ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014
Справа № 917/1154/14

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Берті", вул.
Франка-Новоросійська, 2/40, м. Бердянськ,
Запорізька обл., 71111

до Приватного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод",
вул. І.Приходька, буд. 141, м. Кременчук,
Полтавська обл., 39621

про стягнення 221 891,54 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

Суть спору : розглядається позов
Приватного акціонерного товариства
"Берті" про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод" 221
891,54 грн. заборгованості, що виникла
внаслідок неналежного виконання
останнім умов укладених між сторонами
договорів поставки товару № 0150-СН від
22.04.2013 р. та № 0671-СН 12.12.2013 р., з яких : 197
805,60 грн. основна заборгованість, 10 328,61
грн. пеня, 1 992,79 грн. три проценти річних
та 11 764,54 грн. інфляційні втрати.

Позивач представництво у судове
засідання не забезпечив, його явка в
судове засідання судом обов'язковою не
визнавалась. Відповідно до пп. 2.6.15
Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно повідомлений про дату, час і
місце проведення судового засідання,
про що свідчать матеріали справи.

Останній надіслав суду письмові
пояснення № 286 від 07.07.2014 р. (вх. № 9007 від
14.07.2014 р.) та клопотання № 287
від 07.07.2014 р. (вх. № 9016 від 14.07.2014 р.) про
розгляд справи за відсутності його
представників.

Відповідач представництво у судове
засідання вдруге не забезпечив, вимоги
суду не виконав. Останній відповідно до
пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно повідомлений про дату, час і
місце проведення судових засідань, а
також про покладені на нього обов'язки,
про що свідчать матеріали справи.

21.07.2014 р. о 09 год. 50 хв. до канцелярії
господарського суду Полтавської
області засобом факсу надійшло
клопотання відповідача № 40-21/226 від
21.07.2014 р. (вх. № 9376 від 10.06.2014 р.) про
відкладення розгляду даної справи з
огляду на неможливість забезпечити
належне представництво в судове
засідання. Крім того, 21.07.2014 р. о 14 год. 00
хв. до канцелярії господарського суду
Полтавської області надійшла
телеграма № 3 (вх. № 9437 від 21.07.2014 р.) з
клопотанням аналогічного змісту.

Вищезазначені клопотання не
приймаються судом до розгляду,
оскільки останні надійшли після
судового засідання, в якому судом було
оголошено рішення.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що у попереднє судове
засідання відповідач також надіслав
суду клопотання про відкладення
розгляду даної справи. Дане клопотання
було відхилено судом як
необґрунтоване. Проте, з огляду на
невиконання відповідачем вимог суду,
розгляд даної справи було відкладено.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, закінчення встановленого ст. 69
ГПК України строку вирішення спору,
відсутність клопотання про його
продовження, суд не оцінює вказані
обставини як підставу для подальшого
відкладення розгляду справи. Крім
цього, судом взято до уваги, що
неможливість забезпечення
відповідачем представництва у судове
засідання по даній справі жодним чином
не перешкоджала виконанню вказаних
вимог суду.

Спір розглядається за наявними
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд,

встановив:

22.04.2013 р. між Приватним акціонерним
товариством "Берті" (постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(покупець) було укладено Договір
поставки товару № 0150-СН (а.с. 9-10, далі -
Договір поставки № 0150-СН), за умовами
якого постачальник зобов'язувався в
порядку та на умовах, визначених цим
Договором, поставити і передати у
власність покупцю визначений цим
договором товар, а покупець
зобов'язувався прийняти цей товар та
своєчасно здійснювати його оплату.

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне:

- найменування, одиниця виміру,
загальна кількість товару, що підлягає
поставці за цим Договором, ціна за
одиницю товару, його часткове
співвідношення (асортимент,
номенклатура), визначаються
специфікацією - (ями) (надалі іменується
"специфікація"), що є додатками до цього
Договору. Специфікація є додатком до
цього договору. У специфікації № 1
визначено : найменування товару :
стрічка транспортерна 2,2-1200-5ТК-200-2-5-2
Б.РБ та 2,2-900-5ТК-2-2 Б.РБ у кількості 24 м2 та
відповідно 360 м2 по ціні 475,00 грн.,
загальною вартістю 218 880,00 грн. (п. 1.2
Договору поставки № 0150-СН);

- загальна ціна товару за цим Договором
становить 218 880,00 грн., в тому числі ПДВ
(п. 1.4 Договору поставки № 0150-СН);

- поставка товару за цим Договором
здійснюється у такі строки 17
банківських днів з дати отримання
постачальником заявки покупця на
замовлення товару. Датою поставки
вважається дата підписання видаткової
накладної або дата на
товарно-транспортній накладній
перевізника або дата календарного
штемпеля залізничної накладної чи
квитанції про приймання вантажу (п. 2.1
та п. 2.4 Договору поставки № 0150-СН);

- розрахунки за товар здійснюються
протягом 10-ти кaлeндaрниx днів з дати
поставки. Оплата здійснюється шляхом
переказу покупцем грошових коштів на
розрахунковий рахунок Постачальника,
що визначений у цьому Договорі (п. 6.1, п.
6.2 Договору поставки № 0150-СН);

- товар приймається покупцем згідно
видаткової накладної. Відвантаження
товару Покупцю здійснюється після
пред'явлення останнім довіреності на
право отримання товарно-матеріальних
цінностей (п. 9.2 Договору поставки №
0150-СН);

- у випадку порушення покупцем строку
розрахунку за поставлений товар
останній сплачує на користь
постачальника неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діла
під час порушення грошового
зобов'язання від суми заборгованості
за кожний день прострочення (п. 10.6
Договору поставки № 0150-СН);

- цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками Сторін. Строк цього Договору
починає свій перебіг у момент,
визначений у п. 13.1 цього Договору
закінчується 31 грудня 2013 р. (п. 13.1, п. 13.2
Договору поставки № 0150-СН).

До вказаного Договору поставки № 0150-СН
між сторонами було укладено Додаткову
угоду, згідно якої сторони вносили
зміни до п. 1.4 та п. 6.1 Договору, а саме :
сторони узгодили, що загальна сума
Договору становить 1 091 400,00 грн., а також
внесли відповідні зміни до
специфікації (п. 2 додаткової угоди);
умови оплати по даній специфікації -
відстрочка платежу 20 банківських днів
по факту поставки (п. 3 додаткової угоди)
(а.с. 11).

За даними позивача, на виконання умов
Договору поставки № 0150-СН з
урахуванням додаткової угоди ним було
поставлено відповідачеві товар на
загальну суму 117 079,20 грн.. Зокрема, факт
виконання позивачем договірних
зобов'язань з поставки товару
відповідачеві за Договором поставки №
0150-СН з урахуванням додаткової угоди на
загальну суму 117 079,20 грн.
підтверджується видатковою накладною
№ РН-0000885 від 23.12.2013 р. (а.с. 12), яка
підписана представниками сторін та
скріплена печаткою позивача.

Факт отримання представником
відповідача товару від позивача за
вказаною видатковою накладною
підтверджується довіреністю №
від 23.12.2013 р. (а.с. 13).

Крім того, позивачем було пред'явлено
відповідачеві рахунок на оплату
вказаного товару № 1255 від
23.12.2013 р. на суму 117 079,20 грн. (а.с. 12).

12.12.2013 р. між Приватним акціонерним
товариством "Берті" (постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(покупець) було укладено Договір
поставки товару № 0671-СН (а.с. 16-17, далі -
Договір поставки № 0671-СН), за умовами
якого постачальник зобов'язувався в
порядку та на умовах, визначених цим
Договором, поставити і передати у
власність покупцю визначений цим
договором товар, а покупець
зобов'язувався прийняти цей товар та
своєчасно здійснювати його оплату.

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- найменування, одиниця виміру,
загальна кількість товару, що підлягає
поставці за цим Договором, ціна за
одиницю товару, його часткове
співвідношення (асортимент,
номенклатура), визначаються
специфікацією - (ями) (надалі іменується
"специфікація"), що є додатками до цього
Договору. Специфікація є додатком до
цього договору. У специфікації № 1
визначено : найменування товару :
стрічка транспортерна 2,2-1000-5ТК-200-2-5-2
Б.РБ (ГОСТ 2085) у кількості 100 м2 по ціні
483,00 грн. на суму 48 300,00 грн. та тех.
пластина ТМКЩ 2Ф2Т40 500х500 (ГОСТ 7338-90) у
кількості 6 900 кг по ціні 6,80 грн. на суму
46 920,00 грн. (п. 1.2 Договору поставки №
0671-СН);

- загальна ціна товару за цим Договором
становить 114 264,00 грн., в тому числі ПДВ
(п. 1.4 Договору поставки № 0671-СН);

- поставка товару за цим Договором
здійснюється у такі строки 17
банківських днів з дати отримання
постачальником заявки покупця на
замовлення товару. Датою поставки
вважається дата підписання видаткової
накладної або дата на
товарно-транспортній накладній
перевізника або дата календарного
штемпеля залізничної накладної чи
квитанції про приймання вантажу (п. 2.1
та п. 2.4 Договору поставки № 0671-СН);

- розрахунки за товар здійснюються
протягом 20-ти банківських днів з дати
поставки. Оплата здійснюється шляхом
переказу покупцем грошових коштів на
розрахунковий рахунок Постачальника,
що визначений у цьому Договорі (п. 6.1, п.
6.2 Договору поставки № 0671-СН);

- товар приймається покупцем згідно
видаткової накладної. Відвантаження
товару Покупцю здійснюється після
пред'явлення останнім довіреності на
право отримання товарно-матеріальних
цінностей (п. 9.2 Договору поставки №
0671-СН);

- у випадку порушення покупцем строку
розрахунку за поставлений товар
останній сплачує на користь
постачальника неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діла
під час порушення грошового
зобов'язання від суми заборгованості
за кожний день прострочення (п. 10.6
Договору поставки № 0671-СН);

- цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками Сторін. Строк цього Договору
починає свій перебіг у момент,
визначений у п. 13.1 цього Договору
закінчується 31 грудня 2014 р. (п. 13.1, п. 13.2
Договору поставки № 0671-СН).

За даними позивача, на виконання умов
Договору поставки № 0671-СН ним було
поставлено відповідачеві товар на
загальну суму 80 726,40 грн.. Зокрема, факт
виконання позивачем договірних
зобов'язань з поставки товару
відповідачеві за Договором поставки №
0671-СН на загальну суму 80 726,40
грн. підтверджується видатковою
накладною № 5000179 від 22.01.2014 р. (а.с. 18), яка
підписана представниками сторін та
скріплені печаткою позивача.

Факт отримання представником
відповідача товару від позивача за
вказаною видатковою накладною
підтверджується довіреністю №
від 21.01.2014 р. (а.с. 19).

Крім того, позивачем було пред'явлено
відповідачеві рахунок на оплату
вказаного товару № 040 від 22.01.2014 р. на
суму 80 726,40 грн. (а.с. 18).

За даними позивача на момент
пред'явлення позову до суду в порушення
умов Договорів поставки № 0150-СН та №
0671-СН відповідач вартість товару не
оплатив, заборгованість останнього
складає 197 805,60 грн..

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 221 891,54 грн.
заборгованості, що виникла внаслідок
неналежного виконання останнім умов
укладених між сторонами 22.04.2013 р.
Договору поставки № 0150-СН та 12.12.2013 р.
Договору поставки № 0671-СН, з яких : 197
805,60 грн. основна заборгованість, 10 328,61
грн. пеня, 1 992,79 грн.
три проценти річних та 11 764,54 грн.
інфляційні втрати.

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного
між сторонами Договору поставки №
0575-СН, кореспондуючи права та обов'язки
його сторін, суд дійшов висновку, що
оцінка правомірності заявлених вимог
має здійснюватись з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного
Кодексу України). Покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару (ст. 692 Цивільного
Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом. Згідно
ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України та ст. 202 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач належним чином виконав
зобов'язання за Договорами поставки №
0150-СН та № 0671-СН, поставивши
відповідачеві товар за вказаними вище
видатковими накладними на загальну
суму 197 805,60 грн.. В свою чергу,
відповідач в порушення прийнятих на
себе зобов'язань за вказаними
Договорами поставки та приписів ст. 692
Цивільного кодексу України не оплатив
вартість поставленого за вказаними
видатковими накладними товару у
визначені Договорами поставки № 0150-СН
та № 0671-СН строки, заборгованість
останнього на момент пред'явлення
даного позову до суду та розгляду
справи у суді складає 197 805,60 грн.. Дана
обставина відповідачем не спростована.

Отже, з аналізу наведених норм права та
поданих доказів, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 197 805,60 грн.
основного боргу підтверджені
документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку позовних вимог
щодо стягнення з відповідача 1 992,79 грн.
трьох процентів річних та 11 764,54 грн.
інфляційних втрат за періоди з 20.02.2014 р.
по 05.06.2014 р. та з 23.01.2014 р. по 05.06.2014 р. (з
урахуванням моменту виникнення
зобов'язань з оплати отриманого товару
по кожній окремій поставці), суд
прийшов до висновку, що розмір вимог
позивача в цій частині є вірним
(перерахунок здійснено за допомогою
калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5"). При цьому суд не виходив
за межі ціни позову, що визначені
позивачем.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549
Цивільного кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
ст. 230 Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231
Господарського кодексу України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. Штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором (п. 6 ст. 231
Господарського кодексу України).

У п. 10.6 Договорів поставки № 0150-СН та №
0671-СН сторони узгодили, що у випадку
порушення покупцем строку розрахунку
за поставлений товар останній сплачує
на користь постачальника неустойку у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла під час порушення
грошового зобов'язання від суми
заборгованості за кожний день
прострочення.

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 10 328,61 грн. пені, суд прийшов
до висновку, що останні підлягають
частковому задоволенню, а саме : в
частині стягнення з відповідача 10 326,25
грн. пені за періоди з 20.02.2014 р. по 05.06.2014
р. та з 23.01.2014 р. по 05.06.2014 р. (з
урахуванням моменту виникнення
зобов'язань з оплати отриманого товару
по кожній окремій поставці) (розрахунок
суми пені здійснено за допомогою
калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5"). В частині стягнення з
відповідача 3,26 грн. пені позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
застосування позивачем невірної
методики обрахунку пені.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 197 805,60
грн. основного боргу, 10 326,25 грн. пені, 1
992,79 грн. 3% річних та 11 764,54 грн.
інфляційних втрат підтверджені
документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому в цій частині
підлягають задоволенню. В частині
стягнення з відповідача 3,26 грн. пені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача,
понесені позивачем при зверненні з
даним позовом судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00 грн.
покладаються на відповідача
відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України та п.
4.7 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу IV Господарського
процесуального кодексу України".

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод"
(вул. І.Приходька, буд. 141, м. Кременчук,
Полтавська обл., 39621), ідентифікаційний
код юридичної особи 05756783, р/р 4679 в
ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305229 на користь
Приватного акціонерного товариства
"Берті" (вул. Франка-Новоросійська, 2/40, м.
Бердянськ, Запорізька обл., 71111),
ідентифікаційний код юридичної особи
00152359, р/р 2375 в АТ "Сбербанк Росії",
МФО 320627 : 197 805,60 грн. основного боргу, 10
326,25 грн. пені, 1 992,79 грн. 3% річних та
11 764,54 грн. інфляційних втрат та 4
437,83 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

3. В частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 3,26 грн. пені
відмовити.

СУДДЯ

О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.