ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р. Справа № 909/746/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Соботник В. В.,
при секретарі судового засідання
Кошилович М. П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Річ-Ойл",

вул. Соборна, 442 Г, м.
Рівне, 33024

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття",

вул. Майданська, 5, м.
Надвірна, Івано-Франківська область,
78405

про стягнення 1 858 608,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: представники не
з'явилися,

від відповідача: 1. Кузюк Іван Юрійович
- головний юрисконсульт, (довіреність
№23-01 від 24.12.2013);

2. Зубченко Ірина Іванівна -
юрисконсульт, (довіреність №26-01 від
24.12.2013).

Відповідно до ч. 3 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення прийнято господарським судом у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки поданих доказів.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Річ-Ойл" (надалі
позивач) звернулося в суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" (надалі
відповідач) про стягнення 1 858 608,00 грн.,
заборгованості за надані послуги по
перевезенню вантажу, по Договору
№УЗВ-11-04-01 від 01.04.2011.

Ухвалою суду від 09.07.2014 прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 29.07.2014.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Однак, направив суду клопотання
вих.№746/14 від 17.07.2014 (вх.№11364/14 від 21.07.2014),
відповідно до якого підтримує позовні
вимоги в повному обсязі з підстав
викладених в позовній заяві №01/7 від
01.07.2014. В зв'язку з відсутністю
можливості забезпечити участь
представника в судовому засіданні по
даній справі, просить розглянути
справу без участі представника за
наявними матеріалами справи.

Представники відповідача в судове
засідання з'явилися. На виконання вимог
ухвали суду від 09.07.2014 подали в судовому
засіданні відзив вих.№1381-юр від 28.07.2014
та Витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. Зазначили, що на
сьогоднішній день товариство
знаходиться у скрутному матеріальному
становищі - всі рахунки ПАТ "Нафтохімік
Прикарпаття" заблоковані Державною
виконавчою службою України.

Відповідач жодним чином не ухиляється
від оплати заборгованості та здійснює
всі можливі заходи для якнайшвидшого
погашення боргу перед позивачем. У
випадку наявності коштів Публічне
акціонерне товариство "Нафтохімік
Прикарпаття" у найкоротші терміни
здійснить оплату заборгованості у сумі
1 858 608,00 грн. Враховуючи скрутне
становище, просили суд відмовити
позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи та з
врахуванням вимог Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, вислухавши
представників відповідача, дослідивши
та оцінивши докази по справі, суд
встановив наступне.

Позивач, звертаючись з даним позовом до
суду, в обгрунтування своїх вимог як на
докази посилається на Договір
№УЗВ-11-04-01 перевезення вантажу
автомобільним транспортом і надання
транспортно-експедиційних послуг від
01.04.2011, Акти виконаних робіт і наданих
послуг №10-12 від 31.10.2012, №11-12 від 30.11.2012,
№12-12 від 31.12.2012, №01-13 від 31.01.2013, №02-13 від
28.02.2013, №03-13 від 31.03.2013, №04-13 від 30.04.2013,
№05-13 від 31.05.2013, підписані відповідачем.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Вказаною нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
01.04.2011, між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Річ-Ойл"
(Перевізником) та Публічним
акціонерним товариством "Нафтохімік
Прикарпаття" (Замовником) укладено
Договір №УЗВ-11-04-01 перевезення вантажу
автомобільним транспортом і надання
транспортно-експедиційних послуг
(надалі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору
Перевізник зобов'язується приймати, а
Замовник надавати для перевезення
вантажі в об'ємі та порядку,
встановленому умовами даного Договору.

Пунктом 1.2. встановлено, що для
здійснення необхідних у відповідності
з п. 1.1. даного Договору перевезень,
Перевізник виділяє Замовнику
бензовози для перевезення вантажів
(ГСМ) і зобов'язується по дорученню
Замовника виконувати
транспортно-експедиційні послуги.

Згідно пункту 2.2. Договору послуга
вважається виконаною після підписання
Акту про надані послуги і реєстру до
даного Акту. Форми акту та реєстру, в
обов'язковому порядку, повинні
відповідати вимогам Замовника,
викладених Перевізнику в усній чи
письмовій формі.

Пунктом 2.3. передбачено, що оплата за
надані послуги здійснюється на протязі
30 (тридцяти) банківських днів з дати
отримання письмової вимоги
Перевізника про оплату. Замовник має
право не чекаючи письмової вимоги
здійснити оплату за надані послуги.

На виконання умов даного Договору
Перевізник (позивач по справі) надав
Замовнику (відповідач по справі)
послуги по перевезенню вантажу на
загальну суму 7 366 547,01 грн.

Замовник (відповідач по справі) свої
зобов'язання по Договору виконав
частково. Борг за надані послуги по
перевезенню вантажу оплатив у сумі 5 507
939,01 грн.

На час розгляду справи в суді
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 1 858 608,00 грн. Факт
надання позивачем послуг по
перевезенню відповідачу на вказану
суму підтверджується наявними в
матеріалах справи Актами виконаних
робіт і наданих послуг №10-12 від 31.10.2012,
№11-12 від 30.11.2012, №12-12 від 31.12.2012, №01-13 від
31.01.2013, №02-13 від 28.02.2013, №03-13 від 31.03.2013,
№04-13 від 30.04.2013, №05-13 від 31.05.2013. Дані
Акти підписані та скріплені печатками
обох сторін, без жодних зауважень, що
свідчить про належне виконання
позивачем взятих на себе зобов'язань.

З метою досудового врегулювання спору,
03.02.14, позивач звертався до відповідача
з вимогою щодо сплати заборгованості
в сумі 1 858 608,00 грн.

У відповіді на претензію (вих.№286-юр від
20.02.2014) відповідач повідомив позивачу
про повне визнання заборгованості у
сумі 1 858 608,00 грн., яка утворилась за
Договором №УЗВ-11-04-01 від 03.02.2011.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
договір є підставою виникнення
господарських зобов'язань.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання
та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні

положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється за договором
перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Положення ст. 909 цього Кодексу
встановлюють, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Заборгованість відповідача в сумі 1 858
608,00 грн., за надані послуги по
перевезенню вантажу, на час прийняття
рішення позивачу не сплачена, розмір
вказаної заборгованості відповідає
фактичним обставинам справи та
визнається відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення
1 858 608,00 грн. заборгованості за надані
послуги по перевезенню вантажу
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Оскільки спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, на нього
відповідно до приписів, встановлених
ст. 49 ГПК України, слід покласти судові
витрати, а саме: судовий збір в сумі 37
172,17 грн.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції
України, Конвенцією про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
174, 193 ГК України, ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 629,
908, 909 Цивільного кодексу України,
керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, ст. ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Річ-Ойл" до
Публічного акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" про стягнення
1 858 608,00 грн., за неналежне виконання
зобов'язань по Договору №УЗВ-11-04-01
перевезення вантажу автомобільним
транспортом і надання
транспортно-експедиційних послуг від
01.04.2011 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
(вул. Майданська, 5, м. Надвірна,
Івано-Франківська область, 78405, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Річ-Ойл"
(вул. Соборна, 442 Г, м. Рівне, 33024,
) 1 858 608,00 (один мільйон
вісімсот п'ятдесят вісім тисяч шістсот
вісім) грн. заборгованості за надані
послуги по перевезенню вантажу та
37 172 (тридцять сім тисяч сто сімдесят
дві) грн. 17 (сімнадцять) коп. витрат по
сплаті судового збору.

Наказ суду видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.07.14

Суддя
В.В. Соботник

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кошилович М. П. 31.07.14