ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.Справа № 922/1935/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Траймакс інвест"
м.Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Піран'я", м. Харків
про стягнення коштів за участю
представників :

позивача - Білосорочка Г.С., дов.№ 08
від 17.04.2014р.

відповідача - директор - Колісник В.І.,
наказ № 1к від 04.05.2011р., головний
бухгалтер - Яковлева І.Г., наказ № 2к від
04.05.2011р.

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма "Анадон" звернулось до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Піран'я" в якій
просить суд стягнути з відповідача
13088,28грн. заборгованості по сплаті
орендної плати, пеню в сумі 211,84грн.,25%
річних в сумі в сумі 378,28грн., інфляційні
нарахування в сумі 185,22грн., 50% штрафу за
прострочення оплати платежів в сумі 6
544,14грн., витрати по сплаті судового
збору в сумі 1827,0грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на укладення між сторонами
01 серпня 2013 року договору № 303
суборенди об'єкта нерухомості
відповідно до якого позивач передав
відповідачеві у строкове платне
користування (суборенду) окремо
визначеного майна - нежитлових (офісних
та складських) приміщень загальною
площею 145,6 кв. м., а саме: кімнату № 9
площею 11,1 кв. м.. кімнату № 10, площею 62,4
кв. м., кімнату № 12. площею 6.3 кв. м. що
розташовані у будівлі (літера П-2),
кімнату № 24, площею 65,8 кв. м, що
розташована у будівлі (літера А-2, А'-З)
за адресою: м. Харків, вул. Селянська,
буд. 124 . 01 серпня 2013 року між Орендарем
та Суборендарем було підписано Акт
приймання-передачі до Договору № 303
суборенди об'єкта нерухомості від 01
серпня 2013 року за яким передано в
суборендне користування нежитлові
(офісні та складські) приміщення
загальною площею 145,6 кв. м. Додатковою
угодою № 1 від 31 грудня 2013 року до
Договору було продовжено строк дії
Договору до 31 грудня 2014 року.

Однак, відповідач систематично порушує
умови Договору, не виконуючи свої
зобов'язання щодо термінів та
обсягів сплати суборендної плати, у
зв'язку із вищевикладеним позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Ухвалою господарського суду від
19.05.2014року порушено провадження у
справі №922/1935/14, розгляд справи
призначено на 19.06.2014року.

В судовому засіданні 19.06.2014року
оголошено перерву до 08.07.2014року , з
метою надання сторонами доказів в
підтвердження заявлених позовних
вимог та заперечень.

Ухвалою господарського суду від
08.07.2014року , прийнято заяву позивача про
зменшення позовних вимог до розгляду
(вх.№22597 від 02.07.2014року),задоволено
клопотання позивача та відповідача
про продовження строку розгляду справи
продовжено строк розгляду спору на
підставі ч.3 ст.69 ГПК України, до 31.07.2014
року. Розгляд справи відкладено до
29.07.2014року.

Представник позивача , через
канцелярію господарського суду
(вх.№25817 від 28.07.2014року ) надав заяву про
уточнення(зменшення) позовних вимог ,в
яких просить суд стягнути з
відповідача :

-6 138,28грн. заборгованості по сплаті
орендної плати,

-пеню в сумі 211,84грн.,

-25% річних в сумі в сумі 378,28грн.,

- інфляційні нарахування в сумі 185,22грн.,

- 50% штрафу за прострочення оплати
платежів в сумі 6 544,14грн.,

- витрати по сплаті судового збору в
сумі 1827,0грн.

Суд, дослідивши надану заяву
представника позивача про зменшення
розміру позовних вимог, зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймає
вищезазначену заяву до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться з
урахуванням цієї заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні 29.07.2014 року підтримує
зменшені позовні вимоги, з підстав
заявлених в зменшених позовних
вимогах.

Крім того , представник позивача
звернувся до суду із заявами (вх.№25809
від 28.07.2014року,вх.№25814 від 28.07.2014року)
про заміну сторони її
правонаступником, а саме замінити
Приватну фірму "Анадон",як сторону, що
вибула, на її
правонаступника-Товариство з
обмеженою відповідальністю "Траймакс
Інвест", до якого перейшли всі права та
обов'язки щодо стягнення
заборгованості за позовом по
справі№922/1935/14.

Обґрунтовуючи вказану заяву позивач
посилається на те, що 17.07.2014року
Приватною фірмою"Анадон"(первісним
кредитором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Траймакс інвест"
(Новим кредитором) укладено договір про
відступлення права вимоги .

Відповідно до умов договору про
відступлення права вимоги від
17.07.2014року Приватна фірма"Анадон"
(Первісний кредитор) передало
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Траймакс інвест"
(Новий кредитор) право вимоги за
договором№303 суборенди об'єкта
нерухомості від 01.08.2013року .

Згідно п.2 договору Новий кредитор
одержує право (замість Первісного
кредитора) вимагати від Боржника
належного виконання зобов'язань
Основним договором, а саме: виконання
грошового зобов'язання у розмірі 13 457
(тринадцять тисяч чотириста п'ятдесят
сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок,
з них: заборгованості по сплаті
суборендної плати та комунальних
послуг за період січень - березень 2014
року у розмірі 6 138 (шість тисяч сто
тридцять вісім) гривень 28 (двадцять
вісім) копійок, з урахуванням ПДВ, та
штрафних санкцій на підставі розділу 8
Основного договору, а саме: пені у
розмірі 211 (двісті одинадцять) гривень 84
(вісімдесят чотири) копійки, 25% річних
від простроченої суми у розмірі 378
(триста сімдесят вісім) гривень 28
(двадцять вісім) копійок, інфляційних
втрат у розмірі 185 (сто вісімдесят п'ять)
гривень 22 (двадцять дві) копійки, 50%
штрафу за прострочення сплати платежів
у розмірі 6 544 (шість тисяч п'ятсот сорок
чотири) гривні 14 (чотирнадцять) копійок.

Таким чином, як встановлено
матеріалами заяви,Товариству з
обмеженою відповідальністю "Траймакс
інвест" передано вищезазначені
вимоги у відповідності до чинного
законодавства України та із дотримання
вимог статті 514 ЦК України.

Згідно ст. 25 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі
у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в процесі до вступу
правонаступника, є обов'язковими для
нього в такій же мірі, в якій вони були б
обов'язковими для особи, яку він
замінив.

Аналогічна позиція викладена у п. 1.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", а саме зазначено:
процесуальне правонаступництво
передбачене ст. 25 ГПК України у зв'язку
не лише зі смертю (оголошенням
померлою) фізичної особи та
реорганізацією суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у тому
числі заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
Цивільного кодексу України).

Таким чином, процесуальне
правонаступництво випливає з
юридичних фактів правонаступництва
(заміни сторони матеріального
правовідношення її правонаступником),
тому у кожному конкретному випадку для
вирішення питань можливості
правонаступництва господарському суду
слід аналізувати відповідні фактичні
обставини, передбачені нормами
матеріального права.

В даному випадку, судом встановлено, що
такі обставини виникли внаслідок
укладення між Приватною
фірмою"Анадон"(первісним кредитором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Траймакс інвест"
(Новим кредитором) договору про
відступлення права вимоги (в порядку
ст.ст.512-519 ЦК України) відповідно
Приватна фірма"Анадон" (Первісний
кредитор) передало Товариству з
обмеженою відповідальністю "Траймакс
інвест" (Новий кредитор) право вимоги за
договором№303 суборенди об'єкта
нерухомості від 01.08.2013року .

За таких обставин, суд дійшов висновку
про необхідність здійснення заміни
Приватної фірми"Анадон" (21860988) на її
правонаступника Товариство з
обмеженою відповідальністю "Траймакс
інвест" (38999985).

Представник відповідача в судовому
засідання 29.07.2014року визнає позовні
вимоги в частині стягнення з
останнього 6138,28грн.основного боргу, в
іншій частині заявлених позовних вимог
просить залишити на розсуд суду.

Враховуючи те, що норми ст.38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у справі і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників процесу,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив.

01 серпня 2013року Приватною фірмою
»Анадон» та Товариством з обмеженою
відповідальністю»Піран*я» укладено
договір суборенди №303 .

За своєю правовою природою договір № 303
від 01.08.2013року є договором майнового
найму (оренди) і підпадає під правове
регулювання норм статей 759-786 ЦК
України.

До договору піднайму застосовуються
положення про договір найму (ст.774 ЦК
України).

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк

Згідно п.1.1.договору сторонами
визначено,що орендар передає, а
суборендар приймає у строкове платне
користування окремо визначене майно-
офісні та складські приміщення
загальною площею 145,6 кв.м.,а саме:

-кімната №9(літера П-2) площею 11,1 кв.м.,

-кімната №10(літера П-2)площею 62,4 кв.м.,

-кімната №12(літера П-2)площею 6,3кв.м.,

-кімната 24(літера А-2,А-3) площею 65,8 кв. м,
що розташована у будівлі (літера А-2,
А'-З) за адресою: м. Харків, ул. Селянська,
буд. 124 (Об'єкт суборенди).

Згідно п.1.2.,1.3. договору сторонами
визначено, що об'єкт суборенди
використовується суборендарем для
розміщення офісу та складу. Право
користування об'єктом суборенди
належить орендарю на підставі договору
№29,а оренди об'єкта нерухомості від
29.07.2013року укладеного між
Підприємством споживчої кооперації
«Харківський завод металевих
конструкцій Гефест» (Орендодавець) та
Орендарем.

Відповідно до п.2.1.,2.3.,.2.3.договору
орендар зобов'язується передати
суборендареві об'єкт суборенди за
актом приймання -передачі(що є
невід'ємною частиною даного договору),в
якому сторони зазначають склад об'єкта
суборенди, його стан на момент передачі
в суборенду. Суборенда вступає в
строкове платне користування об'єктом
оренди з моменту підписання сторонами
Акту приймання - передачі. Передача
об'єкта суборенди не тягне за собою
виникнення в суборендаря права
власності на нього.

01 серпня 2013 року між Орендарем та
Суборендарем було підписано Акт
приймання-передачі до Договору № 303
суборенди об'єкта нерухомості від 01
серпня 2013 року за яким передано в
суборендне користування нежитлові
(офісні та складські) приміщення
загальною площею 145,6 кв. м.

Додатковою угодою № 1 від 31 грудня 2013
року до Договору було продовжено строк
дії Договору до 31 грудня 2014 року
(включно) .

Відповідно до пункту 5.1. розділу 5
"Суборендна плата і порядок
розрахунків за користування Об'єктом
суборенди" Договору суборендна плата
визначається за офісні приміщення № 9,
10, 12 (літера П-2) загальною площею 79,8 кв.
м. у розмірі 21 (двадцять одна) гривня 00
копійок за 1 кв. м за місяць
користування з урахуванням ПДВ, та за
складське приміщення № 24 (літера А-2,
А'-З) площею 65,8 кв. м. становить 18
(вісімнадцять) гривень 00 копійок за 1 кв.
м за місяць користування з урахуванням
ПДВ. Таким чином, загальний розмір
суборендної плати за місяць
користування офісними та складськими
приміщення загальною площею 145,6 кв. м.
становить 2 860 (дві тисячі вісімсот
шістдесят) гривень 20 (двадцять) копійок
з урахуванням ПДВ.

Суборендар здійснює повну оплату
вартості суборендної плати,
відшкодування вартості комунальних
послуг та експлуатаційних витрат за
формою попередньої оплати до 10-го числа
кожного поточного місяця за поточний
(пункт 5.3 Договору). При цьому усі
рахунки на оплату всіх платежів,
передбачених Договором, сплачуються
Суборендарем у безготівковому порядку
на поточний рахунок Орендаря кожного
календарного місяця в національній
валюті України (пункт 5.4. Договору).

Згідно з підпунктом 3.3.2. розділу 3 "Права
і обов'язки Сторін" Договору Суборендар
зобов'язаний вчасно і в повному обсязі,
відповідно до умов цього Договору,
сплачувати суборендну плату та
відшкодування експлуатаційних,
комунальних послуг.

Проте, як вказував Позивач Відповідач
систематично порушує умови Договору не
виконуючи свої зобов'язання щодо
термінів та обсягів сплати суборендної
плати, а саме:

За січень 2014 року Позивачем виставлено
рахунок про сплату суборендної плати №
312 від 01 січня 2014 року на суму 2860,20
гривень (додаток № 6). Послуги з
суборенди приміщень надані Позивачем в
повному обсязі відповідно до Акту
надання послуг № 311 від 31 січня 2014 року
(додаток № 7). Послуги з суборенди
приміщень були оплачені Відповідачем
частково і з простроченням строку
сплати у розмірі 2000,0 гривень, а саме:

- 26 лютого 2014 року - 1000,0
гривень;

- 05 березня 2014 року - 1000,0
гривень.

Отже, залишок несплаченої Відповідачем
суборендної плати за січень 2014 року
складає 860,20 гривень .

За лютий 2014 року Позивачем виставлено
рахунок про сплату суборендної плати №
698 від 01 лютого 2014 року на суму 2860,20
гривень . Послуги з суборенди приміщень
надані Позивачем в повному обсязі
відповідно до Акту надання послуг №
Н000001525 від 28 лютого 2014 року. Послуги з
суборенди приміщень не були сплачені
Відповідачем.

За березень 2014 року Позивачем
виставлено рахунок про сплату
суборендної плати № 1698 від 01 березня 2014
року на суму 2860,20 гривень . Послуга з
суборенди приміщень надані Позивачем в
повному обсязі відповідно до Aктy
надання послуг № Н000002381 від 31 березня
2014 року .

Послуги з суборенди приміщень не були
сплачені відповідачем.

.

Окрім суборендної плати, Суборендар на
підставі пункту 5.2. Договору
зобов'язувався щомісячно сплачувати
вартість усіх комунальних послуг (водо
-, енерго -, теплопостачання, телефонний
зв'язок тощо), та експлуатаційних
послуг та витрат, що включають в себе
усі комунальні послуги на утримання
площ загального користування,
коридорів, витрати, пов'язані з
користуванням земельною ділянкою,
охороною, страхуванням, вивозом сміття,
а також компенсація витратних
матеріалів.

Проте, Відповідач систематично
порушував умови Договору не виконуючи
зобов'язання щодо термінів та обсягу
сплати комунальних послуг, а саме:

За січень 2014 року Позивачем виставлено
рахунок про сплату комунальних послуг
№ 1158 від 25 січня 2014 року на суму 2369,28
гривень. Комунальні послуги надані
Позивачем в повному обсязі відповідно
до Акту надання послуг № Н000001854 від 31
січня 2014 року. Комунальні послуги не
були сплачені Відповідачем.

За лютий 2014 року Позивачем виставлено
рахунок про сплату комунальних послуг
№ 1816 від 25 лютого 2014 року на суму 3802,92
гривень . Комунальні послуги не були
сплачені Відповідачем.

За березень 2014 року Позивачем також
виставлено рахунок про сплату
комунальних послуг № Г000000357 від 25
березня 2014 року на суму 335,48 гривень.
Комунальні послуги не були сплачені
Відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що
Відповідач систематично порушував
умови Договору, не виконуючи свої
зобов'язання щодо термінів та
обсягів сплати суборендної плати,
станом на час розгляду справи ( з
урахуванням зменшених позовних вимог
вх.№25817 від 28.07.2014року ) заборгованість
Відповідача по сплаті суборендної
плати та комунальних послуг складає 6
138,28грн., що підтверджується актом
звірки взаєморозрахунків станом на
22.07.2014року підписаним та скріплених
печатками підприємств позивача та
відповідача.

Суд зазначає, що до матеріалів справи
не надано доказів відсутності
заборгованості, хоча відповідач мав
можливість надати відповідні докази.

Відповідно до ст. 283 ГК України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відповідно до ч.5 ст.762 Цивільного
кодексу України, плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 284 Господарського
кодексу України орендна плата є
істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Відповідно
до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату встановлені
частиною 2 статті 285 Господарського
кодексу України.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та
згідно з вимогами закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, приймаючи до уваги
викладені обставини, та враховуючи те,
що відповідач не надав суду доказів
погашення суми боргу та не надав суду
жодного документу, який би
спростовував позовні вимоги, суд
визнає вимогу позивача щодо стягнення
з відповідача по сплаті суборендної
плати та комунальних послуг складає 6
138,28грн. належно обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з пунктом 8.2. Договору
у випадку несвоєчасної сплати платежів
відповідно до умов цього Договору
Суборендар сплачує на користь орендаря
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті
за кожен день прострочення.

На підставі пункту 8.4. Договору у
випадку прострочення виконання
обов'язків оплаті платежів,
встановлених Договором більш ніж на 30
календарних днів, орендар сплачує
Орендарю штраф у розмірі 50% від розміру
загальної суми заборгованості.

Позивачем нарахована пеня в розмірі
211,84 грн. за несвоєчасну сплату
суборендної плати, 50% штрафу за
прострочення сплати платежів у розмірі
6 544,14грн..

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов`язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Таким чином, договірні правовідносини
між платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано Законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Отже, яким би способом не визначався в
договорі розмір пені, він не може
перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення платежу за
договором може бути стягнуто лише пеню,
сума якої не перевищує ту, що обчислено
на підставі подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Такої ж позиції дотримується Верховний
суд України в постановах № 25/187 від
24.10.2011 р., № 5002-2/5109-2010 від 07.11.2011 р.

Правомірність нарахування пені та
50%перевірена судом, вона відповідає
наданому розрахунку, передбачена
умовами договору та приймаючи до уваги,
що відповідач не виконав прийнятий на
себе обов'язок по оплаті в термін,
встановлений договором позовні
вимоги в частині стягнення пені в сумі
211,84грн.та 50% штрафу за прострочення
сплати платежів у розмірі 6 544,14 грн.
підлягають задоволенню.

Також, пунктом 8.3 Договору передбачено,
що у випадку прострочення зобов*язання
обов'язків по оплаті платежів,
встановлених цим Договором, Суборендар
сплачує Орендарю 25% річних від
простроченої суми.

Щодо заявлених до стягнення 25% річних в
сумі 378,28грн., та інфляційних нарахувань
в сумі 185,22грн. суд зазначає наступне.

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Договором суборенди №303 від 01.08.2013року
сторонами визначено 25% річних.

При цьому, необхідно зазначити, що
оскільки наслідки прострочення
боржником грошового зобов'язання у
вигляді нарахування позивачем на суму
боргу 3% річних та інфляційних
нарахувань не є санкціями, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, то такі кошти нараховуються
незалежно від вини боржника та входять
до складу грошового зобов'язання.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
своєчасної сплати коштів або
обґрунтованих заперечень проти позову,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача 25% річних
в сумі 378,28грн., інфляційних нарахувань
в сумі 185,22грн. перевірені судом,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або
на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом
справи, покладаються: при задоволенні
позову - на відповідача; при відмові в
позові - на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Здійснити заміну Приватної
фірми "Анадон" (21860988) на її
правонаступника Товариство з
обмеженою відповідальністю "Траймакс
інвест" (38999985).

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПІРАН'Я"
(, адреса: 61157, Харківська
область, місто Харків, вулиця
Селянська, будинок 124) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Траймакс інвест" (, 01033, м.Київ, вулиця Іллі
Еренбурга,буд.3А)- заборгованість по
сплаті суборендної плати та
комунальних послуг в розмірі 6 138,28грн.,
пеню у розмірі 211, 84грн., 25% річних від
простроченої суми у розмірі 378,28грн.,
індекс інфляції у розмірі 185,22грн., 50%
штраф за прострочення сплати платежів
у розмірі 6 544 ,14грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 1827,0грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.08.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк