ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.07.14 № 910/15785/14. Суддя Трофименко Т.Ю.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Київська кондитерська
фабрика "Рошен"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДКЛ"

про стягнення 125 703,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч.
1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Крім того, суд зазначає, що
законодавцем чітко визначено, що
позовна заява, зокрема, повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для
фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
(для фізичних осіб - платників
податків).

Як вбачається з позовної заяви від
21.07.2014 р., заявником зазначено юридичну
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДКЛ»: 02002, м. Київ,
вул. Луначарського, буд. 24, кв. 1 та
поштова адреса: 02002, м. Київ-2, а/с 303.

Проте, в якості доказів направлення
копії позовної заяви від 21.07.2014 р. з
доданими до неї документами, заявником
надано фіскальний чек № 4240 та опис
вкладення у цінний лист, з яких
вбачається, що копія вищезазначеної
позовної заяви направлена на одну
адресу: 02002, м. Київ-2, а/с 303 - на ім'я
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДИП».

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від 26
грудня 2011 року N 18 місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (стаття 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців").

Пунктом 11 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" від 15.03.2007р.01-8/123
передбачено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України надає
можливість судді витребувати від
сторін лише ті документи, які можуть
бути необхідні саме для вирішення
спору.

Як зазначено у ст.38 Господарського
процесуального кодексу України, суд
обмежений у праві самостійного
витребування доказів. Тому суд у разі
порушення позивачем ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України не має права скористатися
приписами ст.ст. 38, 65 Господарського
процесуального кодексу України, а
навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги
ст. 63 зазначеного кодексу.

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України (Постанова, Пленум Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

З огляду на вищевказане, за відсутності
належних доказів направлення
відповідачу копії позовної заяви з
додатками, позовна заява підлягає
поверненню без розгляду на підставі п. 6
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду м.
Києва з позовом.

Суддя
Трофименко Т.Ю.