ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 922/1665/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.
Київ до ФОП ОСОБА_2, с. Заміське про
стягнення 41223,38 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Мікуліна Т.О. (дов. № 1352/13 від
23.08.2014 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль",
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, в
якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
Кредитним договором № 011/3020/113749 від
10.01.2013 року у розмірі 41223,38 грн., яка
виникла станом на 17.03.2014 р. у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
в частині повернення кредитних коштів
та сплати відсотків. Судові витрати
просить суд покласти на відповідача.

28.04.2014 р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
Харківської області справу № 922/1665/14
було призначено для розгляду судді
Шатернікову М.І.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29.04.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/1665/14, розгляд
якої призначено у судовому засіданні
на 20 травня 2014 р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.05.2014 р.
розгляд справи № 922/1665/14 було
відкладено на 11 червня 2014 р. о 10:15.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.06.2014 р.
розгляд справи № 922/1665/14 було
відкладено на 24 червня 2014 р. о 11:00. Цією ж
ухвалою строк розгляду спору було
продовжено за межами визначеними ч. 1
ст. 69 ГПК України до 13 липня 2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні 24.06.2014 р. позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився,
документів, витребуваних ухвалою суду
не надав. До суду повернулись ухвали
суду про порушення провадження по
справі від 29.04.2014 року та про
відкладення розгляду справи від 20.05.2014
року, які були направлені на адресу
відповідача зазначену в позовній
заяві: АДРЕСА_1, із довідкою пошти "за
зазначеною адресою не проживає".

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначає, що в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач -
ФОП ОСОБА_2, належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання.

Представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що ними надані усі
документи необхідні для розгляду
справи по суті та вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та
ст. 33 ГПК України, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень сторонам створені усі
належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно дослідивши
надані докази, суд встановив наступне.

10 січня 2013 р. між публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Харківської обласної Дирекції
"Райффайзен Банк Аваль" (позивач) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(відповідачк) було укладено Кредитний
договір № 011/3020/113749, відповідно до умов
якого позивач (кредитор) надає
відповідачу (позичальнику) можливість
використання кредитної лінії з
поточного рахунку, шляхом здійснення
платежів в межах поточного ліміту з
Рахунку у разі відсутності на рахунку
грошових коштів.

У відповідності до п. 1.1. Договору,
максимальний ліміт кредиту за
договором складає 100000 грн. В межах
максимального ліміту встановлюється
поточний ліміт кредиту, який на дату
укладення договору складає 36000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору строк дії
кредиту - з дня підписання Договору
страхування у відповідності до умов
статті 4 договору по 10 січня 2015 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору, протягом
всього строку фактичного користування
кредитом, відповідач зобов'язаний
сплачувати щомісяця Банку проценти,
розмір яких розраховується на основі
фіксованої процентної ставки в розмірі
30 % річних.

Надання кредитних коштів проводилося
згідно вимог п. 3.2 Кредитного договору,
за умови наявності укладеного договору
страхування, у разі ініціювання
Позичальником операцій по рахунку з
використанням спеціальних платіжних
засобів та при відсутності
(недостатності) на рахунку власних
коштів Позичальника, Кредитор
зобов'язується надати кредитні кошти
шляхом їх безготівкового переказу з
позичкового рахунку на рахунок в межах
поточного ліміту та здійснити
ініційовану Позичальником операцію.

Відповідно до п. 5.2 Договору,
Позичальник зобов'язаний до 10 числа
включно кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за першою (з дати
укладення договору) датою розрахунку
процентних платежів, забезпечити на
рахунку наявність коштів для сплати
щомісячного обов'язкового платежу в
сумі не менше 15 відсотків від залишку
заборгованості за Кредитом на день
розрахунку процентних платежів, але не
менше фіксованої суми, встановленої
відповідними Тарифами Кредитора. При
цьому залишок заборгованості за
Кредитом, що береться до розрахунку
щомісячного обов'язкового платежу,
включає використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів комісії та
штрафів за всіма видами
заборгованості, зменшену на суму не
внесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів.

В разі недостатності на рахунку коштів,
належних до сплати позичальником
кредитору за договором в термін
виконання зобов'язань позичальника за
договором, позичальник вважається
таким, що прострочив виконання своїх
зобов'язань за договором.

Свої зобов'язання за договором позивач
виконав в повному обсязі, надавши
Відповідачу поточний кредитний ліміт в
розмірі 36000,00 грн.

Як стверджує позивач в позовній заяві,
відповідачем порушено взяті на себе
зобов'язання по поверненню кредиту та
не виконуються умови п. 5.2 договору
щодо забезпечення наявності коштів на
рахунку для сплати обов'язкового
платежу, у зв'язку із чим у нього перед
позивачем виникла заборгованість за
Кредитним договором № 011/3020/113749 станом
на 17.03.2014 р. у розмірі 41223,38 грн.

Позивачем надано розрахунок
заборгованості, що підтверджує
відповідний рух коштів по рахунку
відповідача ( а.с. 21).

На виконання приписів ст. 8 Договору,
позивач звертався до відповідача з
вимогою про дострокове виконання
грошових зобов'язань за Кредитним
договором № 011/3020/113749 від 10.01.2013, в якій
повідомив останнього про наявність
заборгованості перед позивачем, яка
станом на момент розгляду справи не
сплачена.

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України, за
кредитним договором банк або фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України, передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги, що відповідач не виконав
прийнятий на себе обов'язок по
поверненню кредиту в термін,
встановлений договором, а також те, що
відповідач не скористався своїми
правами, наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, на участь його представника в
судовому засіданні, на спростування
позовних вимог, не надав суду доказів
належного виконання договірних
зобов'язань, позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 41223,38 грн.
заборгованості за Кредитним договором
№ 011/3020/113749 від 10.01.2013 р., яка виникла
станом на 17.03.2014 р., визнаються судом
обґрунтованими, вони відповідають
вимогам договору та діючому
законодавству України,
підтверджуються доданими до
матеріалів справи доказами та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1827,00грн., покладаються на
відповідача, з вини якого спір доведено
до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 526, 530, 610, 611, 625, 629, 1050,
1054 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Харківської обласної дирекції
"Райффайзен Банк Аваль" (61166, м. Харків,
вул. Новгородська, 11; код 23321095)
заборгованість за Кредитним договором
№ 011/3020/113749 від 10 січня 2013 р. в сумі 41223,38
грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.07.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков