ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"21" липня 2014 р.
Справа № 910/7564/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «РЕАЛ БАНК», м. Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАРГОЛАК», м. Ірпінь

про стягнення 57 690 097,52 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Мартян О.В.- предст., дов. № 49
від 22.05.2014р.;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства
«РЕАЛ БАНК» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАРГОЛАК» про
стягнення стягнення 57 690 097, 52 грн.
заборгованості за договором №956/09-2-08
від 20.06.2013р. про надання кредитної лінії
(мультивалютної).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.05.2014р. було порушено
провадження у справі №910/7564/14 та
призначено до розгляду на 16.06.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.06.2014р. строк розгляд спору
було продовжено в порядку,
передбаченому ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.06.2014р. розгляд справи було
відкладено на 21.07.2014р., в зв'язку з
неявкою в судове засідання повноважних
представників позивача та відповідача.

Відповідач в судове засідання 21.07.2014р.
повторно не з'явився, хоча про дату, час
і місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином, про що
свідчать наявні у матеріалах справи
поштові повідомлення, письмового
відзиву на позов та інших документів,
витребуваних ухвалами суду, не подав.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2010 р. № 01-08/140 «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві», особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Враховуючи те, що ухвали суду були
направлені за адресою, яка вказана у
позовній заяві та в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, суд дійшов висновку,
що відповідач про розгляд справи
повідомлений належним чином.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

Враховуючи те, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, дослідження
доказів, наявних в матеріалах справи,
яких достатньо для об'єктивного
вирішення спору по суті, судом
закінчено, а також враховуючи приписи
статті 69 Господарського
процесуального кодексу України щодо
строків розгляду справи, суд керуючись
нормами статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 21.07.2014р. оголосив
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

20.06.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «РЕАЛ БАНК» (Банк) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «МАРГОЛАК»
(Позичальник) було укладено договір про
надання мультивалютної кредитної
лінії № 956/09-2-08, за умовами якого Банк
надає Позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти, на умовах, визначених
цим Договором та Додатковими угодами
до нього.

Згідно з п. 1.2. Договору (у редакції
Додаткової угоди від 07.14.2014р.), кредит
надається у формі поновлювальної
мультивалютної кредитної лінії з
максимальним лімітом у сумі
еквівалентній 48 350 000,00 грн.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
конкретні умови щодо надання кредиту в
рамках кредитної лінії (дата надання,
процентна ставка, строк повернення,
цільове призначення) вказуються в
Додаткових угодах до цього Договору.

20.06.2013р. сторони уклали Додаткову угоду
до Договору про надання мультивалютної
кредитної лінії № 956/09-2-08, відповідно до
умов якої, Банк надає Позичальнику
кредитні кошти строком з 20 червня 2013р.
по 19.06.2014р., зі сплатою 17% річних, у
розмірі 1 417 000 доларів США 00 центів
шляхом перерахування кредитних коштів
на поточний рахунок № 709 у ПАТ
«РЕАЛ БАНК» з подальшою конвертацією в
національну валюту на поповнення
обігових коштів.

20.06.2013р. сторони уклали Додаткову угоду
до Договору про надання мультивалютної
кредитної лінії № 956/09-2-08, відповідно до
умов якої, Банк надає Позичальнику
кредитні кошти строком з 20 червня 2013р.
по 19.06.2014р., зі сплатою 18% річних, у
розмірі 21 360 100,00 грн. шляхом
перерахування кредитних коштів на
поточний рахунок № 709 у ПАТ «РЕАЛ
БАНК» на поповнення обігових коштів.

26.06.2013р. сторони уклали Додаткову угоду
до Договору про надання мультивалютної
кредитної лінії № 956/09-2-08, відповідно до
умов якої, Банк надає Позичальнику
кредитні кошти строком з 26 червня 2013р.
по 19.06.2014р., зі сплатою 17% річних, у
розмірі 1 000 000 доларів США 00 центів
шляхом перерахування кредитних коштів
на поточний рахунок № 709 у ПАТ
«РЕАЛ БАНК» з подальшою конвертацією в
національну валюту на поповнення
обігових коштів.

08.07.2013р. сторони уклали Додаткову угоду
до Договору про надання мультивалютної
кредитної лінії № 956/09-2-08, відповідно до
умов якої, Банк надає Позичальнику
кредитні кошти строком з 08 липня 2013р. по
19.06.2014р., зі сплатою 17% річних, у розмірі 1
000 000 доларів США 00 центів шляхом
перерахування кредитних коштів на
поточний рахунок № 709 у ПАТ «РЕАЛ
БАНК» з подальшою конвертацією в
національну валюту на поповнення
обігових коштів.

15.08.2013р. сторони уклали Додаткову угоду
до Договору про надання мультивалютної
кредитної лінії № 956/09-2-08, відповідно до
умов якої, Банк надає Позичальнику
кредитні кошти строком з 15 серпня 2013р.
по 19.06.2014р., зі сплатою 14% річних, у
розмірі 500 000 ЄВРО 00 євроцентів шляхом
перерахування кредитних коштів на
поточний рахунок № 709 у ПАТ «РЕАЛ
БАНК» з подальшою конвертацією в
національну валюту на поповнення
обігових коштів.

Відповідно до п. п. 2.3., 4.2. Договору,
нарахування Банком процентів за
користування кредитом здійснюється не
рідше одного разу на місяць на суму
щоденного фактичного залишку
заборгованості за кредитом, починаючи
з дня його надання Позичальнику до
терміну остаточного повернення.

Нараховані проценти за користування
кредитом сплачуються Позичальником
щомісячно у валюті наданого кредиту
платіжним дорученням не пізніше
останнього робочого дня поточного
місяця.

Крім того, п. 6.6 Договору передбачено, що
у разі якщо Позичальник построчив свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом щонайменше на
один календарний місяць банк має право
вимагати від Позичальника (незалежно
від настання кінцевого терміну
погашення кредиту) сплати у повному
обсязі заборгованості за кредитом
та/або процентами за користування ним,
суму пені і штрафів, передбачених цим
договором.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за договором в частині
відкриття відповідачу поновлювальної
кредитної лінії виконав у повному
обсязі, що підтверджується наявними в
матеріалах справи банківськими
виписками з позичкового рахунку
останнього.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку позичальника
претензій та повідомлень про порушення
банком (позивачем) умов договору.

Втім, відповідач свої зобов'язання за
договором в частині сплати процентів
за користування кредитом за період
лютий 2014р. - квітень 2014р. не виконав, у
зв'язку з чим 09.04.2014 позивачем було
надіслано відповідачу вимогу №09-208/1259
про сплату у повному обсязі
заборгованості за договором про
надання кредитної лінії, в тому числі
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом та суму кредиту,
який підлягає достроковому поверненню
з підстав п. 6.6 договору.

Факт надсилання відповідачу
вищезазначеної претензії
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями Списку згрупованих
поштових відправлень № 28 від 09.04.2014р. та
фіскального чеку.

Посилаючись на те, що відповідач на
зазначену претензію не відповів, суму
заборгованості за договором не
погасив, позивач просить суд, стягнути
з відповідача, суму простроченої
заборгованості за кредитом у гривні у
розмірі 21 075 746,90 грн., суму
простроченої заборгованості за
кредитом у доларах США у розмірі 2 502
602,08 дол., суму простроченої
заборгованості за кредитом у ЄВРО у
розмірі 514 583,33 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1054, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст.
1048, ч. 2 ст. 1050, ст. 627 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Пунктами 4.2 та 6.6 договору передбачено,
що нараховані проценти за користування
кредитом сплачуються позичальником
щомісячно у валюті наданого кредиту
платіжним дорученням не пізніше 5-го
числа місяця, наступного за місяцем
нарахування процентів.

У разі якщо позичальник построчив свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом щонайменше на
один календарний місяць банк має право
вимагати від позичальника (незалежно
від настання кінцевого терміну
погашення кредиту) сплати у повному
обсязі заборгованості за кредитом
та/або процентами за користування
ним,суму пені і штрафів, передбачених
цим договором.

При цьому, банк письмово повідомляє
позичальника (поштою з повідомленням
або врученням банком особисто
позичальнику під розписку) про
необхідність дострокової сплати суми
заборгованості.

З огляду на вищезазначене, оскільки
відповідач свої обов'язки за договором
в частині своєчасної сплати процентів
за користування кредитом не виконав,
суд дійшов висновку про те, що
пред'явлення позивачем (претензії) про
дострокове повернення відповідачем
виданого кредиту, в порядку п. 6.6
договору, та вимога про стягнення
сукупної заборгованості відповідача
за договором є обґрунтованими та
правомірними.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, враховуючи, що
відповідач свої грошові зобов'язання
за договором належним чином не виконав,
а також те, що розмір заявленої до
стягнення заборгованості відповідає
фактичним обставинам справи та є
арифметично вірним, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача суму
простроченої заборгованості за
кредитом у гривні у розмірі 21 075 746,90
грн., суму простроченої заборгованості
за кредитом у доларах США у розмірі 2 502
602,08 дол., суму простроченої
заборгованості за кредитом у ЄВРО у
розмірі 514 583,33 євро підлягає
задоволенню як така, що доведена
позивачем належними та допустимими
доказами та не спростована у
встановленому порядку відповідачем.

Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору
(ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» № 7 від 21.02.2013р., у
випадках коли позивач звільнений від
сплати судового збору: у разі
задоволення позову повністю або
частково судовий збір стягується з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам) в доход
Державного бюджету України, якщо
відповідач не звільнений від сплати
цього збору.

Враховуючи, що відповідач не
звільнений від сплати судового збору
згідно ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «МАРГОЛАК»
(08200, Київська область, м. Ірпінь, вул.
Джержинського, 1, оф. 02, )
на користь Публічного акціонерного
товариства «РЕАЛ БАНК» (61072, м. Харків,
проспект Леніна, 60, ) - 21
075 746 (двадцять один мільйон сімдесят
п'ять тисяч сімсот сорок шість) грн. 90
коп. простроченої заборгованості за
кредитом у гривні, 2 502 602 (два мільйони
п'ятсот дві тисячі шістсот два) долари
США 08 центів простроченої
заборгованості за кредитом у доларах
США, 514 583 (п'ятсот чотирнадцять тисяч
п'ятсот вісімдесят три) євро 33
євроценти простроченої заборгованості
за кредитом у ЄВРО.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «МАРГОЛАК»
(08200, Київська область, м. Ірпінь, вул.
Джержинського, 1, оф. 02, )
в доход Державного бюджету України 73 080
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00
коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 05.08.2014р.

Суддя
Щоткін О.В.