м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11176/14 04.08.14

За позовом: публічного акціонерного
товариства "АКЦЕНТ-БАНК"

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 40.526,60 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Діденко І.В. - за довіреністю
від 11.07.2014, № 2326-К-О, від 25.12.2012 № 986;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь
С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство
"АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 про стягнення останнього
заборгованості в сумі 40.526,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем порушене грошове
зобов'язання за укладеним між
сторонами спору договором від 06.07.2011 №
б/н. За твердженнями позивача, загальна
заборгованість відповідача за
договором від 06.07.2011 № б/н складає 40.526,60
грн, з яких: 23.000,00 грн - заборгованість
за кредитом; 10.855,99 грн - відсотки за
користування кредитними коштами; 3.605,27
грн - пеня; 3.065,34 грн - комісія за
користування кредитними коштами.

Позивачем було надіслано
відповідачеві лист із вимогою про
погашення наявної в останнього
заборгованості. Проте, вимоги позивача
виконані відповідачем не були у зв'язку
із чим позивач звернувся до
господарського суду за захистом свого
порушеного права і охоронюваного
законом інтересу шляхом стягнення з
відповідача суми заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 прийнято позовну заяву
публічного акціонерного товариства
"АКЦЕНТ-БАНК" до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/11176/14.

Винесені судом ухвали у даній справі
надсилалися відповідачеві на адресу
його місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а тому, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач повідомлений про дату, час
та місце розгляду даної справи
належним чином.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, відзив на
позов до суду не подав у зв'язку із чим,
відповідно до положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Відповідач свого повноважного
представника в судове засідання,
призначене на 04.08.2014 не направив, від
відповідача обґрунтованих письмових
пояснень з цього приводу до суду не
надходило.

В судовому засіданні 04.08.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті спору та
дослідивши наявні у матеріалах даної
справи докази, Господарський суд міста
Києва, -

В С Т А Н О В И В :

06.07.2011 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, як клієнт банку, (далі -
відповідач) звернувся до публічного
акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК"
(далі - позивач) із заявою про відкриття
поточного рахунку (далі - Заява).

На підставі Заяви банком було відкрито
відповідачеві поточний рахунок НОМЕР_2
та картковий рахунок (вид поточного)
НОМЕР_3 та встановлено кредитний ліміт
на поточний рахунок НОМЕР_2. Порядок
встановлення, зміни ліміту, погашення
заборгованості та розмір відсоткової
ставки за користування кредитним
лімітом регламентуються Умовами та
Правилами надання банківських послуг і
Тарифами банку (далі по тексту - Умови),
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://a-bank.com.ua, які разом з заявою про
відкриття поточного рахунку складають
договір банківського обслуговування.

Зазначені правила розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://a-bank.com.ua, є
публічною офертою, що містить умови та
правила надання послуг банком його
партнерами, до якої приєднується
клієнт підписуючи заяву у відділенні
банку.

Відповідно до пункту 3.11.1.16 Умов при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта до Умов і правил надання
банківських послуг (або у формі заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки, або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

У відповідності до пункту 3.11.1.1 Умов
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (пункт 3.11.1.3. Умов).

Відповідно до пункту 3.11.1.8 Умов
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом: одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до Умов і правил
надання банківських послуг (або у формі
заяви про відкриття поточного рахунку
та картки із зразками підписів і
відбитка печатки, або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - "Угода").

Положеннями пункту 3.11.1.6. Умов
встановлено, що ліміт може бути
змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними: документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Відповідно до розділу 3.11.4 Умов за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (далі - період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0 % річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості (п. 3.11.4.1.1 Умов).

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00 %
річних, починаючи з останньої дати
періоду, в яку дебетове сальдо
підлягало обнуленню (п. 3.11.4.1.2 Умов).

У випадку непогашений кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду; в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються,
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48 %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг. Клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315 % від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення, сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань (п. 3.11.4.1.3 Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(п. 3.11.4.9 Умов).

Пунктом 3.11.4.4 Умов встановлено
обов'язок клієнта сплачувати банку
винагороду за користування лімітом
відповідно до п.п. 3.11.1.6 та 3.11.2.3.2 першого
числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від
суми максимального сальдо кредиту на
кінець банківського дня за попередній
місяць у порядку, передбаченому
Умовами. Клієнт доручає банку
здійснювати списання винагороди зі
своїх рахунків.

Положеннями пункту 3.11.1.17 Умов
встановлено, що при перерахуванні
клієнтом з поточного рахунку коштів за
рахунок кредитного ліміту на будь-які
рахунки або пластикові картки,
держателями яких є сам власник
поточного рахунку або пов'язані з ним
фізичні особи, з суми кожного з
проведених за рахунок кредитного
ліміту переказів стягується комісійна
винагорода у розмірі 3 % від суми
переказів.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.11.2.3.4. Умов банк
має право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
публічного акціонерного товариства
"АКЦЕНТ-БАНК" підлягає задоволенню
повністю, з урахуванням такого.

Відповідно до частини 2 статті 628
Цивільного кодексу України сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлене
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

Стаття 181 Господарського кодексу
України передбачає загальний порядок
укладання господарських договорів.
Частина 1 зазначеної статті визначає,
що господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм статті 639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
сторонами договору банківського
обслуговування, суд приходить до
висновку про його змішану правову
природу, а саме, про те, що договір
містить елементи договору
банківського рахунку та кредитного
договору.

Згідно з частиною 1 статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам (частини 1 та 2 стаття 1067
Цивільного кодексу України).

У відповідності до норм частини 1 та 2
статті 1069 Цивільного кодексу України
якщо відповідно до договору
банківського рахунка банк здійснює
платежі з рахунка клієнта, незважаючи
на відсутність на ньому грошових
коштів (кредитування рахунка), банк
вважається таким, що надав клієнтові
кредит на відповідну суму від дня
здійснення цього платежу. Права та
обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Пунктом 3.11.7 розділу 3.11 Умов визначено,
що кредитною угодою є даний розділ
"Умов та правил надання банківських
послуг" разом з угодою на приєднання
клієнта до "Умов та правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
на відкриття поточного рахунку з
карткою зі зразками підписів і
відбитком печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди у системі
клієнт банк/ інтернет клієнт банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або розрахунковими
документами клієнта на використання
коштів в рамках кредитного ліміту у
межах вказаних ним сум.

Відповідно до довідки від 20.05.2014 вих. №
08.7.0.0.0/52 та виписки з рахунку
клієнта № НОМЕР_2 за період з 26.02.2013 по
30.04.2014 позивачем надавався кредитний
ліміт на поточний рахунок відповідача
НОМЕР_2 у встановленому розмірі, а саме
в сумі 23.000,00 грн.

Позивач направив відповідачеві
лист-претензію з вимогами про
погашення заборгованості за договором
банківського обслуговування від 06.07.2011
№ б/н. Проте відповідач вимог позивача
не виконав.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його зобов'язань за
Договором від 06.07.2011 № б/н. Як
встановлено судом, клієнт належним
чином не виконав взяті на себе
зобов'язання за договором банківського
обслуговування у зв'язку з чим в
останнього виникла заборгованість по
кредиту у розмірі 23.000,00 грн;
заборгованість по процентам за
користування кредитом у розмірі 10.855,99
грн; заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 3.065,34 грн;
пеня в сумі 3.605,27 грн.

Перевіривши наданий позивачем,
арифметичний розрахунок сум, що
заявлені до стягнення, суд вважає його
обґрунтованим у зв'язку з чим вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості по кредиту у розмірі
23.000,00 грн; по процентам за користування
кредитом у розмірі 10.855,99 грн та по
комісії за користування кредитом в
сумі 3.065,34 грн підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

У зв'язку з неналежним виконанням
грошових зобов'язань за договором
позивач нарахував відповідачу пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором у розмірі 3.605,27 грн.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (частина 1 статті 230
Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551
Цивільного кодексу України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з пунктом 3.11.5.1 Умов при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
пунктами 3.11.2.2,2, 3.11.4.1, 3.11.4.2. 3.11.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених пунктами 3.11.1.8, 3.11.2.2.3.
3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої
пунктами 3.11.2.2.5, 3.11.4.4. 3.11.4.5, 3.11.4.6 клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в пункті 3.11.4.1.3.
від суми заборгованості за кожен день
прострочення.

У відповідності до пункту 3.11.5.4. Умов
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої пунктами 3.11.5.1., 3.11.5.2.,
3.11.5.3., здійснюється на протязі 3 (трьох)
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане
клієнтом.

Дії відповідача є порушенням умов
договору та норм чинного законодавства
України, що є підставою для
господарсько-правової
відповідальності відповідно до
Господарського кодексу України.

З огляду на вищенаведене та доведення
факту несвоєчасності виконання
грошового зобов'язання за договором,
позивачем було правомірно нараховано
пеню. Перевіривши наданий позивачем
арифметичний розрахунок пені у розмірі
3.605,27 грн, суд вважає його обґрунтованим
та таким, що відповідає положенням
договору та приписам законодавства про
порядок та строки нарахування у зв'язку
з чим вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені у розмірі 3.605,27 грн
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (04070, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК"
(49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська,
буд. 11, ідентифікаційний код 14360080)
заборгованість по кредиту в сумі 23.000,00
(двадцять три тисячі) грн 00 коп.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 10.855,99
(десять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять)
грн 99 коп.; заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 3.065,34 (три
тисячі шістдесят п'ять) грн 34 коп.; пеню
в сумі 3.605,27 (три тисячі шістсот п'ять)
грн 27 коп.; господарські витрати по
сплаті судового збору в сумі 1.827,00 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08 серпня 2014 року

Суддя
С.В. Балац