КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. Справа№ 910/14289/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Шиян В. В. -
представник за довіреністю від 08.01.2014

від відповідача: Демяник С. М. -
представник за довіреністю № 2-682д від
01.07.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування»

на ухвалу Господарського
суду міста Києва від 30.04.2014

за заявою Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 03.10.2013

у справі № 910/14289/13 (суддя
Привалов А. І.)

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Комбінат
виробничих підприємств»

до Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування»

про стягнення
заборгованості в сумі 103 661,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.04.2014 у справі № 910/14289/13
відмовлено у задоволенні заяви
відповідача про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.10.2013 № 910/14289/13 з тих підстав,
що відповідачем не надано суду
належних доказів наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення суду
або роблять його неможливим.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва 30.04.2014
у справі № 910/14289/13 і ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити
заяву відповідача про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 03.10.2013 у справі №
910/14289/13.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що судом першої
інстанції при прийнятті оспореної
ухвали не взято до уваги тяжкий
фінансовий стан відповідача та
прийнято ухвалу про відмову у
задоволенні заяви про розстрочку
виконання рішення, незважаючи на те, що
негайне виконання рішення у цій справі
може спричинити погіршення
фінансового стану відповідача, і, як
наслідок, може призвести до його
неплатоспроможності, що взагалі
унеможливить виконання рішення у даній
справі, і може призвести до суттєвих
негативних наслідків для зацікавленої
особи, яка може бути позбавлена
можливості отримати виконання
прийнятого у справі рішення.

Також відповідач зазначив про те, що
судом першої інстанції не прийнято до
уваги той факт, що складний фінансовий
стан відповідача склався не лише
внаслідок його власної діяльності.

Ухвалою від 07.07.2014 колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Сітайло Л. Г. відновлено
строк подання апеляційної скарги,
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» прийнято до
розгляду та порушене апеляційне
провадження.

Під час розгляду справи представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі,
представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив та просив залишити її без
задоволення, а оспорюване рішення суду
першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне.

Предметом позову у цій справі є вимоги
позивача про стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 103 661,76 грн. за
поставлений за договором поставки №
84/12 від 25.04.2012, але неоплачений товар.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.10.2013, повний текст якого
підписаний 10.10.2013, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014, у
справі №910/14289/13 позов задоволено
повністю.

14.04.2014 відповідач звернувся до
Господарського суду міста Києва з
заявою про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва по даній справі, в якій просив
розстрочити виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.10.2013 у справі № 910/14289/13 строком на 36
місяців, а саме: рівними платежами по 2
937,08 грн. щомісячно протягом травня 2014
року - березня 2017 року (35 платежів) та 2
937,20 грн. у квітні 2017 року (1 платіж).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.04.2014у справі № 910/14289/13
відмовлено у задоволенні заяви
відповідача.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції щодо відмови у
задоволенні заяви відповідача про
розстрочку виконання рішення суду з
огляду на таке.

Звертаючись до суду з заявою про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва у цій
справі, відповідач виходив з
неспроможності на даний час виконати
рішення суду та сплатити позивачу
кошти.

В обґрунтування заяви відповідач
послався на наступні обставини:

- в силу положень п. 1 ч. 2 ст. Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» відповідач
зобов'язаний продавати весь обсяг
видобутого товарного природного газу
виключно Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України» та не в
праві реалізовувати зазначений
природний газ будь-яким іншим суб'єктам
господарювання чи фізичним особам, що
відповідачем і здійснюється, проте
внаслідок неналежного виконання НАК
«Нафтогаз України» своїх зобов'язань
за договором № УГВ6419/21-12 від 10.10.2012,
заборгованість останнього перед
відповідачем на час подання заяви про
розстрочку складала 2,3 млрд. грн., а на
час подання апеляційної скарги
збільшилась до 2,72 млрд. грн.;

- відповідач звертався до суду з
позовами про стягнення заборгованості
з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» по
договорах поставки на загальну суму 25
247 040,91 грн. (справи № 910/733/13-г, № 910/855-13-г,
№901/856/13-г, № 901/857/13-г), і рішеннями судів,
які вступили в законну силу, по
вказаних справах на користь
відповідача стягнуто 25 247 040,91 грн., в той
час як ухвалами Господарського суду
Автономної республіки Крим від 21.11.2013,
02.12.2013, 03.12.2013 та 03.12.2013 виконання рішень
по вищезгаданих справах розстрочено на
36 місяців - з 01.01.2014 по 31.12.2016.

На підтвердження зазначених обставин
відповідачем до заяви про розстрочку
виконання рішення додано належним
чином засвідчені копії актів звірки
розрахунків за період з 01.01.2014 по 31.03.2014
по рахунку 36-1-2-3-01 Послуги за
транспортування газу по договорах
14-116-ТН, 14-116-ПР та 14-117 ТБ та акти звірки
розрахунків за період з 01.01.2014 по 31.03.2014
по рахунку 36-1-2-1-01 Газ природний по
договорах УГВ8490/11/3-14 та УГВ6419/21-12, зі
змісту яких слідує, що НАК «Нафтогаз
України» визнав заборгованість перед
позивачем за вищезгаданими договорами
в сумі 2 611 268 757 грн.;

Слід зазначити про те, що зі змісту
ухвал господарського суду Автономної
республіки Крим від 21.11.2013 у справі №
901/857/13-г, від 02.12.2013 у справі № 901/733/13-г,
від 03.12.2013 у справі № 901/855/13-г та від
03.12.2013 у справі № 901/856/13-г за позовами
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» до Публічного
акціонерного товариства «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» (з текстром ухвал
колегія суддів ознайомилась в Єдиному
державному реєстрі судових рішень
http://www.reyestr.court.gov.ua/) слідує, що виконання
рішень по вказаних справах (на користь
позивача до стягнення присуджено
заборгованість у розмірі більше 25 млн.
грн.) розстрочено на 36 місяців з 01.01.2014
по 31.12.2016.

Отже, фактично, відповідач просить
розстрочити виконання рішення суду,
посилаючись на неможливість його
виконання через відсутність грошових
коштів, яка викликана порушенням
договірних зобов'язань його партнерами
за господарськими договорами.

Втім відповідачем не надано жодних
доказів того, що він не має грошових
коштів, необхідних для виконання
рішення суду у цій справі, оскільки
наявність в інших осіб перед ним
вищезгаданої заборгованості жодним
чином не доводить факт відсутності в
нього грошових коштів, необхідних для
виконання рішення суду у цій справі.

Крім того, звертаючись з клопотанням
про розстрочення виконання рішення
суду у цій справі до квітня 2017 року,
відповідач жодним чином не пояснює,
чому, з огляду на те, що з січня 2014 року,
відповідно до вищезгаданих ухвал
господарського суду Автономної
республіки Крим від 21.11.2013 у справі №
901/857/13-г, від 02.12.2013 у справі № 901/733/13-г,
від 03.12.2013 у справі № 901/855/13-г та від
03.12.2013 у справі № 901/856/13-г, йому має
щомісячно сплачуватись по 700 383,70 грн.,
тобто станом на дату звернення з заявою
про розстрочку рішення по даній справі
відповідачу має бути сплачено 2 101 151,10
грн. (700 383,70*3), та на те, що загальна сума
грошових коштів, які відповідач має
сплатити позивачу по даній справі,
становить 103 661,76 грн., він не зміг
виконати рішення суду у цій справі до
квітня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Відповідно до ст. 42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 44 ГК України
підприємництво здійснюється на основі,
зокрема, комерційного розрахунку та
власного комерційного ризику.

Порушення договірних зобов'язань
партнерами та відсутність прибутку
становить один із можливих ризиків
підприємницької діяльності і не є
незвичайною і не прогнозованою
обставиною в умовах ринкової
економіки. Кожна із сторін договору
приймає на себе відповідні ризики
можливого погіршення економічної
ситуації та фінансового становища
свого підприємства, підприємств своїх
контрагентів та країни в цілому.
Учасник договору не повинен
відповідати за прорахунки суб'єкта
підприємницької діяльності, уклавшого
з ним цей договір.

Обставини, на які послався відповідач,
в тому числі, важкий фінансовий стан
підприємства, не можуть вважатися
винятковими в розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК
України.

Крім того, у п. 7.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.12.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» вказано,
що, вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Як свідчать матеріали справи, рішення
суду у цій справі прийняте на захист
майнових прав позивача, порушених
відповідачем, який взяв на себе
зобов'язання оплатити поставлений за
умовами договору поставки № 84/12 від
25.04.2012 товар і не виконав його.

Виходячи з норм ст. 3 ЦК України, згідно
з якими до загальних засад цивільного
законодавства відносяться
справедливість, добросовісність та
розумність, та враховуючи, що
відповідачем порушені майнові
договірні зобов'язання перед позивачем
і останній заперечує проти віддалення
строку виконання відповідачем цих
зобов'язань, буде несправедливим
розстрочити виконання фінансових
зобов'язань відповідача перед
позивачем.

В силу статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Заявником не доведено ані винятковість
у розумінні приписів статті 121 ГПК
України обставин, на які він
посилається як на підставу для
розстрочення виконання рішення суду,
ані об'єктивний вплив цих обставин на
виконання ним рішення суду у заявлений
термін.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
заяви Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.10.2013 у справі № 910/14289/13 строком на 36
місяців, а саме: рівними платежами по 2
937,08 грн. щомісячно протягом травня 2014
року - березня 2017 року (35 платежів) та 2
937,20 грн. у квітні 2017 року (1 платіж),
правові підстави для скасування ухвали
Господарського суду міста Києва від
30.04.2014 у справі №910/14289/13 відсутні.

Судові витрати на подачу апеляційної
скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, покладаються на Публічне
акціонерне товариство
«Укргазвидобування».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
30.04.2014 у справі № 910/14289/13 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва 30.04.2014 у справі № 910/14289/13 залишити
без змін.

3. Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/14289/13.

Повний текст постанови складено:
23.07.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло