ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78,
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"10" квітня 2014 р.
Справа 923/477/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В.
розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1, м.Каховка

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новокаховський
електромашинобудівний завод", м.Нова
Каховка

про стягнення 387 258 грн. 25 коп.

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Херсонської області до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Новокаховський електромашинобудівний
завод" про стягнення заборгованості за
договором № 04-12 від 27.01.2012 року у
розмірі 387 258 грн. 25 коп.

Заявник разом з позовною заявою надав
суду заяву про забезпечення позову та
просить вжити заходи шляхом накладення
арешту на майно та грошові суми, що
належать відповідачу, в межах суми 387 258
грн. 25 коп.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до частин 2, 3 пункту 1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16
особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. У
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Саме лише посилання у заяві на
потенційне ускладнення чи
неможливість виконання судового
рішення без наведення відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для задоволення відповідної
заяви. Адекватність заходу до
забезпечення позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

На підтвердження вищенаведеного
свідчить і п.1.1. Інформаційного листа
ВГСУ від 12.12.2006 р. № 01-8/2776 відповідно до
якого заявник повинен обґрунтувати
причини звернення із заявою про
забезпечення позову. З цією метою та з
урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК України,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 4
Інформаційного листа ВГСУ від 09.04.2009 р.
№ 01-08/204 у вирішенні питання про вжиття
заходів до забезпечення позову
господарський суд має здійснювати
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
змістом позовних вимог, а також
обставинами, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, доказами, які наведені
на їх підтвердження, та положеннями
законодавства, якими позивач
обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, має пересвідчитися,
зокрема, в тому, що між сторонами дійсно
виник спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Під час встановлення
відповідності виду забезпечення
позову позовним вимогам суд має
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

За вимогами статті 66 ГПК України,
обґрунтування необхідності
забезпечення позову полягає в
доказуванні обставин, з якими пов'язано
вирішення питання про забезпечення
позову. До предмета доказування в
даному випадку входять: факти про
наявність у боржника-відповідача
грошових сум; ймовірність припущення,
що грошові кошти, які є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
можуть зникнути, зменшитися на момент
виконання рішення.

З цією метою та з урахуванням загальних
вимог, передбачених статтею 33 ГПК
України, позивач обов'язково повинен
подати докази наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування певного заходу до
забезпечення позову. Такі докази в
матеріалах позовної заяви відсутні.

За викладених обставин заява позивача
про застосування заходів забезпечення
позову залишається без задоволення.
Одночасно суд зазначає, що на заяви про
забезпечення позову, в задоволенні
яких було відмовлено, не поширюється
заборона повторно звернутись до
господарського суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Заяву фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про забезпечення позову
залишити без задоволення.

2. Копії даної ухвали надіслати
сторонам у справі.

Суддя
В.В.Литвинова