ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
Справа № 925/1170/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Спаських
Н.М. з секретарем судового засідання
Буднік А.М., за участю представників
сторін:

від позивача: Бережок С.І. - за
довіреністю;

від відповідача: Бойко І.В. - за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за

позовом Публічного Акціонерного
Товариства Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
Комунального підприємства
"Драбівські теплові мережі"

про стягнення 10 815,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі
10 815,42 грн., з яких: 5 938,51 грн. пені, 1
370,42 грн. 3 % річних, 3 506,49 грн. інфляційних
за порушення строків розрахунків за
спожитий газ на підставі договору №
13/3989-БО-36 купівлі-продажу природного
газу від 30.09.2013 р., укладеного між
сторонами.

Представник позивача позовні
вимоги підтримав повністю та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечує повністю
з підстав виникнення форс-мажорних
обставин через блокування органами
казначейської служби рахунків
бюджетних установ, що завадило
можливості відповідача провести
вчасні розрахунки за спожитий газ із
позивачем та виключає вину відповідача
у порушенні договірного зобов"язання.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі письмові докази й
оцінивши їх у сукупності, суд
задовольняє позовні вимоги повністю з
наступних підстав:

У відповідності до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

30 вересня 2013 року між сторонами по
справі було укладено договір
№ 13/3989-БО-36 купівлі-продажу природного
газу (далі - Договір, а.с. 8-13), у
відповідності до умов якого позивач
(далі-Продавець) зобов'язався передати
у власність відповідачу (далі-Покупцю)
у 2013 році природний газ (далі-газ),
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а Покупець зобов'язався прийняти та
оплатити цей природний газ на умовах
цього договору ( п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору газ, що
продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами
(далі - споживачам Покупця).

Відповідно п. 2.1. Договору Продавець
передає Покупцеві з 1 жовтня 2013 року по
31 грудня 2013 року газ обсягом до 357 тис.
куб. м. (триста п'ятдесят сім тисяч куб.
м.), у тому числі по місяцях кварталів:

- жовтень - 47 тис. куб. м.;

- листопад - 112 тис. куб. м.;

- грудень - 198 тис. куб. м.

Зазначені договірні відносини по своїй
суті мають ознаки договору поставки, за
яким продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст. 712 Цивільного кодексу України). За
змістом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
ст. 193 Господарського кодексу України
та ст. 526 Цивільного кодексу України,
згідно з якими суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За змістом ст. ст. 599 та 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

На виконання умов Договору протягом
жовтня - грудня 2013 року позивач передав,
а відповідач прийняв природний газ в
обсязі 248,647 тис. куб. м.на загальну суму 1
140 925,70 грн. (з урахуванням вартості
транспортування), що підтверджується
відповідними актами
приймання-передачі природного газу:

- від 31 жовтня 2013 року на суму 234 790,80 грн.
(а.с. 14);

- від 30 листопада 2013 року на суму 256 306,44
грн. (а.с. 15);

- від 31 грудня 2013 року на суму 649 828,46 грн.
(а.с. 167)

та довідками щодо кінцевого сальдо та
операцій із Відповідачем за період з
01.09.2013 р. по 30.04.2014 р. (а.с. 17-19).

Заперечень проти неотримання газу у
вказаній кількості та по вказаній
вартості відповідач суду не надав.
Доказів існування між сторонами спору
з приводу якості наданої послуги у
справу не подано.

Відповідно до п. 5.2. Договору ціна за 1 000
куб. м газу становить 3 459,00 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу , крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%;

- податок на додану вартість за ставкою
- 20%.

Крім того тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 295,60
грн., крім того ПДВ - 20% - 59,12 грн., всього з
ПДВ - 354,72 грн. (триста п'ятдесят чотири
гривні 72 коп.).

До сплати за 1 000 куб. м. природного газу -
3 823,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 764,76 грн.,
всього з ПДВ - 4 5882,54 (чотири тисячі
п'ятсот вісімдесят вісім гривень 54 коп.)
гривень.

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

За доводами позивача, до часу звернення
до суду, відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконав, а за
отриманий природний газ розрахувався
невчасно.

За змістом п. 1 ст. 199 Господарського
кодексу України та п. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Зазначені статті узгоджуються з
приписами п. 7.2. Договору між сторонами,
згідно з яким у разі невиконання
Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору
Продавець має право не здійснювати
поставку газу Покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Згідно п. 9.3. договору - строк позовної
давнсті для стягнення заборгованості,
штрафів, пені, відсотків річних,
інфляційних - встановлюється
тривалістю у п"ять років.

Позивач просить стягнути з відповідача
за прострочення розрахунків з оплати
поставленого газу пеню в сумі 5 938,51 грн.
за період з 14.11.2013 р. по 28.02.2014 р.
Розрахунок пені проведено вірно (а.с.
20-22) та у відповідності до обставин
справи. Доказів сплати пені в сумі 5 938,51
грн. відповідач суду не надав, тому суд
задовольняє позов повністю в цій
частині.

В порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само трьох процентів
річних з простроченої суми,
здійснюється незалежно від тієї
обставини, чи був передбачений
договором відповідний захід
відповідальності.

Позивач користуючись своїм правом, на
підставі прострочення відповідачем
проведення розрахунку, просить суд
стягнути з відповідача 1 370,42
грн. як 3 % річних та 3 506,49 грн.
інфляційних витрат за період з 14.11.2013 р.
по 28.02.2014 р. Розрахунок 3% річних та
інфляційних витрат позивачем зроблено
вірно та у відповідності до обставин
справи (а.с. 20-22).

Оскільки доказів сплати 3% річних та
інфляційних витрат відповідач суду не
надав, то до примусового стягнення з
відповідача на користь позивача
належить 1 370,42 грн. як 3 % річних та 3 506,49
грн. інфляційних витрат.

Суд відхиляє доводи відповідача про те,
що обставини революційних подій у
країні в кінці 2013 року є доказом
виникнення форс-мажорних обставин, які
звільняють відповідача від майнової
відповідальності за часткове або повне
невиконання договірних зобов'язань.

При цьому суд враховує, що п. 8.4. та
8.5. договору, які за згодою сторін є
істотними обставинами договору,
визначають, що сторони повинні негайно
повідомити про обставини форс-мажору
та протягом 14 днів з моменту їх
виникнення надати відповідні
підтверджуючі документи. Виникнення
зазначених обставин не є підставою для
відмови покупця від сплати продавцеві
за газ, який був поставлений до їх
виникнення.

Доказів виконання відповідачем п. 8.4.
договору шляхом повідомлення позивача
із належними доказами про настання
форс-мажорних обставин, які повинні
перебувати у прямому
причино-наслідковому зв"язку із
невчасною сплатою відповідачем за газ,
суду не подано.

Відповідачем на підтвердження своїх
заперечень проти позову також не
надано доказів блокування
відділеннями казначейства рахунків
відповідача, що завадило проведенню
вчасних розрахунків між сторонами
(зокрема, не надано довідки
казначейства).

Відповідно до обставин справи, суд
дійшов висновку про необхідність
повного задоволення позову і
примусового стягнення з відповідача 10
815,42 грн., з яких: 5 938,51 грн. пені, 1 370,42 грн.
3 % річних, 3 506,49 грн. інфляційних на
підставі договору № 13/3989-БО-36
купівлі-продажу природного газу від
30.09.2013 р., укладеного між сторонами.

На підставі ст. 49 ГПК України, при
задоволенні позову з відповідача на
користь позивача слід стягнути судові
витрати у розмірі 1 827,00 грн.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України. -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Драбівські теплові мережі"
(ідентифікаційний код 21356824, Черкаська
область, Драбівський район, смт. Драбів,
вул. Комарова, 5) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(ідентифікаційний код 20077720, м. Київ, вул.
Б. Хмельницького, 6) -- 5 938,51 грн. пені, 1
370,42 грн. як 3% річних, 3 506,49 грн.
інфляційних на підставі договору №
13/3989- БО-36 купівлі-продажу природного
газу від 30.09.2013 року.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Суддя
Н.М. Спаських