
розташований на земельній ділянці, яка
перебувала у позивача в користуванні
на праві постійного користування, у
позивача припинилось право
користування цією земельною ділянкою,
що зумовлює припинення земельних
правовідносин сторін, які виникли
внаслідок надання цієї земельної
ділянки в користування та
посвідчувалися державним актом на
право постійного користування землею,
який не може посвідчувати певне речове
право, яке є припиненим в силу вимог
закону, що призводить до втрати ним
чинності.

У зв'язку з наведеним позивач звернувся
до відповідача із заявою № 206 від
27.03.2014 р. про добровільну відмову
землекористувача від права постійного
користування земельною ділянкою.

28.04.2014 р. позивач отримав від КП "ЦЕНТР
МІСТОБУДУВАННЯ, АРХІТЕКТУРИ,
ЗЕМЛЕУСТРОЮ ТА КАДАСТРУ"
Дніпропетровської міської ради за
дорученням відповідача лист від 18.04.2014
р. № КП-2995, про те, що заява про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
розглянута, але не задоволена в повному
обсязі, оскільки договір оренди землі
може бути розірвано у випадках,
викладених у ст. 31 Закону України "Про
оренду землі".

Таким чином, відповідач неправомірно
не вчинив жодних дій щодо припинення
права позивача на постійне спільне
користування земельною ділянкою, що і
зумовило звернення позивача до суду за
захистом порушеного права.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Стаття 116 Земельного кодексу України
передбачає, що набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Земельного
кодексу України право постійного
користування земельною ділянкою - це
право володіння і користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
державній або комунальній власності,
без встановлення строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 23
Земельного кодексу України (редакція
18.12.1990 року №561-XII) право постійного
користування землею посвідчується
державним актом, який видається і
реєструється сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу
України визначено, що до особи, яка
набула право власності на будівлю або
споруду, переходить право користування
на земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землекористувача.

Пунктами "а", "є" ч. 1 ст. 141 Земельного
кодексу України передбачено, що
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є:
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;
набуття іншою особою права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці.

Отже, позивач не здійснює фактичного
користування спірною земельною
ділянкою, оскільки не є власником
нерухомого майна, розташованого на цій
земельній ділянці.

Згідно з ч. 3 ст. 142 Земельного кодексу
України припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі
заяви землекористувача приймає
рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації (ч. 4 ст. 142 Земельного
кодексу України).

На звернення позивача від 27.03.2014р.
відповідач відмовив у припиненні право
позивача щодо постійного користування
земельною ділянкою згідно державного
акту, хоча чинним Земельним кодексом
України не передбачено можливість
відмови у задоволенні заяви про
добровільну відмову землекористувача.

У зв'язку з тим, що фактичне
користування земельною ділянкою та
нерухомим майном на ній, яке раніше на
праві власності належало позивачу,
здійснює його новий власник, позивач
добровільно відмовився від права
користування зазначеною земельною
ділянкою, законодавством передбачено
припинення права користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою, а також у разі
набуття іншою особою права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці, вимоги позивача про визнання
припиненим його права на постійне
спільне користування земельною
ділянкою є правомірними та підлягають
задоволенню.

Оскільки підстави для визнання
припиненим права позивача на постійне
користування земельною ділянкою є
правомірними та підлягають
задоволенню похідні вимоги про
визнання таким, що втратив чинність,
державного акту на право постійного
спільного користування землею серії:
ДПД 78 від 03.11.2000р., виданого позивачу та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 001181.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору у
справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що втратив чинність,
державний акт на право постійного
користування землею серії: ДПД 78 від
03.11.2000 р., виданий Товариству з
обмеженою відповідальністю "МІЛМ" (49098,
м. Дніпропетровськ, вул. Малиновського,
буд. 14-А; ) та
зареєстрований 03.11.2000 р. в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 001181.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, 75; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" (49098, м.
Дніпропетровськ, вул. Малиновського,
буд. 14-А; ) 1218,00 грн. (одна
тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) -
судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
І.А.
Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 29 " липня 2014 р.