ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.2014 Справа № 920/1123/14

За позовом: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми, м. Суми

до відповідача: Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції, м.
Cуми

про стягнення 29337 грн. 71 коп. та
зобов'язання вчинити певні дії

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі с/з Буренку Я.В.

Представники:

від позивача: Іваній Є.М., довіреність
б/н від 02.04.2014 року

від відповідача: Гладнєв В.В. (голова
ліквідаційної комісії)

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви, просить суд визнати
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми
кредитором Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції на
суму 29337 грн.71 коп. та зобов'язати
відповідача включити кредиторські
вимоги відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Суми до четвертої черги проміжного
ліквідаційного балансу на суму 29337 грн.
71 коп.

10 липня 2014 року голова ліквідаційної
комісії Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції
подав суду відзив на позовну заяву вих.
№ 244 від 07.07.2014 року, в якому пояснив, що
Сумська міська
санітарно-епідеміологічна станція
банкрутом в судовому порядку не
визнавалась, проте ліквідована
рішенням Міністерства охорони
здоров'я України, наказ № 176-0 від 21.09.2012
року "Про ліквідацію бюджетних
закладів, установ і організацій, що
належать до сфери управління МОЗ
України". Ліквідаційна комісія
Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції не
може задовольнити вимоги про визнання
Фонду кредитором Сумської міської СЕС,
тому що Фонд не використав свого права
та не заявив кредиторські вимоги, коли
було подано оголошення про ліквідацію
Сумської міської СЕС в газету "Сумщина".

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
сторін, дослідивши та оцінивши надані
докази, суд встановив:

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України № 176-0 від 21.09.2012 року «Про
ліквідацію бюджетних закладів, установ
і організацій, що належать до сфери
управління Міністерства охорони
здоров'я України» визначено
ліквідувати державні заклади, установи
та організації, що належать до сфери
управління Міністерства охорони
здоров'я України за переліком, згідно з
додатком. Згідно з даним переліком до
нього включена й Сумська міська
санітарно-епідеміологічна станція
(голова ліквідаційної комісії Гладнєв
В.В.).

Процедура ліквідації Сумської міської
СЕС була розпочата відповідно до
наказу № 90-с від 01.10.2012 р. Пунктом 3.2
наказу визначено опублікувати в
офіційних друкованих виданнях органу
місцевого самоврядування інформацію
про ліквідацію, порядок і строк подання
кредиторами вимог до Сумської міської
СЕС, а явних (відомих) кредиторів
повідомити персонально у письмовій
формі.

Оголошення про призупинення
діяльності Сумської міської СЕС в
результаті ліквідації та про прийняття
претензій кредиторів протягом 2-х
місяців було опубліковано в газеті
«Сумщина» 27 лютого 2013 р.

Про ліквідацію Сумської міської СЕС
Відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми (далі -
Фонд) стало відомо від Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України
юридична особа припиняється в
результаті реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації. У разі реорганізації
юридичних осіб майно, права та
обов'язки переходять до
правонаступників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 105 ЦК України
учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію. Після внесення запису про
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
повідомлення про внесення запису до
ЄДР щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується в спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.
Строк заявлення кредиторами своїх
вимог до юридичної особи, що
припиняється, не може становити менше
двох і більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи.

Порядок ліквідації юридичної особи
визначений ст 111 ЦК України і
відповідно до ч. 7 цієї статті для
проведення перевірок та визначення
наявності або відсутності
заборгованості із сплати податків,
зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України,
фондів соціального стархування
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
забезпечує своєчасне надання органам
державної податкової служби та
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування документів
юридичної особи (її філій,
представництв), у тому числі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
та податкового обліку. До моменту
затвердження ліквідаційного балансу
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
складає та подає органам державної
податкової служби, Пкенсійерго фонду
України та фондів соціального
страхування звітність за останній
звітний період.

Частина 2 ст. 1205 ЦК України визначає, що
у разі ліквідації юридичної особи
платежі, належні потерпілому або
особам, визначеним ст. 1200 цього Кодексу,
мають бути капіталізовані для виплати
їх потерпілому або цим особам у
порядку, встановленому законом або
іншим нормативно-правовим актом.

На обліку в Фонді знаходиться одна
особова справа потерпілого на Сумській
міській СЕС, а саме ОСОБА_5, який на
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон)
продовжує отримувати страхові виплати.

Основними принципами страхування від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону є, зокрема: своєчасне та повне
відшкодування шкоди страховиком;
обов'язковість страхування від
нещасного випадку осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
та інших підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян-суб'єктів
підприємницької діяльності.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється, в тому числі, і за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України
від 06.05.2000 р. № 765 затверджений Порядок
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань суб'єкта підприємницької
діяльності - банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю. Суд приходить
до висновку, що капіталізація платежів
платоспроможної юридичної особи, яка
ліквідується, здійснюється також на
підставі цього Порядку. Аналогічна
позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 26.06.2012 р. по
справі № 21-156а12.

Відповідно до п. 1 цієї Постанови
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Під час розрахунку сум цих
платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

Сума платежів, які підлягають
капіталізації для розрахунку з
потерпілим на Сумській міській
санітарно-епідеміологічній станції,
складає 29337 грн. 71 коп. і розрахована
Фондом виходячи зі ступеню втрати
працездатності, щомісячної суми
виплат, середньоочікуваної тривалості
життя тощо.

14.05.2014 року відділенням Фонду подана
заява № 05-193 про капіталізацію коштів
до Сумської міської СЕС.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно відповіді голови ліквідаційної
комісії Сумської міськсанепідстанції
№ 237 від 03.06.2014 року у задоволенні вимог
Фонду відмовлено в повному обсязі у
зв'язку з тим, що нормативно-правові
акти, на які посилається Фонд, не
врегульовують правовідносини, що
склалися, та у зв'язку з пропуском
строків для заявлення кредиторських
вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 112 Цивільного
кодексу України у разі ліквідації
платоспроможної юридичної особи у
першу чергу задовольняються вимоги
щодо відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, та вимоги кредиторів,
забезпечені заставою чи іншим
способом.

Згідно з ч. 4 ст. 112 Цивільного кодексу
України вимоги кредитора, заявлені
після спливу строку, встановленого
ліквідаційною комісією для їх
пред'явлення, задовольняються з майна
юридичної особи, яку ліквідовують, що
залишились після задоволення вимог
кредиторів, заявлених своєчасно.

Тобто, наслідком пропуску Фондом
строку для заявлення кредиторських
вимог є зміна черговості та порядку їх
задоволення, а не їх погашення (відмова
у визнанні).

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України
у разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову, звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

З матеріалів справи вбачається, що
місячний строк на звернення до суду
Фондом не був пропущений.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача в доход Державного бюджету
України підлягає стягненню 1827 грн.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про судовий збір»,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст. ст. 104-112 Цивільного
кодексу України ст. ст. 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми
кредитором Сумської міської
санітарно-епідеміологічній станції на
суму 29337 грн. 71 коп.

3. Зобов'язати ліквідаційну комісію
Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції
включити кредиторські вимоги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми до
четвертої черги проміжного
ліквідаційного балансу на суму 29337 грн.
71 коп.

4. Стягнути з Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції
(вул. Супруна, 32, м. Суми, )
в доход Державного бюджету України
(рахунок 3002, МФО 837013, ,
отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001)
1827 грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення підписано 22.07.2014
року.

СУДДЯ
О.Ю. СОП'ЯНЕНКО