м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12089/14 21.07.14

За позовом Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі

Київської міської філії

До Державного підприємства
"Укрводсервіс"

Про стягнення 16 655,54 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники:

від позивача Поліщук С.О. -
представник (дов. № 568 від 11.12.2013 р.)

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії звернулось до Господарського
суду м. Києва з позовом до Державного
підприємства "Укрводсервіс" про
стягнення заборгованості за Договором
№2003450 від 01.12.2007р. про надання
телекомунікаційних послуг у розмірі
16655,54 грн. (14777,12 грн. - основна
заборгованість, 309,29 грн. пені, 1096,79 грн. -
індекс інфляції, 472,33 грн. - 3% річних).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідач в порушення норм
чинного законодавства України та
укладеного між сторонами договору
№2003450 від 01.12.2007р. про надання
телекомунікаційних послуг не виконав
взяті на себе зобов'язання з оплати
телекомунікаційних послуг, у зв'язку з
чим в останнього виникла
заборгованість у розмірі 14777,12 грн.,
крім того у зв'язку з неналежним
виконання зобов'язань за договором
позивач просить стягнути з відповідача
309,29 грн. пені, 1096,79 грн. - індекс
інфляції, 472,33 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.06.2014 р. порушено провадження у
справі №910/12089/14, розгляд справи
призначено на 07.07.2014 р.

У судовому засіданні 07.07.2014 р.
представник відповідача заявив усне
клопотання про оголошення у судовому
засіданні перерви. Суд задовольнив
зазначене клопотання та оголосив у
судовому засіданні 07.07.2014р. перерву до
21.07.2014р.

У судове засідання 21.07.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо
поважності причин відсутності
відповідача в судовому засіданні 21.07.2014
р від останнього до суду не надходило,
вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі відповідачем не
виконано, зокрема відзив не подано.

Приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
визначений перелік обставин, за яких
суд відкладає розгляд справи. Зокрема,
відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у
разі нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу та, відповідно до п. 2
ч. 1 названої статті, у разі неподання
витребуваних доказів. Однак стаття 77
ГПК України встановлює не обов'язок
суду відкласти розгляд справи, а
визначає лише право суду при наявності
зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК
України.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами, оскільки відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи
відповідачем не подано.

В судовому засіданні 21.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2007 між Відкритим акціонерним
товариством "Укртелеком" (далі -
підприємство зв'язку, позивач) та
Державним підприємством "Укрводсервіс"
(далі - споживач, відповідач) укладено
договір №2003450 від 01.12.2007р. про надання
телекомунікаційних послуг.

Згідно Розділу 1 Договору, Підприємство
зв'язку надає телекомунікаційні
послуги, перераховані в додатку 1, і
безкоштовні послуги, перераховані в
додатку 2.

Згідно п. 2.1.1. Договору, підприємство
зв'язку зобов'язане забезпечувати
безперебійне і якісне надання послуг
телефонного зв'язку.

Споживач, в свою чергу, зобов'язаний
своєчасно вносити плату за
користування телефоном, міжміські та
міські телефонні розмови, подані в
кредит телеграми та інші
телекомунікаційні послуги (п. 3.2.8.
Договору).

Відповідні до п.4.1. Договору, послуги,
які надаються Підприємством зв'язку,
оплачуються за тарифами, затвердженими
згідно з чинним законодавством.

Споживач сплачує послуги
електрозв'язку за спільно погодженою
системою оплати (авансом з поданням
рахунків.), (п. 4.2. Договору.)

Як встановлено у п. 4.3. Договору,
споживач повинен своєчасно оплачувати
надані послуги. Розрахунок абонплати
за користування місцевим телефонним
зв'язком здійснюється за сталою (без
почасової оплати) або за змінною (з
почасовою) величиною, якщо остання
передбачена технічними можливостями
обладнання АТС.

Відповідно до п. 4.5. Договору,
розрахунки за фактично отримані в
кредит послуги електрозв'язку за
кожний попередній місяць проводяться
Споживачем протягом десяти днів з дня
одержання рахунка, але не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за
розрахунковим. За отримані в кредит
послуги міжміського та міжнародного
телефонного зв'язку справляється
додаткова плата в розмірі двох
відсотків вартості наданих послуг.

У разі застосування авансової системи
оплати Споживач для одержання послуг
електрозв'язку проводить щомісячно, до
20-го числа поточного місяця, попередню
оплату їх вартості в розмірі не менше
суми послуг, наданих у попередньому
розрахунковому періоді, з подальшим
перерахунком (до 10-го числа місяця, що
настає після розрахункового періоду)
виходячи з фактично наданих послуг
(п.4.6. Договору).

Як зазначено у п.5.8. Договору, у разі
несплати за надані телекомунікаційні
послуги понад установлений термін (з
21-го числа місяця, що настає після
розрахункового періоду) споживач
сплачує пеню, яка обчислюється від
вартості неоплачених послуг у розмірі
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
нараховується пеня.

Згідно п. 7.1. Договору, цей Договір
набирає чинності з моменту оплати та
підписання і діє протягом 5 років. В
разі відсутності заяви однієї зі
сторін протягом місяця з дати
закінчення терміну дії Договору, про
зміну умов або припинення дії Договору,
Договір вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах.

Як зазначає позивач, свої обов'язки по
наданню телекомунікаційних послуг ПАТ
«Укртелеком» виконує належним чином.
Надання послуг здійснюється у
відповідності до показників належних
ПАТ «Укртелеком» технічних засобів
виміру, які пройшли державну
метрологічну атестацію про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
(система тривалості телефонних розмов),
тобто сертифікованим високоякісним
обладнанням. Ніяких перерв в наданні
послуг зв'язку не було: зв'язок працював
безперебійно. Повідомлень з боку
відповідача про порушення зв'язку і
заявок про їх усунення не надходило.
Доказів іншого від відповідача суду не
надано.

Проте, в порушення умов Договору та
чинного законодавства України,
відповідач оплату за надані послуги
здійснював несвоєчасно та не в повному
обсязі. Таким чином, внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань по оплаті наданих
послуг, станом на 01.04.2014р. утворилась
заборгованість за телекомунікаційні
послуги в розмірі 14777,13 грн., які й
просить стягнути позивач.

Крім суми основної заборгованості
позивач просить стягнути з відповідача
309,29 грн. пені, 1096,79 грн. - індекс
інфляції, 472,33 грн. - 3% річних.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, спростування зазначений
позивачем фактів не наводив.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представника позивача, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

До спірних правовідносин сторін судом
застосовуються положення Закону
України "Про телекомунікації".

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про
телекомунікації", телекомунікаційні
послуги надаються відповідно до
законодавства. Умовами надання
телекомунікаційних послуг є: укладення
договору між оператором, провайдером
телекомунікацій і споживачем
телекомунікаційних послуг відповідно
до основних вимог до договору про
надання телекомунікаційних послуг,
установлених національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації; оплата
замовленої споживачем
телекомунікаційної послуги.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 33 Закону
України "Про телекомунікації",
споживачі телекомунікаційних послуг
зобов'язані дотримуватися Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг, що
затверджує Кабінет Міністрів України,
зокрема: виконувати умови договору про
надання телекомунікаційних послуг у
разі його укладення, у тому числі
своєчасно оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про
телекомунікації", розрахунки за
телекомунікаційні послуги
здійснюються на умовах договору про
надання телекомунікаційних послуг між
оператором, провайдером
телекомунікацій та споживачем або без
договору за готівкову оплату чи за
допомогою карток тощо в разі одержання
споживачем замовленої за передоплатою
(авансованої) послуги за тарифами,
затвердженими згідно із
законодавством.

Як визначено пунктом 36 Правил надання
та отримання телекомунікаційних
послуг, що затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України від 11
квітня 2012 р. № 295, споживач зобов'язаний
своєчасно оплачувати отримані
телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язанням є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст.612 Цивільного кодексу
України).

Під час розгляду справи судом
встановлено, що зобов'язання щодо
оплати заборгованості у розмірі 14777,13
грн. відповідачем у встановлений
Договором строк не виконано, оскільки
доказів іншого суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
до висновку, що відповідачем було
порушено умови Договору, а також вимоги
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм,
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення основного
боргу у розмірі 14777,13 грн. нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача пені, то суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

У відповідності до п. 5.8. Договору, у
разі несплати за надані
телекомунікаційні послуги понад
установлений термін (з 21-го числа
місяця, що настає після розрахункового
періоду) споживач сплачує пеню, яка
обчислюється від вартості неоплачених
послуг у розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховується пеня.

Аналогічне положення міститься і у ч.2
статті 36 Законі України «Про
телекомунікації, де зазначено, що у
разі затримки плати за надані
оператором, провайдером
телекомунікаційні послуги споживачі
сплачують пеню, яка обчислюється від
вартості неоплачених послуг у розмірі
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
нараховується пеня.»

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу
України пенею визнається неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
договором або законом, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені
складає 309,29 грн. (розрахунок в
матеріалах справи). Контррозрахунку
суми пені відповідачем суду не надано.
Розрахунок пені відповідає матеріалам
справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення пені у розмірі 309,29 грн.
підлягають задоволенню.

Позовною вимогою позивача є також
стягнення з відповідача суми 3% річних у
розмірі 472,33 грн. та інфляційних витрат
у сумі 1096,79 грн.

У відповідності до вимог ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунку позивача сума 3%
річних становить 472,33 грн., сума
інфляційних витрат згідно розрахунку
позивача становить 1096,79 грн.
Контррозрахунку вказаних суми
відповідачем суду не надано.

Перевіривши дані розрахунки позивача,
суд зазначає, що вони є обґрунтованими,
а тому позовні вимоги в цій частині
задовольняються повністю.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Положеннями статті 34 ГПК України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судовий збір, відповідно до приписів
статті 49 ГПК України, покладається на
відповідача.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного
підприємства «Укрводсервіс» (03035, м.
Київ, вул. Солом'янська, буд. 1,
ідентифікаційний код 32765831) на користь
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар
Тараса Шевченка, буд. 18,
ідентифікаційний код 21560766)
заборгованість в сумі 14777 (чотирнадцять
тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 13 коп.,
пеню в розмірі 309 (триста дев'ять) грн. 29
коп., 3% річних в сумі 472 (чотириста
сімдесят дві) грн. 33 коп., інфляційні
витрати в розмірі 1096 (одну тисячу
дев'яносто шість) грн. 79 коп. та витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено 25.07.2014 р.

Суддя
Ю.В. Картавцева