КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р. Справа№ 910/11481/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Гончарова С.А.

За розглядом апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 13.06.2014 року (суддя - Митрохіна
А.В.), що винесена за результатами
розгляду позовної заяви Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфра-Спектр»

про стягнення боргу (50 400 грн.)

За участю представників сторін:

від позивача (скаржник):

Майстренко О.С. (довіреність № 14-287юр
від 02.12.2013р.);

від відповідача: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.06.2014р. повернуто без
розгляду позовну заяву Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» з підстав
передбачених п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
Публічним акціонерним товариством
«АрселорМіттал Кривий Ріг» направлено
до Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
скаржник просив скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
13.06.2014р. по справі № 910/11481/14 та передати
справу на розгляд до Господарського
суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції неповно дослідив
документи подані з позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та дійшов
хибного висновку щодо підстав
повернення позовної заяви на підставі
пп. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

В судове засідання призначене по
розгляду апеляційної скарги не
з'явились представники відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфра-Спектр», однак
враховуючи, що явка в судове засідання
є правом сторін, а не їх обов'язком, не
визнавалась судом обов'язковою для
представників сторін, справа може
розглядатись без їх участі, оскільки
нез'явлення цих представників не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги.

За розглядом матеріалів справи,
враховуючи доводи скаржника викладені
в апеляційній скарзі, судом
відзначається про наявність підстав
для скасування оскаржуваної ухвали
виходячи з наступного.

Згідно ухвали суду від 13.06.2014р. позовні
матеріали повернуто без розгляду з
посиланням на п. 4, 6 ст. 63 ГПК України при
встановленні судом обставин, що у
наданому позивачем разом з позовною
заявою платіжному дорученні №
від 22.05.2014р. відсутні підписи
відповідальних осіб платника, печатка
позивача, тобто, вказані реквізити
незаповнені відповідно до вимог
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004р.; а квитанція № 141-9/380 від
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України не прийнята
судом як належний доказ відправлення
позовної заяви з додатками
відповідачу, так як на ній відсутні
відповідні реквізити, насамперед штамп
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта», що
підтверджує факт надання послуг
поштового зв'язку.

Згідно п. 4, 6 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі; не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (п. 2.20, 2.21
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» ).

У долученому до позовної заяви
платіжному дорученні № від
22.05.2014р. згідно призначення платежу
зазначено: «судовий збір за позовом ПАТ
«АМКР» до ТОВ «Інфра-Спектр» на суму 50
400 грн.; справа буде розглядатись в
Господарському суді міста Києва…»,
тобто вказаний платіжний документ
містить відомості про те, яка саме
позовна заява оплачується судовим
збором, печатки банку та підписи на
звороті про зарахування коштів до
бюджету підтверджують проведення
платежу за вірно зазначеними
платіжними реквізитами спеціального
фонду Державного бюджету України,
згідно рахунку який призначений для
сплати судового збору за розгляд справ
у Господарському суді міста Києва.
Зазначене платіжне доручення подане до
суду в оригіналі.

Незаповнення реквізитів, про які
вказується в ухвалі Господарського
суду міста Києва, не тягне за собою
обставин не підтвердження проведення
платежу за представленим платіжним
дорученням, відповідно відсутність
підписів відповідальних осіб платника,
печатки позивача у такому платіжному
дорученні не може бути обставиною
неприйняття в якості підтвердження
сплати судового збору наданого
платіжного документу.

У пункті 1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
17.09.2012р. № 01-06/1260/2012 відзначено, що за
наявності сумнівів у здійсненні сплати
суми судового збору до Державного
бюджету України і зарахування його до
спеціального фонду цього бюджету
господарський суд вправі витребувати у
платника відповідне підтвердження
(довідку) органу Державної
казначейської служби України, якому
судовий збір перераховано, про що
зазначається в ухвалі про порушення
провадження у справі або про прийняття
скарги (заяви) до провадження.

Подані Публічним акціонерним
товариством «АрселорМіттал Кривий
Ріг» позовні матеріали містили докази
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами, і такими є долучена
квитанція № 141-9/380 та опис-вкладення до
цінного листа, які містять відтиск
штампу поштового відділення № 95 міста
Кривого Рогу, зокрема, такий штамп про
прийняття до пересилання поштового
відправлення наявний на звороті
квитанції.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо повернення позовної заяви на
підставі п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, що є
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України, у
випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про відмову у
прийнятті позовної заяви або заяви про
порушення справи про банкрутство, про
повернення позовної заяви або заяви
про порушення справи про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

У п. 4.8 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
вказується що, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111 13 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційної та/або касаційної скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
13.06.2014 року у справі № 910/11481/14
задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 13.06.2014р. у справі № 910/11481/14
скасувати.

3. Матеріали справи № 910/11481/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
Є.Ю. Шаптала

С.А. Гончаров