ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.
справа № 911/2641/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сильвано фешн», м.
Київ

до Приватного підприємства
«Інвестиційна компанія «Декаролайн»,
Київська обл., м.
Васильків

про стягнення 9 990,00 гривень

за участю представників:

від позивача: Репецька О.Є. (довіреність
№225 від 02.06.2014)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.06.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сильвано фешн»
(далі-ТОВ «Сильвано фешн»/позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Приватного підприємства «Інвестиційна
компанія «Декаролайн» (далі-ПП
«Інвестиційна компанія
«Декаролайн»/відповідач) про стягнення
9 990,00 грн. авансу, сплаченого за
договором підряду №16/05/2011/3 від 16.05.2011.

Відповідач не скористався правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.07.2014 порушено провадження
у справі №911/2641/14 та призначено справу
до розгляду на 15.07.2014

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.07.2014 розгляд даної справи
було відкладено на 29.07.2014.

В судові засідання 15.07.2014 та 29.07.2014
представник відповідача не прибув,
витребувані судом документи не надав,
про причини неявки суд не повідомив,
хоча про час та місце розгляду даної
справи був повідомлений належним
чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2011 між ТОВ «Торгова компанія
«Мілавіца», яке в подальшому було
перейменовано на ТОВ «Сильвано фешн»
(далі-замовник) та ПП «Інвестиційна
компанія «Декаролайн» (далі-підрядник)
було укладено договір підряду №16/05/2011/3
(далі-договір), відповідно до якого
замовник доручив, а підрядник взяв на
себе зобов'язання по виконанню
комплексу робіт по виготовленню і
монтажу елементів зі скла для скління
стендів пристінних у кількості три
штуки, що є власністю замовника, а
замовник зобов'язався прийняти роботи
і сплатити їх.

Пунктами 2.1, 3.1, 3.2 та 9.1 договору
передбачено, що загальна вартість
робіт складає 9 900,00 грн.

Підрядник зобов'язується в повному
обсязі, належним чином і відповідно до
умов цього договору виконати роботи.
Виконання робіт підтверджується
підписаним належним чином
уповноваженими представниками сторін
актом.

Строк виконання робіт - 14 календарних
днів з моменту здійснення попередньої
оплати вартості робіт. Роботи
виконуються за місцем знаходження
замовника у час додатково погоджений з
представником замовника.

Договір набуває чинності від дати його
підписання і за умови отримання
передоплати, відповідно до п. 2 цього
договору, в повному об'ємі і діє до
31.12.2011 включно.

На виконання умов договору, 09.06.2011
позивачем було сплачено відповідачу 9
990,00 грн. у якості попередньої оплати
вартості робіт за договором, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням
останнього №303.

Натомість, відповідач свої договірні
зобов'язання в частині своєчасного
виконання передбачених договором та
попередньо оплачених позивачем робіт
не виконав, у зв'язку з чим позивачем
власними силами було виконано
визначені договором роботи, що
підтверджується наданими суду
наказами генерального директора №0408-03
від 04.08.2011 «Про модернізацію
(комплектацію) необоротних активів»,
№0408-05 від 04.08.2011 «Про введення в
експлуатацію та встановлення строку
корисного використання об'єктів ОЗ»,
актом приймання-передачі (внутрішнього
приміщення) основних засобів стендів
пристінних (класика) у кількості три
штуки від 04.08.2011, відомістю результатів
інвентаризації станом на 31.12.2011, а також
інвентаризаційними описами основних
засобів, складених за результатами
проведеної позапланової
інвентаризації основних засобів
позивача від 18.07.2014.

З метою досудового врегулювання даного
спору, 05.05.2014 позивачем було надіслано
відповідачу претензію №283/05 про
повернення отриманого за договором
авансу у розмірі 9 990,00 грн. у зв'язку з
невиконанням визначених договором
підрядних робіт.

Посилаючись на те, що відповідач на
вказану претензію не відповів,
попередньо оплачені за договором
роботи не виконав, отриманий за
договором аванс не повернув, у той час,
як строк договору закінчився 01.01.2012,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 9 900,00 грн. сплаченого
авансу з підстав ст. 1212 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду
ані відзиву на позовну заяву, ані
будь-яких інших доказів, що впливають
на вирішення даного спору по суті, суд у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
здійснював розгляд даної справи за
наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив,
що заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 11 Цивільного
кодексу України унормовано, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 317, ч. 2 п. 1
ст. 193 Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Загальні умови договорів підряду
визначаються відповідно до положень
Цивільного кодексу України про договір
підряду, якщо інше не передбачено цим
Кодексом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Виходячи з системного аналізу
зазначеної норми, суд дійшов висновку,
що зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави породжується
наявністю таких юридичних фактів: 1)
набуття (збереження) майна однією
особою за рахунок іншої; 2) відсутність
для цього правових підстав, або коли
така підстава згодом відпала.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України, від
22.01.2013 у справі №3-69гс 12.

Частиною 7 ст. 180 ГК України встановлено,
що строком дії господарського договору
є час, впродовж якого існують
господарські зобов'язання сторін, що
виникли на основі цього договору. Дана
норма кореспондує зі ст. 631 ЦК України.

Згідно п. 9.1 договору, останній набуває
чинності від дати його підписання і за
умови отримання передоплати,
відповідно до п. 2 цього договору, в
повному об'ємі і діє до 31.12.2011 включно.

За таких обставин, враховуючи
припинення договірних зобов'язань
сторін у зв'язку з закінченням 01.01.2012
строку дії договору, а також враховуючи
факт невиконання відповідачем
попередньо оплачених позивачем
підрядних робіт, суд дійшов висновку,
що відповідач є особою, яка набула
майно, а саме невикористаний за
договором аванс у сумі 9 990,00 грн., на
підставі, яка згодом відпала у
розумінні ст. 1212 ЦК України, і, як
наслідок, зобов'язана повернути
потерпілому (позивачу) це майно.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 02.04.2013 у справі №35/5005/2157/2012.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також характер
правовідносин, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача 9 990,00 грн. авансу,
сплаченого за договором з підстав ст.
1212 ЦК України підлягає задоволенню як
така, що доведена позивачем належними
та допустимими доказами та не
спростована у встановленому порядку
відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до ч. 5 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 59, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 549, 837, 1212 Цивільного кодексу
України, ст. 173, 175, 317 Господарського
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Інвестиційна компанія «Декаролайн»
(08600, Київська обл., м. Васильків, вул.
Шевченка, 44, ідентифікаційний код 34181587)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сильвано фешн» (01024,
м. Київ, вул. Шовковична, 30 А, літ. А, А1,
нежиле приміщення №12,ідентифікацій
код 33597834) 9 990 (дев'ять тисяч дев'ятсот
дев'яносто) грн. 00 коп. авансу та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 30.07.2014

Суддя
В.А. Ярема