м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11759/14 18.07.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомДержавного підприємства
"Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи"доДержавного підприємства
"Льодові арени"простягнення 174287 грн 16
коп.Представники: від
позивача:Кравченко І.В. - представник за
довіреністю б/н від 08.01.2014від
відповідача:не з'явилисьОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

13.06.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Державного підприємства
"Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи" з вимогами до Державного
підприємства "Льодові арени" про
стягнення 174287 грн 16 коп. заборгованості
за договором на виконання експертизи
проекту будівництва № 00-1171-13/ЦБ від
26.09.2013, в тому числі: 145533 грн 72 коп.
основного боргу, 2799 грн 03 коп. 3 % річних,
16353 грн 17 коп. інфляційних втрат, 9601 грн
24 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
договору на виконання експертизи
проекту будівництва № 00-1171-13/ЦБ від
26.09.2013 не виконав взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим в
останнього виникла заборгованість у
розмірі 145533 грн 72 коп., крім того у
зв'язку з неналежним виконання
зобов'язань за договорами позивачем
нараховано пеню у розмірі 9601 грн 24 коп.,
3 % річних у розмірі 2799 грн 03 коп. та
інфляційні втрати у розмірі 16353 грн 17
коп.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/11759/14, розгляд справи
призначений на 08.07.2014.

03.07.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
документи на виконання вимог суду.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 справу № 910/11759/14 передано на
розгляд судді Головіній К.І., у зв'язку з
перебуванням судді Отрош І.М. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 (суддя Головіна К.І.)
справу № 910/11759/14 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 18.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 справу № 910/11759/14 передано на
розгляд судді Отрош І.М., у зв'язку з
виходом судді Отрош І.М. з лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 (суддя Отрош І.М.) справу
№ 910/11759/14 прийнято до
провадження.

Представник відповідача у судове
засідання 18.07.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення № 853.

У судове засідання 18.07.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 18.07.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2013 між Державним підприємством
"Льодові арени" (замовник за договором)
та Державним підприємством
"Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи" (виконавець за договором)
на виконання експертизи проекту
будівництва №00-1171-13/ЦБ, відповідно до
умов якого замовник доручає виконавцю
провести експертизу проекту
будівництва щодо дотримання вимог до
міцності, надійності та довговічності
будинків і поруд, їх експлуатаційної
безпеки та інженерного забезпечення,
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, пожежної
безпеки, енергозбереження, а також
кошторисної частини, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
роботи виконавця в порядку та строки,
передбачені даним договором.

Згідно з пунктом 9.1. договору даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
скріплення їх печатками та діє до
31.12.2013, а у частині розрахунків - до
повного виконання сторонами
передбачених договором зобов'язань.

У відповідності до пункту 1.2. договору
результати робіт надаються замовнику у
вигляді письмового звіту за
результатами проведеної експертизи,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 11.05.2011 № 560 "Про
затвердження Порядку затвердження
проектів будівництва і проведення їх
експертизи та визнання такими, що
втратили чинність, деяких постанов
Кабінету Міністрів України" та ДСТУ-Н Б
А.2.2-10:2012 "Настанова з організації
проведення експертизи проектної
документації на будівництво" (далі
-звіт).

Вартість проведення експертизи
визначається згідно з ДБН Д.1.1-7-2000
"Правила визначення вартості
проектно-вишукувальних робіт для
будівництва, що здійснюється на
території України", затвердженими
наказом Держбуду України від 14.12.2000 №
285, та іншими нормативно-правовим
актами, які визначають порядок
розрахунку вартості експертизи (пункт
2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.2. та 2.3. договору
вартість проведення експертизи
виконавцем за договором складає 121278
грн 10 коп., крім того ПДВ 24255 грн 62 коп.,
всього 145533 грн 72 коп. Вартість
експертизи викладено у протоколі
погодження договірної ціни (додаток 1
до договору), який підписаний сторонами
та скріплений їх печатками.

Положеннями пункту 2.4. договору
замовник у строк не більше п'яти
календарних днів з дня підписання акта
приймання-передачі виконаних робіт
зобов'язується відповідно до цього
акту здійснити на користь виконавця
оплату у розмірі 100% вартості виконаних
робіт за договором.

У відповідності до умов пункту 6.1. та 6.2.
договору приймання замовником
виконаних робіт за цим договором
оформляється актом приймання-передачі
виконаних робіт (далі - акт). Замовник
зобов'язаний підписати та передати
виконавцю один примірник акта на
момент отримання звіту.

Оформлений звіт є документом, який
підтверджує виконання робіт
виконавцем за цим договором. Оригінал
звіту надається замовнику тільки за
наявності у виконавця усіх належних
йому оригінальних примірників
документів, оформлених за цим
договором (пункт 5.5. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки, та в
порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання умов
договору позивачем було надано послуги
на умовах, передбачених укладеним між
сторонами договором на виконання
експертизи проекту будівництва №
00-1171-13/ЦБ від 26.09.2013, що підтверджується
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін актом приймання-передачі
виконаних робіт від 16.10.2013 за договором
№ 11-1171-13/ЦБ від 26.09.2013 про виконання
експертизи проекту будівництва,
належним чином засвідчена копія якого
наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства не виконав взяті
на себе зобов'язання щодо своєчасної
оплати отриманих послуг згідно з
договором про виконання експертизи
проекту будівництва № 11-1171-13/ЦБ від
26.09.2013 за актом приймання-передачі
виконаних робіт від 16.10.2013, у зв'язку з
чим в останнього виникла
заборгованість перед виконавцем у
розмірі 145533 грн 73 коп., що також не було
спростовано відповідачем, зокрема,
відповідачем не надано суду доказів
оплати наданих послуг на суму 145533 грн 73
коп.

14.01.2014 позивач звернувся до відповідача
з претензією № 61 про виконання
грошових зобов'язань за договором про
виконання експертизи проекту
будівництва № 11-1171-13/ЦБ від 26.09.2013.

Відповідно до листа від 24.01.2014
відповідачем було повідомлено
позивача про невиконання зобов'язань
за договором про виконання експертизи
проекту будівництва № 11-1171-13/ЦБ від
26.09.2013 пов'язане із затримкою руху
платежів з Державного бюджету України

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм статей 525, 526
Цивільного кодексу України відповідно
до яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищенаведене та
встановленням факту невиконання
відповідачем обов'язку з оплати
отриманих послуг, вимоги позивача про
стягнення 145533 грн 73 коп. з відповідача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Суд зазначає, що відсутність
бюджетного фінансування не може бути
підставою для звільнення замовника від
обов'язку оплати відповідних робіт,
оскільки в разі відсутності коштів для
оплати замовник був вправі
призупинити виконання умов договору з
моменту виявлення відсутності коштів
для оплати робіт, а не приймати їх
результати. Аналогічна правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18.10.2005.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за договором, позивач
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь пеню у розмірі 9601 грн 24
коп., 3 % річних у розмірі 2799 грн 03 коп. та
інфляційних втрат у розмірі 16353 грн 17
коп. нарахованих за період
прострочення з 22.10.2013 по 21.04.2014.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (частина 1 статті 230
Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551
Цивільного кодексу України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 6.2. договору у разі
порушення строків виконання своїх
зобов'язань за цим договором винна
сторона сплачує на користь іншої
сторони пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент прострочення, від вартості
робіт за цим договором за кожен день
прострочення.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" сплата трьох
процентів від простроченої суми (якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом) не має характеру штрафних
санкцій і є способом захисту майнового
права та інтересу кредитора шляхом
отримання від боржника компенсації
(плати) за користування ним
утримуваними коштами, належними до
сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індекс споживчих цін (індекс інфляції)
обчислюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в
галузі статистики і не пізніше 10 числа
місяця, що настає за звітним,
публікується в офіційних періодичних
виданнях. На даний час індекс інфляції
розраховується Державною службою
статистики України і щомісячно
публікується, зокрема, в газеті
"Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені
друкованими засобами масової
інформації з посиланням на зазначений
державний орган відповідні показники
згідно з статтями 17, 18 Закону України
"Про інформацію" є офіційними і можуть
використовуватися господарським судом
і учасниками судового процесу для
визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть
враховуватися рекомендації щодо
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ,
викладені в листі Верховного Суду
України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа
вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а
також в інформаційно-пошукових
системах "Законодавство" і "Ліга".

Дії відповідача є порушенням умов
договору, що є підставою для
застосування відповідальності
(нарахування пені) відповідно до пункту
6.2. договору та захисту майнових прав та
інтересів позивача відповідно до норм
статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд встановив, що доданий до позовної
заяви арифметичний розрахунок
інфляційних втрат є неправильним.

У відповідності до положень пункту 1.12
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" з огляду на
вимоги частини першої статті 47 і статті
43 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд має
з'ясовувати обставини, пов'язані з
правильністю здійснення позивачем
розрахунку, та здійснити оцінку
доказів, на яких цей розрахунок
ґрунтується. У разі якщо відповідний
розрахунок позивачем здійснено
неправильно, то господарський суд з
урахуванням конкретних обставин
справи самостійно визначає суми пені
та інших нарахувань у зв'язку з
порушенням грошового зобов'язання, не
виходячи при цьому за межі визначеного
позивачем періоду часу, протягом якого,
на думку позивача, мало місце
невиконання такого зобов'язання, та
зазначеного позивачем максимального
розміру відповідних пені та інших
нарахувань.

Суд наводить власний розрахунок
інфляційних втрат:

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргу22.10.2013 - 12.05..721.07210426.68З огляду
на вищенаведене та доведення факту
несвоєчасності виконання грошового
зобов'язання за договором, позивачем
були правомірно нараховано пеню,
інфляційні втрати та 3 % річних.
Перевіривши наданий позивачем
арифметичний розрахунок пені, 3 % річних
та інфляційні втрати, нарахованих за
період прострочення з 22.10.2013 по 12.06.2014,
суд вважає вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
9601 грн 24 коп., 3 % річних у розмірі 2799 грн
03 коп. підлягають задоволенню у повному
обсязі, а вимоги позивача про
нарахування відповідачу інфляційних
втрати підлягають частковому
задоволенню у розмірі 10426 грн 68 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Льодові арени" (01001, м. Київ, Спортивна
площа, буд. 1, ідентифікаційний код 37264681)
на користь Державного підприємства
"Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи" (01133, м. Київ, бул. Лесі
Українки, буд. 26, ідентифікаційний код
35691621) заборгованість у розмірі 145533 (сто
сорок п'ять тисяч п'ятсот тридцять три)
грн 72 коп., пеню у розмірі 9601 (дев'ять
тисяч шістсот один) грн 24 коп., 3 % річних
у розмірі 2799 (дві тисячі сімсот
дев'яносто дев'ять) грн 03 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 10426 (десять
тисяч чотириста двадцять шість) грн 68
коп. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 3367 (три тисячі триста
шістдесят сім) грн 21 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.07.2014

Суддя
І.М.
Отрош