ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2014 р.
Справа № 13/29-617

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

Головуючого-судді:
Данко Л.С.,

Суддів:
Матущак О.І.,

Юрченко
Я.О.,

При секретарі судового засідання:
Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 від
16.06.2014 р. (вх. Львівського апеляційного
господарського суду від 11.07.2014 №
01-05/3236/14, № 01-05/3237/14),

на ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16 травня 2014
року

у справі № 13/29-617 (суддя Стопник С.Г.),

порушеній за заявою (вх. № 16336 від 07.10.2013
р.)

Заявника: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АУЗ Факторинг" (вул.
Танкова, 8, поверх 6, оф.1, )

Про заміну сторони у справі за позовом
ПАТ «Індекс-банк» до СПД-ФО ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а саме: АТ «Індустріально
Експортний банк» на ТзОВ «АУЗ
Факторинг» у зв'язку із переходом до
ТзОВ «АУЗ Факторинг» прав вимоги, як
кредитора відповідно до Договору
факторингу № 03/09 від 26.09.2009 року.

У справі № 13/29-617 за позовом

Позивача: Акціонерного товариства
"Індекс-Банк" (вул. Пушкінська, 42/4, м.
Київ), в особі Центрального відділення
філії "Вінницька дирекція" АТ
"Індекс-банк" (майдан Перемоги, 4А, м.
Тернопіль),

До відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи (Приватного підприємця) ОСОБА_2
(АДРЕСА_1),

Про cтягнення заборгованості за
Кредитним договором № 18/08-К від 27.03.2008 р.
в сумі 193 514 грн. 92 коп. шляхом звернення
стягнення на заставне майно - платіжні
термінали ММТ-РАY-2 у кількості 24
(двадцять чотири) штуки.

За участю представників:

Від апелянта/відповідача: не прибув,

Від заявника: повноважний представник -
не прибув (прибув п. ОСОБА_4 - строк дії
довіреності № 07/15-18 від 01.08.2013 р. на
представництво інтересів ТзОВ «АУЗ
Факторинг» закінчився - 01.08.2014 р. (том
ІІ, а.с. 235),

Від позивача: не прибув,

Слухач: ОСОБА_4

Права та обов'язки сторін визначені ст.
ст. 20, 22 ГПК України.

Заяв та клопотань про відвід суддів - не
надходило.

Фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів» від 11.07.2014 р., дану справу
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
14.07.2014 р. у склад колегії для розгляду
справи № 13/29-617 господарського суду
Тернопільської області введено суддів
- Давид Л.Л. та Якімець Г.Г. (том ІІ, а.с.
216).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року
відновлено Апелянту встановлений для
апеляційного оскарження строк по даній
справі (том ІІ, а.с. 217), ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року (том
ІІ, а.с. 218) прийнято апеляційну скаргу
СПД-ФО ОСОБА_2 (вх. № 01-05/3236/14, № 01-05/3237/14
від 11.07.2014 р.) до провадження та розгляд
скарги призначено на 23.07.2014 року, про що
сторони були належним чином
повідомлені рекомендованою поштою, під
розписку: Апелянт (СПД-ФО ОСОБА_2) - 18.07.2014
р. - № 652 (том ІІ, а.с. 222), Заявник
(ТзОВ «АУЗ Факторинг») - 17.07.2014 р. - №
679 (том ІІ, а.с. 220), позивач: (АТ
«Індекс-банк» (м. Київ) - 17.07.2014 р. - №
660 (том ІІ, а.с. 221), ЦВ філія
"Вінницька дирекція" АТ "Індекс-банк" (м.
Тернопіль) - 16.07.2014 р. - № 644 (том ІІ,
а.с. 219).

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
22.07.2014 р. у склад колегії для розгляду
справи № 13/29-617 господарського суду
Тернопільської області замість судді
Якімець Г.Г. (перебування у відпустці)
введено суддю Юрченко Я.О. (том ІІ, а.с.
233).

Враховуючи принцип незмінності судді
встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" (введення нового складу суду)
розгляд даної справи почався спочатку.
При цьому заново розпочинається й
перебіг передбачених ст. 69 ГПК України
строків вирішення спору (п. 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012р. № 6 "Про судове
рішення").

У судове засідання, яке відбулося 23.07.2014
р. апелянт/відповідач повноважного
представника не направив, про причини
неприбуття - не повідомив, був належним
чином, повідомлений про день, час та
місце розгляду справи - 18.07.2014 р.
рекомендованою поштою № 652 (том
ІІ, а.с. 222). В апеляційній скарзі просить
скасувати ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014 року
у справі № 13/29-617 і винести нову ухвалу,
у якій відмовити ТзОВ "АУЗ Факторинг" у
задоволенні заяви про заміну сторони
на підставі ст. 25 ГПК України (том ІІ,
а.с. 223-225).

У судове засідання, яке відбулося 23.07.2014
р.представник Заявника прибув, надав
пояснення по суті апеляційної скарги,
письмового відзиву на апеляційну
скаргу не подав.

Позивач (як юридична особа, так і філія)
повноважних представників у судове
засідання, яке відбулося 23.07.2014 р. не
направили, про причини неприбуття не
повідомили, відзиву на апеляційну
скаргу не подали (не надіслали), були
належним чином, 16.07.2014 р. та 17.07.2014 р.
рекомендованою поштою № 660 та №
644 (том ІІ, а.с. 219, 221) повідомлені
про день, час та місце розгляду справи.

З підстав зазначених в ухвалі
Львівського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014 р.
розгляд справи відкладено на 06.08.2014 р.,
про що сторони повідомлені у
відповідності до приписів Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом ВГС
України від 10.12.2002 р. № 75 (з наступними
змінами).

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
04.08.2014 р. у склад колегії для розгляду
апеляційної скарги у справі № 13/29-617
замість судді Давид Л.Л. (брала участь
при ухваленні постанови від 11.12.2013 р. у
справі № 13/29-616, яка скасована
постановою ВГС України від 19.02.2014 р. по
даній справі) введено суддю Матущак
О.І.

У судове засідання, яке відбулося 06.08.2014
р. апелянт/відповідач, повторно,
повноважного представника не направив,
про причини неприбуття - не повідомив,
був належним чином, під розписку,
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи (том ІІ, а.с. 233) та про
відкладення розгляду справи (том ІІ,
а.с. 238-239/зворот), відповідно до п. 3.5.11.
Інструкції № 75 від 10.12.2002 р. В
апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014 року
у справі № 13/29-617 і винести нову ухвалу,
у якій відмовити Товариству з
обмеженою відповідальністю "АУЗ
Факторинг" у задоволенні заяви про
заміну сторони на підставі ст. 25 ГПК
України (том ІІ, а.с. 206-207).

Представник заявника не прибув.

У п. ОСОБА_4, 01.08.2014 закінчився строк дії
довіреності № 07/15-18 від 01.08.2013 р. на
представництво інтересів ТзОВ «АУЗ
Факторинг», а так як судове засідання є
відкритим, п. ОСОБА_4, як слухач,
залишився в залі судового засідання.

Заявник (ТзОВ "АУЗ Факторинг") через
канцелярію Львівського апеляційного
господарського суду 05.08.2014 р. за вх. №
01-04/4436/14 подав Клопотання про доручення
до матеріалів справи: Відзиву на
апеляційну скаргу вих. № 676 від 18.07.2014 р.,
докази надсилання відзиву апелянту,
виписку з ЄДРПОУ, копію Протоколу
зборів від 24.04.2014 р., просить долучити
вказані документи до матеріалів
справи, представник заявника у
судовому засіданні, яке відбулося
23.07.2014 р. надав пояснення по суті
апеляційної скарги, просив ухвалу
господарського суду Тернопільської
області від 16.05.2014 року у справі № 13/29-617
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

Позивач (як юридична особа, так і філія),
повторно, повноважних представників у
судове засідання, яке відбулося 06.08.2014
р. не направили, про причини неприбуття
- не повідомили, відзиву на апеляційну
скаргу не подали (не надіслали), були
належним чином, повідомлені про день,
час та місце розгляду справи (том ІІ,
а.с. 232, 220) та про відкладення розгляду
справи (том ІІ, а.с. 238-239/зворот)
відповідно до Інструкції від 10.12.2002 р. №
75 (з наступними змінами).

Колегія суддів прийшла до висновку
долучити до справи подані Заявником
(Товариством з обмеженою
відповідальністю "АУЗ Факторинг") 05.08.2014
р. за вх. № 01-04/4436/14 документи, так як
вони досліджувалися судом першої
інстанції, а також, враховуючи, що
сторін не було позбавлено
конституційного права на захист
охоронюваних законом інтересів, що
сторони своєчасно та належним чином
були повідомлені про час та місце
розгляду справи, розглядати апеляційну
скаргу за відсутності представників
апелянта/відповідача, заявника та
позивача, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України,
про прийняття апеляційної скарги до
провадження господарський суд
виносить ухвалу, в якій повідомляється
про час і місце розгляду скарги.
Питання про прийняття апеляційної
скарги до провадження або відмову у
прийнятті до провадження апеляційний
господарський суд вирішує не пізніше
трьох днів з дня надходження
апеляційної скарги.

Частиною другою ст. 102 ГПК України
визначено, що апеляційна скарга на
ухвалу місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Нормами чинного законодавства України
не обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі.
Тому неможливість одного з
представників сторін бути присутнім у
судовому засіданні не перешкоджає
реалізації права учасника можливості
скористатися правами ст. 28 ГПК України
та ст. 244 ЦК України.

Статтею 69 ГПК України передбачено
строки вирішення спору і лише у
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів, з
врахуванням принципу незмінності
судді встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно якого, при введенні
нового складу суду, розгляд справи
починається спочатку, при цьому заново
розпочинається й перебіг передбачених
ст. 69 ГПК України строків вирішення
спору (п. 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. № 6 "Про судове рішення").

Щодо неподання позивачем у справі
документів, зазначених в ухвалі
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 р. (том
ІІ, а.с. 218, 238-239) про юридичний статус
позивача, відзиву (заперечення) на
апеляційну скаргу, то слід зазначити
таке.

Статтею 75 ГПК України визначено, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відтак, невиконання позивачем вимог
ухвали суду не перешкоджає розгляду
справи по суті.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 передбачено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки,
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні
(правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, в ухвалі суду від 23.07.2014 р.
участь повноважних представників
сторін судом обов'язковою не
визнавалася (а. с. 238-239).

Враховуючи наведене колегія суддів не
вбачає підстав для відкладення
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 13/29-617.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а ухвалу місцевого
господарського суду у даній справі без
змін, виходячи з наступного.

Господарський суд Тернопільської
області від 16 травня 2014 року у справі №
13/29-617 (суддя Стопник С.Г.) постановив
ухвалу, якою заяву ТзОВ «АУЗ Факторинг»
задовольнив. Замінив позивача
(стягувача) у справі № 13/29-617 -
Акціонерне товариство
"Індустріально-експортний банк" (вул.
Пушкінська, 42/4, м. Київ, код 14361575) на його
правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю "АУЗ
Факторинг" (вул. Танкова, 8, поверх 6, оф.1,
код 36303279) у зв'язку з переходом до
останнього прав кредитора, відповідно
до договору факторингу № 03/09 від 26.09.2009
року (том ІІ, а.с. 195-198).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого
суду Апелянт/відповідач (СПД-ФО ОСОБА_2)
звернулось до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою від 16.06.2014 р. (вх. №
01-05/3236/14, № 01-05/3237/14 від 11.07.2014 р. )(том ІІ,
а.с. 223-225), просить скасувати ухвалу
господарського суду Тернопільської
області від 16.05.2014 року (п. 3 прохальної
частини апеляційної скарги), винести
нову ухвалу, у якій відмовити ТзОВ «АУЗ
Факторинг» у задоволенні заяви про
заміну сторони на підставі ст. 25 ГПК
України (п. 4 прохальної частини
апеляційної скарги).

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
місцевим господарським судом при
прийнятті даної ухвали, порушено норми
матеріального та процесуального права,
за неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи.

Апелянт в апеляційній скарзі
стверджує, що ухвала місцевого суду
від 16.05.2014 р. по справі № 13/29-617, якою
задоволено заяву ТзОВ «АУЗ Факторинг»
про заміну сторони по справі № 13/29-617, а
саме: позивача (стягувача) - Акціонерне
товариство "Індустріально-експортний
банк" на його правонаступника -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АУЗ Факторинг" у
зв'язку з переходом до останнього прав
кредитора, відповідно до договору
факторингу № 03/09 від 26.09.2009 року
постановлена без урахування того, що
05.05.2009 р. господарським судом
Тернопільської області було прийнято
рішення у справі № 13/29-617, яке залишено
без змін судами апеляційної та
касаційної інстанцій) за яким, з СПД-ФО
ОСОБА_2 стягнуто заборгованість. На
підставі зазначеного судового рішення,
господарським судом Тернопільської
області 10.01.2010 р. було видано наказ про
примусове виконання зазначеного
судового рішення, строком виконання - 3
(три) роки, протягом якого ні позивач, ні
заявник не зверталися до органів
Державної виконавчої служби (далі за
текстом - ДВС) про примусове виконання
судового рішення у справі № 13/29-627.

З огляду на викладене в апеляційній
скарзі, Апелянт вважає, що вимоги
кредитором вже реалізовано шляхом
подання відповідного позову в суд, та,
що таким чином, сторона - позивач після
прийняття рішення судом вже є не
кредитором, а стягувачем. Саме тому до
нього застосовуються норми
відповідного спеціального Закону.

Апелянт в апеляційній скарзі також
стверджує, що 12.06.2011 р. набрав чинності
Закон України «Про внесення змін до
Господарського процесуального кодексу
України» від 12.05.2011 р. № 3329-УІ, яким,
зокрема, ст. 25 ГПК України викладено у
новій редакції, яка відповідно до ст. 58
Конституції України, Рішення
Конституційного суду України від 09.02.1999
року у справі № 1-рп/99 (справа про
зворотню дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) не має
зворотної дії в часі, а тому на
правовідносини, на яких наполягає
заявник, про заміну сторони у справі №
13/26-617 за позовом ПАТ «Індекс-банк» до
СПД-ФО ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за Кредитним договором,
а саме: АТ «Індустріально Експортний
банк» на ТзОВ «АУЗ Факторинг» у зв'язку
із переходом до ТзОВ «АУЗ Факторинг»
прав вимоги, як кредитора відповідно до
Договору факторингу № 03/09 від 26.09.2009
року - не поширюється, при цьому,
посилається на правову позицію
викладену у постанові Вищого
господарського суду України від 23
січня 2014 р. у справі 3 12/32/31, яку долучив
до апеляційної скарги (том ІІ, а.с. 226-229).

Як вбачається з матеріалів даної
справи та встановлено місцевим
господарським судом, 07.10.2013 р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АУЗ Факторинг"
звернулося у господарський суд із
заявою (вх. № 16336 від 07.10.2013р.) (том ІІ, а.с.
1-2) про заміну сторони у справі № 13/29-617,
а саме: АТ "Індустріально Експортний
Банк" на ТзОВ "АУЗ Факторинг", у зв'язку з
переходом до ТзОВ "АУЗ Факторинг" прав
вимоги, як кредитора відповідно до
Договору факторингу № 03/09 від 26.09.2009 р.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 25.10.2013 р. по
справі № 13/29-617 (том ІІ, а.с. 64-72) у
задоволенні заяви ТОВ "АУЗ Факторинг"
відмовлено, зокрема, через відсутність
відкритого виконавчого провадження з
примусового виконання рішення
господарського суду Тернопільської
області від 05.05.2009 року у даній справі,
при цьому, місцевий суд виходив з того,
що провадження у справі № 13/29-617 судом
закінчено, 14.01.2010 р. видано наказ про
його примусове виконання, а заявником
та відповідачем підтверджено
відсутність відкритого виконавчого
провадження, як завершальної стадії
судового процесу, як необхідної умови
для проведення судом заміни сторони у
справі відповідно до ст. 25 ГПК України,
враховуючи також, що строк пред'явлення
до виконання наказу у справі № 13/26-617
сплив 14.01.2013 року. Крім того, суд виходив
з того, що Договір факторингу № 03/09 від
26.09.2009 року укладено вже після
прийняття судового рішення у даній
справі, яким стягнуто з СПД-ФО ОСОБА_2 на
користь АТ «Індустріально-експортний
банк» існуючу заборгованість за
Кредитним договором № 18/08-К від 27.03.2008
р., і, прийшов до висновку, що на момент
укладення Договору факторингу - 26.09.2009
р., АТ "Індекс-Банк" як кредитор вже
реалізувало своє право вимоги
виконання грошового зобов'язання в
судовому порядку шляхом звернення
стягнення на предмет застави, а тому не
могло здійснити відступлення такого
права у спосіб, передбачений ст.ст. 512-517
ЦК України.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013р. (том ІІ,
а.с. 103, 104-107) ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 25.10.2013р. у
даній справі було залишено без змін, а
апеляційну скаргу ТОВ "АУЗ Факторинг" -
без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19 лютого 2014 року у справі №
13/29-617 (том ІІ, а.с. 131-135) касаційну скаргу
ТзОВ "АУЗ Факторинг" задоволено
частково, постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
11.12.2013 р. та ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 25.10.2013 р. у
справі № 13/29-617 скасовано, і справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Тернопільської
області.

Відповідно до статті 111-12 ГПК України,
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Вищим господарським судом України у
постанові 19 лютого 2014 року у справі №
13/29-617 встановлено передчасними
висновки судів першої та другої
інстанцій, та, зокрема, зазначено, що з
підстав зазначених у ст. 25 ГПК України,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу, що усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив, та, що про
заміну або про відмову заміни сторони
чи третьої особи її правонаступником
господарський суд виносить ухвалу
(рядки 1-12 зверху сторінки третьої
мотивувальної частини постанови
ВГСУ)(том ІІ, а.с. 133), що згідно з абз. 3 п.
1.4. постанови пленуму ВГС України «Про
деякі питання практики Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.2011
зазначеною статтею ГПК України
передбачено процесуальне
правонаступництво у зв'язку не лише із
смертю (оголошенням померлою) фізичної
особи та реорганізацію суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у т.ч.
заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
ЦК України). В абзаці п'ятому зверху на
сторінці 3-й мотивувальної частини
постанови (том ІІ, а.с. 133), ВГС України з
посиланням на ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», встановив, що
виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження
(розгляду)(рядки 30-31 зверху на сторінці
третій постанови ВГСУ)(том ІІ, а.с. 133), і
вказав, що зазначена правова позиція
узгоджується з позицією Верховного
Суду України у постанові від 21.02.2011 і
практикою Європейського суду з прав
людини щодо застосування статті 6
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод, яка гарантує
право на справедливий суд.

При цьому ВГС України встановив, що у
справі № 13/29-617 стадія судового процесу
як виконавче провадження у даній
справі не була розпочата, що свідчить
про продовження (тривалість) судового
процесу в даному випадку (рядки 3-6
зверху на сторінці 3-й постанови
ВГСУ)(том ІІ, а.с. 134), що, призвело до
передчасності висновків судів
попередніх інстанцій про неможливість
застосування у даному випадку приписів
ст. 25 ГПК України.

Також у постанові ВГС України від 19
лютого 2014 року у справі № 13/29-617
звернуто увагу судів на те, що
«реалізація банком (кредитором) свого
права на звернення до суду за захистом
своїх прав та інтересів, та прийняття
відповідного судового рішення з цього
питання жодним чином не впливає на
можливість реалізації банком
(кредитором) свого права, передбаченого
ст. 512 ЦК України, на передання новому
кредитору своїх прав щодо боржника
(відступлення права вимоги), адже, в
даному випадку, відсутні правові
підстави, визначені ст. 515 ЦК України,
які б не дозволяли допустити заміну
кредитора у зобов'язанні, тим більше, що
первісний кредитор не звертався до
органів ДВС щодо примусового виконання
судового рішення від 05.05.2009 р. у даній
справі».

Зазначені обставини, зокрема,
підтверджуються тим, що у справі №
13/29-617, наказ на примусове виконання
судового рішення, яке набрало законної
сили, видано - 14.01.2010 р. + 3 роки для
пред'явлення наказу до виконання =
14.01.2013 р. включно (том І. а.с. 113).

Стаття 25 ГПК України у редакції Закону
України № 3329-УІ від 12.05.2011 р. набрала
чинності - 12.06.2011 р.

Отже на дату набрання Законом України
№ 3329-УІ чинності, 12.06.2011 р. - строк
пред'явлення наказу господарського
суду Тернопільської області від 14.01.2010
р. по справі № 13/29-617 до виконання (14.01.2013
р. включно) - ще не закінчився (том І. а.с.
113), тим більше, що до органів ДВС - наказ,
ні позивачем, ні заявником, не
пред'являвся, виконавче провадження по
справі не було розпочато, тобто має
місце продовження (тривалість)
судового процесу, як встановлено ВГС
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
місцевий господарський суд з
урахуванням наведеного у постанові ВГС
України від 19 лютого 2014 року у справі №
13/29-617, з метою з'ясування обставин, які
мають значення для вирішення даного
спору, зокрема, щодо набрання юридичної
сили Договором факторингу № 03/09 від
26.09.2009р. (як це передбачено п. 8.1
Договору), на який заявник посилається
як на підставу своїх вимог, витребував
від Національного банку України
додаткові докази, а саме: План
фінансового оздоровлення Клієнта
(Акціонерного товариства
"ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК"),
затвердженого Національним банком
України (том ІІ, а.с. 175-176, 177-193), з
моментом затвердження якого
пов'язується набрання чинності
Договором факторингу № 03/09 від 26.09.2009
року.

Як вбачається з матеріалів справи (том
І, а.с. 1-126), рішенням господарського
суду Тернопільської області від 05.05.2009
р. у справі № 13/29-617 позовні вимоги
Позивача частково задоволено. Вирішено
стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 в користь Акціонерного
товариства "Індекс-Банк", в особі
Центрального відділення філії
"Вінницька дирекція" АТ "Індекс-банк"
заборгованість за Кредитним договором
№ 18/08-К від 27.03.2008 року, а саме: 152230,00 грн.
основного боргу, 14957,04 грн.
заборгованості по сплаті відсотків за
користування кредитом, 13327,89грн. пені по
прострочених відсотках шляхом
звернення стягнення на заставне майно -
платіжні термінали ММТ-РАY 2 у кількості
24 (двадцять чотири) штуки, 1935,15 грн. в
повернення сплаченого державного мита
та 118 грн. в повернення сплачених витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В решті частині
позовних вимог припинено провадження
(том І, а.с. 38-39).

Вказане рішення господарського суду
залишене без змін судами апеляційної
та касаційної інстанцій (том І, а.с. 77-83
та 104-111), та після набрання останнім
законної сили, на його виконання
місцевим господарським судом видано
наказ від 14.01.2010 року (копія знаходиться
в матеріалах справи (том І, а.с. 113).

Заявник (ТзОВ «АУЗ Факторинг»), в
обгрунтування поданої заяви про заміну
сторони у справі № 13/29-617 (том ІІ, а.с. 1-2),
посилається на укладений 26.09.2009 року
між ТОВ "АУЗ Факторинг" та АТ
"Індустріально-експортний банк"
Договір факторингу № 03/09 (том ІІ, а.с.
7-12).

Договір факторингу № 03/09 (том ІІ, а.с. 7-12)
та Додаток до нього за № 1 «Реєстр прав
вимог» (далі за текстом - Договір
факторингу) (том ІІ, а.с. 13-15) укладено у
письмовій формі, підписано
повноважними представниками двох
сторін за договором, їх підписи
посвідчено печатками сторін, що
відповідає приписам ст. ст. 207, 208 ЦК
України, є правомірним правочином в
силу ст. 204 ЦК України, оскільки
сторонами, в т.ч. Апелянтом, не доведено
зворотнього.

У пункті 2.1. Договору факторингу
сторони передбачили, що в порядку та на
умовах, визначених в договорі, Фактор
(за договором - ТзОВ «АУЗ Факторинг»)
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження Клієнта (за договором -
АТ «Індустріально-експортний банк) за
плату, а Клієнт зобов'язується
відступити Факторові право вимоги,
визначене у Реєстрі прав вимог, в тому
числі і право вимоги за Кредитним
договором № 18/08-К від 27.03.2008р. (Додаток №
1 «Реєстр прав вимог» до Договору
факторингу № 03/09 від 26.09.2009 року). Відтак
Заявник вважає, що ТзОВ "АУЗ Факторинг"
набуло прав кредитора до боржника -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до п.4.1. Договору факторингу
право вимоги переходить від Клієнта (АТ
«Індустріально-експортний банк) до
Фактора (ТзОВ «АУЗ Факторинг») з
моменту підписання ними відповідного
Додатку з Реєстром прав вимог. Реєстр
прав вимог має бути підписаний
Сторонами в термін до 2 робочих днів
після настання події, яка визначена в
п.8.1 Договору факторингу, як
відкладальна умова.

За змістом п. 8.1. Договору факторингу №
03/09 від 26.09.2009 р., цей Договір
укладається під відкладальною умовою,
якою є затвердження Національним
банком України Плану фінансового
оздоровлення Клієнта, який включає
укладення та виконання Клієнтом цього
Договору. З моменту настання
зазначеної події цей Договір набуває
чинності та всі права та обов'язки
сторін за цим Договором набувають
повної юридичної сили, такий день
набуття прав та обов'язків сторін
повної юридичної сили в цьому Договорі
іменується День набуття цим Договором
зобов'язальної сили.

На вимогу місцевого господарського
суду, викладену в ухвалі від 28.04.2014 р.
(том ІІ, а.с. 162), Управлінням
Національного банку України в
Тернопільській області надано копії
Програми фінансового оздоровлення ПАТ
"ІНДЕКС-БАНК", затвердженої рішенням
Спостережної Ради Банку від 11/09/2009 №7,
та рішення Комісії з питань нагляду та
регулювання діяльності банків
Національного банку України від
23.09.2009р. № 536А "Про погодження програми
фінансового оздоровлення Публічного
акціонерного товариства
"ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК" (том ІІ,
а.с. 174, 175-176, 177-193).

Таким чином, наявними у справі
матеріалами підтверджено передання
кредитором (позивачем у справі) за
Договором факторингу № 03/09 від 26.09.2009
року Товариству з обмеженою
відповідальністю "АУЗ Факторинг"
(заявнику - по справі) права вимоги до
боржника - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 за Кредитним договором №18/08-К
від 27.03.2008 р. (том ІІ, а.с. 3-5).

Підстави заміни кредитора у
зобов'язанні визначені статтею 512 ЦК
України, зокрема, відповідно до абзацу 1
п.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до статей 1077, 1078 Цивільного
кодексу України за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Предметом договору
факторингу може бути право грошової
вимоги, строк платежу за якою настав
(наявна вимога), а також право вимоги,
яке виникне в майбутньому (майбутня
вимога).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Отже, відступлення права вимоги у даній
справі мало місце відносно дійсної
вимоги, що існувала на момент переходу
цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено ВГС України та місцевим
господарським судом під час нового
розгляду справи № 13/29-617, ні первісний
кредитор (АТ «Індекс-Банк»), ні його
філія ЦВФ «Вінницька дирекція» ПАТ
«Індекс-Банк», ні ТзОВ «АУЗ Факторинг»
до органів ДВС з примусового виконання
наказу від 14 січня 2010 р. у справі № 13/29-617
- не зверталися, наказ до виконання не
пред'являли. Такі докази в матеріалах
справи відсутні.

Оскільки виконавче провадження є
завершальною стадією судового
провадження (розгляду), а така стадія
судового процесу як виконавче
провадження у даній справі не була
розпочата, що свідчить про продовження
(тривалість) судового процесу в даному
випадку.

Твердження Апелянта щодо непоширення
на спірні правовідносини ст. 25 ГПК
України в редакції Закону України від
12.05.2011 р. № 3329-УІ, який набрав чинності
12.06.2011р. та пропуску заявником 14 січня
2013 р. трирічного строку для
пред'явлення наказу від 14.01.2010 р. № 13/29-617
у Державну виконавчу службу, крім
вищенаведеного у даній постанові,
спростовуються також наступними
обставинами.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, зокрема, випливає з
мотивувальних частин ухвали
господарського суду Тернопільської
області від 25.10.2013 р. та постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 р. (том
ІІ, а.с. 69-72, 104-107), 27 січня 2011 року
господарським судом Тернопільської
області було порушено провадження у
справі № 14/6/5022-112/2011 (суддя О.В.Руденко)
за позовом ТзОВ «АУЗ Факторинг» в особі
ТзОВ «Агенція по управлінню
заборгованістю» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 222876,48 грн., за
наслідками розгляду якого, 09.03.2011р.
постановлено рішення у справі №
14/6/5022-112/2011, яким позовні вимоги були
задоволені частково, постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.06.11 р. у цій
справі рішення господарського суду
Тернопільської області від 09.03.2011 р. в
частині задоволення позову скасовано і
прийнято нове рішення в цій частині про
відмову у позові. Постановою Вищого
господарського суду України від 01.11.2011
р. по справі № 14/6/5022-112/2011 постанова
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.06.11 р.
залишена без змін.

З наведеного вбачається, що мав місце
судовий розгляд справи між тими самими
сторонами, Позивач (ТзОВ «АУЗ
Факторинг») як правонаступник
первісного позивача (АТ
«Індустріально-експортний Банк») на
підставі Договору факторингу № 03/09 від
26.09.2009 р., а відповідач (СПД-ФО ОСОБА_2), як
боржник за Кредитним договором № 18/08-К
від 27.03.2008 р.

Зазначені обставини підтверджуються: 1)
ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 27 січня 2011
р. у справі № 14/6/5022-112/2011 про порушення
провадження по справі; 2) рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 09 березня 2011 р. у справі №
14/6/5022-112/2011 (позовні вимоги позивача
були задоволені частково); 3) постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.06.2011р. у
справі № 14/6/5022-112/2011 (рішення суду
першої інстанції - в частині
задоволення позову скасовано, в іншій
частині - залишено без змін) та 4)
постановою Вищого господарського суду
від 01 листопада 2011 р. у справі №
14/6/5022-112/2011 (постанова Львівського
апеляційного господарського суду -
залишена без змін)(ухвала та судові
рішення у справі № 14/6/5022-112/2011 - в
матеріалах справи).

За вказаних вище обставин, виходячи з
приписів статті 264 ЦК України, колегія
суддів приходить до висновку, що в
даному випадку мало місце, крім
наведеного вище, і переривання
перебігу позовної давності.

Залишення позову без розгляду не
зупиняє перебігу позовної давності (ч. 1
ст. 265 ЦК України), тому ухвала
господарського суду Тернопільської
області від 11.10.2010 р. у справі № 14/64-1205
про залишення позову без розгляду - до
уваги не приймається.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено,
що позовна давність переривається у
разі пред'явлення особою позову до
одного із кількох боржників, а також
якщо предметом позову є лише частина
вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується (частина 3 ст. 264 ЦК
України).

Отже, пред'явлення 27 січня 2011 року
позову до господарського суду ТзОВ
«АУЗ Факторинг» в особі ТзОВ «Агенція
по управлінню заборгованістю» до
боржника: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 у справі № 14/6/5022-112/2011, який
завершився ухваленням судами судових
рішень по суті, перериває перебіг
позовної давності для пред'явлення
наказу господарського суду
Тернопільської області від 14.01.2010 р. №
13/29-617 до виконання, з моменту
пред'явлення позову до суду - 27.01.2011 р. і
до постановлення остаточного рішення у
справі № 14/6/5022-112/2011, яким є постанова
ВГС України від 01.11.2011 р. № 14/6/5022-112/2011,
відповідно до ст. 111-11 ГПК України.

Як зазначалося вище у цій постанові, ст.
25 ГПК України в редакції Закону України
від 12.05.2011 р. № 3329-УІ, набрала чинності
12.06.2011 р., тобто на час, коли мало місце в
тому числі і переривання перебігу
позовної давності для пред'явлення
наказу № 13/29-617 від 14.01.2010 р. до виконання
- по 01.11.2011 р. (дата ухвалення Вищим
господарським судом України постанови
у справі № 14/6/5022-112/2011), відтак, виходячи
із приписів ч. 3 ст. 264 ЦК України, час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Відповідно до ст. 25 ГПК України в
редакції Закону України від 12.05.2011 р. №
3329-УІ, набрала чинності 12.06.2011 р., у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу. Усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

За наведених вище обставин, стаття 25
ГПК України в редакції Закону України
від 12.05.2011 р. № 3329-УІ, що набрала
чинності 12.06.2011 р. поширюється на спірні
правовідносини.

Апелянт/відповідач в апеляційній
скарзі посилається також на постанову
Вищого господарського суду України
від 23 січня 2014 р. у справі № 12/327/31 (том
ІІ, а.с. 226-229).

Однак таке посилання колегія суддів
вважає некоректним, виходячи з такого.

Постанова ВГС України від 23.01.2014 р. у
справі № 12/327/31 є судовим рішенням у
конкретній справі, прийнята на
підставі належним чином доведених
фактичних обставин справи в розумінні
статей 33, 34, 43 ГПК України, про що чітко
зазначено у цій постанові.

У даній справі, Вищий господарський суд
України у постанові від 19.02.2014 р. № 13/29-617
(том ІІ, а.с. 131-135) встановив
недоведеність попередніми судами
обставини, що мають значення для
вирішення спору, що слугувало
підставою для скасування відповідних
рішень судів першої та другої
інстанцій, та, відповідно, у постанові
ВГС України окреслено коло фактичних
обставин, які належало дослідити
господарськими судами під час нового
розгляду справи № 13/29-617 в їх
сукупності, згідно ст. 43 ГПК України.

У своїй діяльності суди керуються перш
за все законом.

З огляду на все вищенаведене в
сукупності, колегія суддів вважає
правомірним висновок місцевого
господарського суду у справі № 13/29-617,
що заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "АУЗ Факторинг" (вх. №
16336 від 07.10.2013 р.) про заміну сторони у
справі № 13/29-617 слід задовольнити.

Інші доводи Апелянта, на яких
ґрунтується апеляційна скарга,
колегією суддів до уваги не
приймається за недоведеністю.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, належними та
допустимими доказами (ст. 34 ГПК
України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене в сукупності,
колегія суддів прийшла до висновку,
апеляційну скаргу
Апелянта/відповідача залишити без
задоволення, ухвалу господарського
суду Тернопільської області від 15
травня 2014 року у справі № 13/29-617 - без
змін.

Судовий збір за перегляд ухвали
місцевого суду в апеляційному порядку
покласти на Апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 89, 99, 101, 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16 травня 2014
року у справі № 13/29-617 - залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору
за перегляд ухвали місцевого сууд в
апеляційному порядку покласти на
Апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути
господарському суду Тернопільської
області.

Головуючий суддя
Данко Л.С.

Суддя
Матущак О.І.

Суддя
Юрченко Я.О.

В судовому засіданні 06.08.2014 р.
оголошено вступну і резолютивну часини
постанови. Повний текст постанови
складено та підписано - 07.08.2014 р.