ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р.
Справа № 923/789/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Кудак М.І. , розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні, м. Херсон

до Державної податкової інспекції у
Цюрупинському районі Херсонської
області Державної податкової служби, м.
Цюрупинськ

про стягнення 44 646грн. 41коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Горбань В.В.,
представник, дов. № 40/10 від 02.01.2014 р.;

від відповідача - Запорожець П.П.,
представник, дов. від 16.12.2013р. №3715/10/1019.

Позивач звернувся з позовом, в якому
просить стягнути з Державної
податкової інспекції у Цюрупинському
районі Херсонської області 44686,41грн.
надмірно виплачених пенсійних коштів
ОСОБА_3 за період з 01.04.2006р. по 31.07.2009р.

Відповідач проти позову
заперечує на тій підставі, що
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 21.03.2003 N6-4 закріплено
порядок N 374/7695 "Про відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення". Даний
порядок зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 15 травня 2003 р.

У п. 3 вказаного Порядку визначено
наступне: "...Відрахування на підставі
рішень органу, що призначає пенсії",
однак на адресу Відповідача не
надходило жодних рішень Управління
пенсійного фонду про здійснення
відшкодування суми надмірно отриманої
пенсії. Натомість на адресу
Відповідача було надіслано Акт
перевірки достовірності довідок про
заробітну плату (дата складення Акту
відсутня), який фактично носить
інформаційний характер і не є
обов'язковим для виконання, оскільки не
визначає розміру відшкодування
надмірно отриманої суми.

Відповідачем також подана заява про
застосування строків позовної
давності.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін,-

в с т а н о в и в:

На обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в місті Херсоні (далі
-Управління) з 2003 року перебуває та
отримує пенсію відповідно до Закону
України "Про державиу службу" ОСОБА_3.

В серпні 2006 року ОСОБА_3 звернулась до
Управління з заявою про перерахунок у
зв'язку з підвищенням розміру
заробітної плати працюючого
державного службовця та надала довідки
про заробітну плату видані Державною
податковою інспекцією у Цюрупинському
районі за 2003, 2004, 2005 та 2006 роки. На
підставі наданих довідок спеціалістом
Управління було проведено перерахунок
за період з 01.09.2003 по 01.08.2006 та доплачено
суму 42724,69 грн.

У лютому 2008 року ОСОБА_3 знову
звернулась до Управління із заявою про
перерахунок та надала нову довідку від
03.09.2007 № 2959/ш/05-030 про заробітну плату за
2006 рік, в якій посадовий оклад змінено з
920 грн. на 990 грн. На підставі даної заяви
та нової довідки було зроблено
перерахунок за період з 01.12.2006 року по
01.02.2008 рік та доплачено суму 6313,27 грн.

За результатами перевірки,
проведеної у 2008 році про достовірність
довідок про заробітну плату наданих
Державною податковою інспекцією в
Цюрупинському районі Херсонської
області, спеціалістами УПФУ в
Цюрупинському районі Херсонської
області встановлено, що зазначені
довідки потребують доопрацювання.
Після чого Державною податковою
інспекцією Цюрупинському районі
Херсонської області було надано нові
довідки за 2006 (№ 2158/ш/05-030 від 14.04.2009), за
2007 (№2157/ш/05-030 від 14.04.2009) та 2008 (№ 2156/ш/05-030
від 14.04.2009) роки, суми заробітної плати в
яких є меншими та суттєво
відрізняються від попередніх.

В результаті недостовірних даних,
зазначених в довідках про заробітну
плату виникла переплата в сумі 44686,42
грн.

Факт виплати суми в розмірі 44686,41
грн. по ОСОБА_3 за період 01.04.2006 по 31.07.2009
підтверджено листом управління з
нарахуванням та виплати пенсій № 04-1-4275
від 03.11.2009 та протоколом від 02.11.2009.

Пунктом 5 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах в містах, а також містах
та районах, затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України
30.04.2002 № 8-2 (зі змінами) передбачені
основні завдання УПФУ серед яких є
забезпечення цільового та
правомірного використання коштів, а
тому сума переплати, яка виникла по
даній особі порушує систему цільового
використання коштів Фонду.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України - майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Відповідно до ч.
2 ст. 1166 Цивільного кодексу України -
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.4 ст. 1166 Цивільного
кодексу України - шкода, завдана
правомірними діями, відшкодовується у
випадках, встановлених цим Кодексом та
іншим законом.

Таким чином факт надмірної сплати
пенсійних виплат відповідачем
підтверджено належними доказами.

Господарський суд розглядає
заяву відповідача про застосування
строків позовної давності та виходить
із того, що Позовна давність, за
визначенням статті 256 Цивільного
кодексу України - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Отже, позовна
давність є інститутом цивільного права
і може застосовуватися виключно до
вимог зі спорів, що виникають у
цивільних відносинах, визначених у
частині першій статті 1 ЦК України, та у
господарських відносинах.

Якщо відносини, які виникають між
юридичними або фізичними особами з
одного боку і державними та іншими
органами - з іншого, мають
цивільно-правовий або
господарсько-правовий характер, в яких
ці органи виступають на рівних засадах
з іншими учасниками відповідних
відносин (наприклад, у зв'язку з
виконанням цивільно-правових чи
господарсько-правових договорів,
відшкодуванням матеріальної або
моральної шкоди, із зобов'язань у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави тощо),
то у вирішенні відповідних спорів
також застосовується позовна давність
- загальна або спеціальна, у залежності
від змісту позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач при звернені з позовом
опирається на норми цивільного
кодексу, тобто ст.1166 ЦК України, яка
регулює порядок відшкодування шкоди,
тобто взаємовідносини сторін є
цивільно - правовими і до цих
взаємовідносин застосовуються строки
позовної давності, що передбачені
нормами ЦК України.

Відповідно до п. 2.1. Постанови
Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" частиною
третьою статті 267 ЦК України
передбачена можливість застосування
позовної давності, у тому числі й
спеціальної, лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення рішення
судом.

Із матеріалів справи вбачається,
що акт перевірки №74 складений 14.04.2009р. З
цієї дати починається перебіг строків
позовної давності, який відповідно до
ст.257 ЦК України складає 3 роки та
закінчується відповідно - 14.04.2012р. Позов
заявлено 29.05.2014р., тобто більше ніж
через два роки після закінчення
перебігу трирічного строку позовної
давності.

Відповідно до ст.267 ЦК України
особа, яка виконала зобов'язання після
спливу позовної давності, не має права
вимагати повернення виконаного, навіть
якщо вона у момент виконання не знала
про сплив позовної давності. Заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Позивач заяву про відновлення
втрачених строків позовної давності не
подавав.

За таких умов в задоволенні
позову відмовляється.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 25.07.2014р.

Суддя
З.В. Клепай