ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р.Справа № 922/1955/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом Нововодолазької селищної
ради, смт. Нова Водолага 3-я особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Відділ Держкомзему України у
Нововодолазькому районі Харківської
області, смт. Нова Водолага до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Плесан", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії за
участю представників:

позивача: Єфіменко А.В., за дов. від
03.06.2014 р.

3-ї особи: Дарій Н.А., за дов. від 04.07.2014
р.

відповідача: Чірік І.О., за дов. від
03.01.2014 р.

за відсутності клопотання фіксація
судового процесу технічними засобами
не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Нововодолазька селищна рада,
звернувся з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Плесан"
про зобов'язання відповідача укласти
додаткову угоду про зміну і доповнення
договору оренди землі від 30 травня 2005
року, зареєстрованого у
Нововодолзькому районному відділі
Харківської регіональної філії
державного підприємства "Центр ДЗК" при
Держкомземі України у державному
реєстрі земель 09 червня 2005 року за № 178
в редакції, визначеній у позовній
заяві; зобов'язання відповідача
укласти додаткову угоду про зміну і
доповнення договору оренди землі від 26
грудня 2007 року, зареєстрованого у
Нововодолзькому районному відділі
Харківської регіональної філії
державного підприємства "Центр ДЗК" при
Держкомземі України у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
за № 02 від 17 січня 2008 року в
редакції, зазначеній у позовній заяві,
а також просив суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 2436,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано ухиленням
відповідачем від підписання
додаткових угод до вказаних вище
договорів оренди землі.

Ухвалою суду від 23 червня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача було
залучено Відділ Держкомзему України у
Нововодолазькому районі Харківської
області.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

В судовому засіданні 07 липня 2014 року
було оголошено перерву до 08 липня 2014
року до 11 години 00 хвилин, яка була
продовжена до 14 липня 2014 року до 12
години 10 хвилин.

10 липня 2014 року через канцелярію суду
від позивача надійшла заява про
долучення додаткових документів по
справі (вх.№ 23583 від 10.07.14) та пояснення
на заперечення відповідача (вх.№ 23584
від 10.07.14), які суд долучив до матеріалів
справи.

10 липня 2014 року через канцелярію суду
від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача надійшли пояснення на
заперечення відповідача (вх.№ 23581 від
10.07.14), які суд долучив до матеріалів
справи.

В судових засіданнях представники
позивача та третьої особи позовні
вимоги підтримували в повному обсязі,
просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судових
засідання проти укладення додаткової
угоди взагалі - не заперечував, втім
заперечував проти задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
запропонована позивачем орендна плата
не відповідає вимогам чинного
законодавства. Відповідач вважає, що
позивачем для розрахунку орендної
плати обрано завищений коефіцієнт
функціональності (2,5 замість 1,0),
оскільки орендована земельна ділянка
належить до земель транспорту, а не
комерційного використання. Свої
заперечення відповідач також виклав у
письмовому відзиві на позовну заяву
від 08 липня 2014 року (вх.№ 23279), який
міститься в матеріалах справи.

В судовому засіданні 14.07.2014 р.
представник відповідача просив суд
долучити до матеріалів справи
доповнення до відзиву на позовну заяву
(вх.№ 23999 від 14.07.2014 р.), які суд долучив
до матеріалів справи.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 111-10 ГПК
України, відповідно до яких розгляд
справи за відсутності будь-якої із
сторін, не повідомленої належним чином
про час і місце засідання суду, є
безумовною підставою для скасування
рішення місцевого суду, судом
встановлено, що всі учасники судового
процесу є належним чином повідомленими
про дату, час та місце розгляду даної
справи.

Так, відповідно до п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

Так, процесуальні документи у даній
справі (ухвала суду про порушення
провадження у справі та ухвали про
відкладення розгляду справи)
направлялися всім учасникам судового
процесу, що підтверджується штампом
канцелярії на зворотній стороні
відповідних документів. Протоколи
судових засідань також відображають
явку у судові засідання учасників
судового процесу.

Окрім того, про обізнаність учасників
судового процесу про розгляд даної
справи свідчать також наявні в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштових відправлень (а.с. 58, 59,
87).

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК
та статтею 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Якщо подані
сторонами та іншими учасниками
судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК України), притому не лише
від учасників судового процесу, а й від
інших підприємств, установ,
організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні
умови всім учасникам судового процесу
для виконання ними вказаного обов'язку
по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Так, наявні в матеріалах справи ухвали
суду про порушення провадження у
справі та про відкладення розгляду
справи свідчать, що судом було створено
всім учасникам судового процесу
належні умови для доведення останніми
своїх правових позицій, надання ними
доказів, які, на їх думку, є достатніми
для обґрунтування своїх вимог та
заперечень. Окрім того, судом було
вжито всіх заходів, в межах визначених
чинним законодавством повноважень,
щодо всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи, витребувано в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 14 липня 2014 року
учасники судового процесу не виявили
наміру подати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх вимог та заперечень, а матеріали
справи свідчать про достатність
наявних в ній доказів для вставлення в
повному обсязі фактичних обставин
справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

30 травня 2005 року між позивачем (як
орендодавцем) та відповідачем (як
орендарем) було укладено договір
оренди землі (далі - "договір оренди №1")
(а.с. 19-20).

Відповідно до п. 1 договору оренди №1
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення для будівництва і
обслуговування автозаправочної
станції, яка знаходиться на території
Нововодолазької селищної ради площа
Мотики (перехрестя вул. Харківської і
Пушкіна).

На виконання умов договору оренди №1 30
травня 2005 року позивач передав, а
відповідач прийняв обумовлену
договором земельну ділянку, що
підтверджується актом
прийому-передачі земельної ділянки
(а.с. 21).

Згідно п. 2 договору оренди №1 в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,1426 га.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 175192,00 грн. (п. 5
договору оренди №1).

Пунктом 8 договору оренди №1 сторони
погодили, що договір укладено на 49
років.

Договором оренди №1 (п. 9) сторони
визначили, що орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі та в розмірі
1,95 % від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що складає 3416,24 грн.
за рік.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції (п.10 договору оренди
№1).

Відповідно до п. 11 договору оренди №1
орендна плата вноситься щомісячно
протягом 30 календарних днів наступних
за останнім календарним днем звітного
місяця.

Згідно п. 13 договору оренди №1 розмір
орендної плати переглядається у разі:
а) зміни умов господарювання,
передбачених договором; б) зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів у тому числі
внаслідок інфляції; в) погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами; г) в інших випадках
передбачених законом.

Окрім того, 26 грудня 2007 року між
позивачем (як орендодавцем) та
відповідачем (як орендарем) було
укладено ще один договір оренди землі
(далі - "договір оренди №2") (а.с. 22-23).

Відповідно до п. 1 договору оренди №2
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення для будівництва і та
експлуатації АЗС, яка знаходиться смт.
Нова Водолага поряд з автошляхом
Харків - Симферополь 49 км. (ліва
сторона).

На виконання умов договору оренди № 2 26
грудня 2007 року позивач передав, а
відповідач прийняв обумовлену
договором земельну ділянку, що
підтверджується актом
прийому-передачі земельної ділянки
(а.с. 24).

Згідно п. 2 договору оренди №2 в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,2400 га.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 183365,88 грн. (п. 5
договору оренди №2).

Пунктом 8 договору оренди №2 сторони
погодили, що договір укладено на 49
років.

Договором оренди (п. 9) сторони
визначили, що орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі та в розмірі
1,95 % від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що складає 3575,63 грн.
за рік.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції (п. 10 договору оренди
№2).

Відповідно до п. 11 договору оренди №2
орендна плата сплачується за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця у розмірі
1/12 від суми за рік, указаної в п. 9 даного
договору. Розмір орендної плати
змінюється з наступного місяця після
прийняття розпорядження, яким
змінюється ставка орендної плати за
земельну ділянку. Орендна плата
сплачується починаючи з першого числа
місяця, в якому здійснена державна
реєстрація договору оренди.

Згідно п. 13 договору оренди №2 розмір
орендної плати переглядається у разі:
а) зміни умов господарювання,
передбачених договором; б) зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації визначених
законодавстом; в) погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами; г) в інших випадках
передбачених законом.

Відповідно до пунктів 36 договорів
оренди зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

18 березня 2008 року Нововодолазька
селищна рада ХІХ сесії V скликання
прийняла Рішення № 1555 від 18 березня 2008
року (а.с. 25).

Пунктом 1 вказаного рішення
Нововодолазької селищної ради
визначено про необхідність внесення
змін до договорів оренди земельних
ділянок громадян, фізичних осіб та
юридичних осіб, що перебувають у
комунальній власності Нововодолазької
селищної ради, складених до 01.01.2008 року.,
а саме - до розділу про орендну плату,
яка буде становити з 01.01.2008 року для
інших категорій земель - в
чотирикратному розмірі земельного
податку, що встановлюється ст. 7 Закону
України "Про плату за землю" з
урахуванням коефіцієнта індексації
нормативної грошової оцінки землі
станом на поточний рік.

Згідно п. 2 рішення Нововодолазької
селищної ради № 1555 від 18 березня 2008
року громадянам, фізичним та юридичним
особам необхідно скласти додаткові
угоди про вищезазначені зміни до їх
договорів оренди земельних ділянок,
укладених до 01.01.2008 року з
Нововодолазькою селищною радою.

Про прийняття вказаного рішення
Нововодолазької селищної ради було
опубліковано в газеті Водолазький
Кур'єр № 13 (793) від 29 березня 2008 року (а.с.
34).

27 січня 2011 року Нововодолазька селищна
рада VI сесії VI скликання прийняла
Рішення № 136 від 27 січня 2011 року (а.с. 26),
в пункті першому якого затвердила
ставки орендної плати за земельні
ділянки в межах населених пунктів смт.
Нова Водолага та с. Новоселівка для
інших категорій земель, грошову оцінку
яких проведено і уточнено станом на 1
січня 2011 року в чотирикратному розмірі
земельного податку, що встановлюється
ст. 276 Податкового Кодексу України від
02.12.2010 № 2755-VI.

На виконання вказаних рішень
Нововодолазької селищної ради було
розроблено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
смт. Нова Водолага та села Новоселівка
Нововодолазької селищної ради
Нововодолазького району Харківської
області

Рішеннями Нововодолазької селищної
ради VI сесії VI скликання від 27 січня 2011
року № 146 та № 147 (а.с. 27-28) було
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
смт. Нова Водолага та села Новоселівка
Нововодолазької селищної ради
Нововодолазького району Харківської
області, розроблену товариством з
обмеженою відповідальністю "Новітні
технології землеустрою" у 2010 році, яка
згідно висновків державної експертизи
землевпорядної документації,
проведеної ГУ Держкомзему у
Харківській області 30.12.2010 р.,
підготовлена згідно з вимогами
законодавства (висновки державних
експертиз землевпорядної документації
від 30 грудня 2010 року №№ 0463 та 0466 а.с. 29,
30).

Згідно витягів з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки (а.с.31-32)
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, орендованої за договором
оренди №1 становить 211233,38 грн., а за
договором оренди №2 - 208848,00 грн.

У зв'язку з викладеними обставинами, на
виконання прийнятих рішень, з наявного
в матеріалах справи листування сторін
(а.с. 39-56) вбачається неодноразове
звернення позивача з проханням до
відповідача про підписання додаткових
угод до договорів оренди. Втім,
відповідач відмовлявся від їх
підписання, посилаються на неправедне
проведення нормативної грошової
оцінки орендованих на підставі
договорів оренди земельних ділянок.

18 грудня 2013 року супровідним листом №
1680 від 18 грудня 2013 року (а.с.39) позивач
направив відповідачу проекти
додаткових угод від 18 грудня 2012 року до
договорів оренди (а.с. 41-42).

Вказаними проектами додаткових угод до
договорів оренди (п.1) внесено зміни до
п. 5 договорів оренди, відповідно до
яких нормативна грошова оцінка
земельної ділянки орендована за
договором оренди №1 згідно витягу
відділу Держкомзему у
Нововодолазькому районі Харківської
області № 82012 від 01.06.2012 р.
становить 211233,38 грн., а за договором
оренди №2 згідно витягу відділу
Держкомзему у Нововодолазькому районі
Харківської області № 92012 від
01.06.2012 р. - 208848,00 грн.

В проектах додаткових угод також
внесено зміни до п.9 договорів оренди,
згідно яких орендна плата за договором
оренди №1 складає 8489,34 грн., а за
договором оренди №2 - 8353,92 грн.

Як свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, вказаний лист
та додані до нього додаткові угоди було
отримано відповідачем 19 грудня 2013 року.
Відповідні обставини не
заперечувались також представником
відповідача у судових засіданнях.

Листом вих.№ 68 від 24.12.2013 р. відповідач
вкотре відмовився від підписання
вказаних вище додаткових угод до
договорів оренди, посилаючись на
невірне визначення в нормативній
грошовій оцінці земельних ділянок
коефіцієнту функціональності в
розмірі 2,5, замість відповідного
коефіцієнту в розмірі 0,5.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, що знаходяться на території
України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин на території
міст належить: здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства.

Згідно п.12 Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Отже, земельні ділянки, орендовані
відповідачем на підставі договорів
оренди належать позивачу на праві
власності.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про оренду землі" орендою землі є
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Відповідно до статей 651, 652 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зокрема, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом; а також у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України
передбачено застосування у
встановлених законом випадках цін
(тарифів, ставок тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. При цьому зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Орендна плата за землю визначена у
частині 1 статті 21 Закону України "Про
оренду землі" як платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Статтею 30 Закону
України "Про оренду землі" передбачено,
що зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін.

Оскільки відповідно до частини першої
статті 188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, внесення змін до
договору оренди землі у разі зміни
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів
уповноваженим органом повинно
здійснюватися з дотриманням порядку,
визначеного вказаною нормою
зазначеного Кодексу. У разі не
досягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. (Аналогічна позиція
викладена у постанові Вищого
господарського суду України по справі
№ 60/287-10 від 13.03.12р.).

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 188 ГК України
сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Матеріали справи свідчать про
направлення позивачем відповідачу
обумовленої ч. 2 ст. 188 ГК України
пропозиції щодо внесення змін до
договорів оренди.

Вказані пропозиції були отримані
відповідачем, однак залишені без
задоволення.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" №
309-VI від 03.06.08р. внесені зміни до частин 4,
5 статті 21 Закону України "Про оренду
землі", згідно з якими річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів, розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського
призначення розміру земельного
податку, що встановлюється Законом
України "Про плату за землю";

- для інших категорій земель
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим законом.

Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки. При цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині.
Вказаний закон набрав чинності з
моменту опублікування 04.06.08р.

У зв'язку з введенням в дію Податкового
кодексу України з 01.01.11р. Закон України
"Про плату за землю" втратив чинність, а
питання сплати податку на землю та
оплати орендної плати за користування
земельною ділянкою регулюється
виключно цим Кодексом.

Згідно статті 288 Податкового кодексу
України розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем. Розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: - для земель
сільськогосподарського призначення
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; - для
інших категорій земель трикратного
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом.

Мінімальний розмір річної орендної
плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, передбачений
Податковим кодексом України, що діє на
час вирішення спору, повністю
відповідає мінімальному розміру
річної орендної плати, який
передбачала стаття 21 Закону України
"Про оренду землі", в редакції, що діяв
до 01.01.2011 р.

Відповідно до ст. 14 Податкового кодексу
України, плата за землю це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки.

Базою оподаткування плати за землю
згідно ст. 271 Податкового кодексу
України, є нормативно-грошова оцінка
земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку встановленого
розділом ХІІІ Податкового кодексу
України, а у разі, якщо
нормативно-грошову оцінку не
проведено, - площа земельних ділянок.

Таким чином, у разі зміни
нормативно-грошової оцінки землі, яка є
базою оподаткування для плати за землю,
змінюється річна сума податкового
зобовязання по земельному податку та
орендній платі за земельні ділянки
державної та комунальної власності, що
є підставою для зміни договору
(аналогічної позиції дотримується й
Вищий господарський суд України у
постанові від 03.04.12р. по справі
№5021/2044/2011).

Оскільки сторонами в договорі оренди
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору (Постанови Верховного Суду
України від 06.12.2010 р. по справі №
2-1/10068-2008, від 27.12.10р. у справі №27/15-10, від
23.05.11р. №7/105-10(30/234-09), №41/81пд від 04.07.11р.,
постанови Вищого господарського суду
України №60/287-10 від 13.03.12р., №5023/4142/11 від
08.05.12р.).

Крім цього, згідно зі ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень
визначених законом, приймають рішення
які є обовязковими до виконання на
відповідній території, а тому в разі
прийняття відповідним органом рішення
про внесення змін щодо ставок орендної
плати за земельні ділянки, ці обставини
можуть бути не взяті судом до уваги
лише у разі скасування такого рішення
органу місцевого самоврядування у
встановленому законом порядку.

Згідно із п. 2.19 постанови Пленуму ВГС
України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах що виникають із земельних
відносин" у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування у
встановленому законом порядку.

Таким чином, чинне рішення органу
місцевого самоврядування про внесення
змін щодо ставок орендної плати за
земельні ділянки є безумовною
підставою для укладення відповідних
додаткових угод до договорів оренди
земельних ділянок.

Доказів скасування зазначених вище
рішень Нововодолазької селищної ради,
якими внесені зміни щодо ставок
орендної плати за земельні ділянки
комунальної власності, матеріали
справи не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
набрання рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили.

За таких обставин суд приходить до
висновку про наявність у справі
достатніх правових підстав для
визнання позовних вимог законними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

З приводу заперечень відповідача щодо
неправильного застосування
коефіцієнту функціональності в
розмірі 2,5 (як на земельні ділянки
комерційного призначення), замість
коефіцієнту функціональності в
розмірі 1,0 (як на землі транспорту) під
час проведення нормативної грошової
оцінки орендованих за договором оренди
земельних ділянок, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 1.3 Порядку нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженого
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27 січня 2006 р. N 18/15/21/11 (далі -
"Порядок"), нормативна грошова оцінка
земель використовується для
визначення розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, а
також під час розроблення показників
та механізмів економічного
стимулювання раціонального
використання та охорони земель.

Згідно п. 3.1 Порядку в основі
нормативної грошової оцінки земель
населених пунктів лежить
капіталізація рентного доходу, що
отримується залежно від місця
розташування населеного пункту в
загальнодержавній, регіональній і
місцевій системах виробництва та
розселення, облаштування його
території та якості земель з
урахуванням природно-кліматичних та
інженерно-геологічних умов,
архітектурно-ландшафтної та
історико-культурної цінності,
екологічного стану, функціонального
використання земель.

Нормативна грошова оцінка одного
квадратного метра земельної ділянки
населених пунктів визначається за
формулою, вказаною у п. 3.3 Порядку та
включає в себе коефіцієнт, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки (під
житлову та громадську забудову, для
промисловості, транспорту тощо).

Відповідно до п. 3.5 Порядку коефіцієнт,
який характеризує функціональне
використання земельної ділянки
ураховує відносну прибутковість видів
економічної діяльності.

Додатком 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10
Порядку "Таблиця 1.1 Коефіцієнти, які
характеризують функціональне
використання земельної ділянки"
визначено, що землі комерційного
використання мають коефіцієнт
функціонального використання в
розмірі 2,5.

Зі змісту договорів оренди вбачається,
що відповідачу в оренду передано
земельні ділянки
несільськогосподарського призначення.

Наявні в матеріалах справи витяги з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
свідчать, що орендовані відповідачем
земельні ділянки віднесено до земель
комерційного використання.

Згідно витягів з національної
кадастрової системи орендовані
відповідачем земельні ділянки
віднесено до категорії земель житлової
та громадської забудови з метою
комерційного використання. Надані
відповідачем Витяги з Державного
земельного кадастру також свідчать про
відповідні обставини.

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем не надані докази зміни
цільового призначення земельних
ділянок, орендованих на підставі
договорів оренди.

З огляду на наведене, посилання
відповідача на хибне визнання
категорії земель при проведення
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок та неможливість застосування
до цих земель коефіцієнту
функціональності в розмірі 2,5 (як на
земельні ділянки комерційного
призначення) є безпідставним та
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 2436,00 грн., покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 13, 144 Конституції України, ст.ст. 12,
93, 125, 126, 189 Земельного кодексу України,
п. 12 Перехідних положень Земельного
кодексу України, ст.ст. 179, 187, 284
Господарського кодексу України, ст.ст.
649, 651, 653, 654, 792 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 15, 30 Закону України "Про
оренду землі", ст.ст. 13, 15, 18 Закону
України "Про оцінку землі", ст. 2 Закону
України "Про плату за землю", ст. 73
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", керуючись
ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Плесан" (61124, м.
Харків, пров. Зерновий, буд. 5А, кв. 43, ) укласти Додаткову угоду
про зміну і

доповнення Договору оренди землі від 30
травня 2005 року, зареєстрованого в
Нововодолазькому районному відділі
Харківської регіональної філії
державного підприємства «Центр ДЗК»
при Держкомземі України у державному
реєстрі земель 09 червня 2005 року за № 178
у наступній редакції:

2.1 Пункт 5 розділу «Об'єкт оренди»
викласти в наступній редакції
«Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки згідно витягу відділу
Держкомзему у Нововодолазькому районі
Харківської області № 82012 від
01.06.2012 року становить 211233,38 гривень
(двісті одинадцять тисяч двісті
тридцять три грн. 38 коп.).

2.2. Пункт 9 розділу «Орендна плата»
викласти в наступній редакції «Орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та в розмірі: чотирикратному
розмірі земельного податку, що
встановлюється ст. 276 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI з
урахуванням коефіцієнта індексації
нормативної грошової оцінки землі і
складає 8449,34 гривень (вісім тисяч
чотириста сорок дев'ять грн. 34 коп.) за
рік.

2.3. Доповнити п.31 Договору розділу "інші
права та обов'язки сторін": Проводити
державну реєстрацію договору та
додаткових угод до договору оренди
землі, відповідно до діючого
законодавства.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Плесан" (61124, м.
Харків, пров. Зерновий, буд. 5А, кв. 43, ) укласти Додаткову угоду
про зміну і

доповнення Договору оренди землі від 26
грудня 2007 року, зареєстрованого в
Нововодолазькому районному відділі
Харківської регіональної філії
державного підприємства «Центр ДЗК»
при Держкомземі України у Книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі вчинено запис
за № 02 17 січня 2008 року в наступній
редакції:

3.1 Пункт 5 розділу «Об'єкт оренди»
викласти в наступній редакції:
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки згідно витягу відділу
Держкомзему у Нововодолазькому районі
Харківської області № 82012 від
01.06.2012 року становить 208848,00 гривень
(двісті вісім вісімсот сорок вісім грн.
00 коп.).

3.2 Пункт 9 розділу «Орендна плата»
викласти в наступній редакції : Орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та в розмірі: чотирикратному
розмірі земельного податку, що
встановлюється ст. 276 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI з
урахуванням коефіцієнта індексації
нормативної грошової оцінки землі і
складає 8353,92 гривень (вісім тисяч
триста п'ятдесят три грн. 92 коп.) за рік.

3.3. Доповнити п.31 Договору розділу «інші
права та обов'язки сторін»: Проводити
державну реєстрацію договору та
додаткових угод до договору землі,
відповідно до діючого законодавства».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Плесан" (61124, м.
Харків, пров. Зерновий, буд. 5А, кв. 43, ) на користь
Нововодолазької селищної ради (63200,
Харківська обл. Нововодолазький район,
смт. Нова Водолага, вул. Леніна, буд. 14,
) 2436,00 грн. судового
збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 21.07.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1955/14