м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12550/14 18.07.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 73 329,83 грн

Суддя Шкурдова Л.М.

при секретарі судового засідання
Іващенко М.М.,

представники:

від позивача - Козак О.Д., дов. № 2772 від
08.11.2013,

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
за договором фінансового лізингу №
120925-22/ФЛ-Ф-А від 05.09.2012 73 329,83 грн, з яких: 60
630,97 грн - основний борг, 2 755,40 грн - пеня, 4
840,60 грн - 30% річних, 5 102,86 грн - інфляційні
втрати.

У судових засіданнях представник
позивача підтримав позов, позовні
вимоги просив задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач відзив на позов не направив,
представник відповідача у судове
засідання 18.07.2014 не з'явився, причин
неявки суду не повідомив, про час і
місце розгляду даної справи
повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило.

Обставин, які б перешкоджали чи не
дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено, а відтак, суд не вважає за
необхідне відкладати розгляд справи
та, відповідно до статті 75 ГПК України,
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (далі -
позивач, лізингодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
відповідач, лізингоодержувач) укладено
договір фінансового лізингу №
120925-22/ФЛ-Ф-А (далі - договір лізингу),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався передати відповідачу в
платне користування на умовах
фінансового лізингу майно, зазначене в
Специфікації до договору лізингу, а
саме: автомобіль Range Rover Sport, загальною
вартістю 860 279,34 грн з ПДВ, а відповідач -
прийняти майно (предмет лізингу),
сплачувати лізингові платежі на умовах
цього договору. По закінченню строку
лізингу, до лізингодавця переходить
право власності на предмет лізингу
згідно умов цього договору (за
виключенням випадків, передбачених
договором та/або законодавством) (п. 1.1.
договору лізингу).

Відповідно до п. 2.2 Загальних умов
договору, усі платежі за договором
лізингоодержувач зобов'язаний
здійснювати у національній валюті
України (гривнях) відповідно до Графіку
та Загальних умов шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
лізингодавця. Лізингові платежі
включають: платежі по відшкодуванню
(компенсації) частини вартості
предмета лізингу, винагороду (комісію)
лізингодавцю за отриманий у лізинг
предмет лізингу, з врахуванням
коригування, вказаного в пунктах 2.7-2.10,
3.4 Загальних умов.

Пунктом 2.4 Загальних умов договору
лізингу визначено, що всі чергові
лізингові платежі, відповідно до
Графіку та Загальних умов,
Лізингоодержувач сплачує у число
сплати в кінці кожного періоду лізингу
з урахуванням положень пунктів 2.7-2.10
Загальних умов, починаючи, з наступного
календарного місяця за календарним
місяцем, в якому був підписаний Акт.
(наприклад: дата підписання сторонами
Акту 05 чипня 2008 року. Черговий
лізинговий платіж 1-го періоду лізингу
сплачується 05 серпня 2008 року. Наступні
чергові лізингові платежі - кожного 05
числа календарного місяця протягом
усього строку лізингу). Якщо строк
сплати будь-якого лізингового платежу
припадає на неробочий (вихідний,
святковий або ін.) день, то
лізингоодержувач зобов'язаний
сплатити такий платіж не пізніше
останнього робочого дня, який який
передує такому вихідному (святковому
та ін.) дню.

Положеннями п.1.2 договору визначено, що
строк користування лізингоодержувачем
предметом лізингу складається з
періодів (місяців) лізингу, зазначених
у Графіку сплати лізингових платежів
до договору (додаток до договору) та
починається з дати підписання
сторонами Акту приймання-передачі
предмета лізингу, але в будь-якому
випадку не може бути менше одного року.

За актом прийому-передачі майна від
28.09.2012р. позивач передав, а відповідач
отримав у користування предмет лізингу
по договору.

У Графіку сплати лізингових платежів
сторони визначили, що лізингові
платежі у загальному розмірі 1 524 269,92
грн з ПДВ лізингоодержувач
зобов'язується сплачувати частинами
протягом 60 періодів у визначеному
розмірі 28-го числа кожного місяця.

Позивач вказує, що відповідач всупереч
умов договору свої зобов'язання щодо
оплати 17-го та 18-го періодів лізингу не
виконує.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу
України за договором лізингу одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачає, що за
договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про фінансовий лізинг" сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором, а
пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач зобов'язаний був сплатити
на користь позивача лізинговий платіж
по 17-му періоду лізингу, строк оплати
якого настав 28.02.2014 по виставленому для
оплати рахунку-фактури № СФ-49544 від
28.02.2014 у сумі 30 607,92 грн та лізинговий
платіж по 18-му періоду лізингу, строк
оплати якого настав 28.03.2014 по
виставленому для оплати
рахунку-фактури № СФ-51303 від 28.03.2014 у
сумі 30 023,05 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 60630,97
грн, в тому числі в установлені
договором строки, суду не надано.

В силу положень ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за
лізинговими платежами в сумі 60630,97 грн
обґрунтовані, підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами, не
спростовані належним чином
відповідачем, а відтак підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 7.1.1 Загальних умов договору,
лізингу передбачено, що за порушення
обов'язку з своєчасної сплати платежів
передбачених даним договором та/або
чинним законодавством України
лізингоодержувач сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період прострочки, від
простроченої заборгованості за
платежами за кожен день прострочки, та
відшкодувати всі збитки, завдані цим
лізингодавцеві, понад вказану пеню.
Сторони домовились, що нарахування
даної пені за прострочення сплати
платежів, передбачених даним договором
та/або чинним законодавством України,
припиняється через дванадцять місяців,
від дня коли сплата мала відбутися.

Згідно ст. 549 ЦК, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3).

Крім того, відповідно до п.2.8 Загальних
умов договору, у разі, якщо
лізингоодержувач прострочить сплату
лізингових платежів, на підставі ст. 625
ЦК України, сторони погодили, що
лізингодавець зобов'язується
сплачувати 30 процентів річних від
простроченої суми протягом всього
періоду існування простроченої
заборгованості. Сторони домовились, що
сплачені проценти в бухгалтерському
обліку відносяться на винагороду
лізингодавця, у зв'язку із чим розмір
винагороди лізингодавця збільшується
на суму сплачених процентів.

Відповідно до статті 625 ЦК, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, 30% річних
та інфляційних втрат, суд вважає його
обґрунтованим, не спростованим
належним чином відповідачем, а відтак,
позовні вимоги про стягнення 2 755,40 грн
пені, 4 840,60 грн 30% річних та 5 102,86 грн
інфляційних втрат підлягаю
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За таких обставин, з огляду на наведене
вище позов підлягає задоволенню в
повному обсязі в сумі 60 630,97 грн -
основний борг, 2 755,40 грн - пеня, 4 840,60 грн -
30% річних, 5 102,86 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, ст.ст. 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (04053, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (04119, м.
Київ, вул. Дегтярівська 27 Т, ) 60 630,97 грн (шістдесят тисяч шістсот
тридцять грн 97 коп.) основного боргу, 2
755,40 грн (дві тисячі сімсот п'ятдесят
п'ять грн 40 коп.) пені, 4 840,60 грн (чотири
тисячі вісімсот сорок грн 60 коп.) 30%
річних, 5 102,86 грн (п'ять тисяч сто дві грн
86 коп.) інфляційних втрат, 1 827,00 грн (одну
тисячу вісімсот двадцять сім грн 00 коп.)
витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова