ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.Справа № 923/445/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Савицький Я.Ф.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 21.07.2014р. №374 розгляд
апеляційної скарги здійснюється даною
судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Юхно Я.О., за довіреністю
№01-4/03 від 08.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих

на рішення господарського суду
Херсонської області від 24 квітня 2014
року

у справі №923/445/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль"

до Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих

про спонукання до виконання мирової
угоди шляхом стягнення 66614,50 грн.

В С Т А Н О В И В:

11.02.2013р. ухвалою господарського суду
Херсонської області по справі
№5024/1844/2012 було затверджено мирову
угоду між ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль" та Херсонським
учбово-виробничим підприємством
Українського товариства глухих,
відповідно до якої, зокрема, сторони
прийшли до згоди, що на момент
укладання цієї мирової угоди борг
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих перед ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль" за договором
№549/ДГУ від 03.11.2007р. на постачання
теплової енергії становить 66614,50 грн.,
при цьому, Херсонське учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
глухих зобов'язалось сплатити ПАТ
Херсонська теплоелектроцентраль"
залишок боргу у розмірі 66614,50 грн. в
термін до початку опалювального сезону
2013 року, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок ПАТ
Херсонська теплоелектроцентраль",
окрім того вказаною ухвалою припинено
провадження у справі.

ПАТ Херсонська теплоелектроцентраль"
звернувся до господарського суду
Херсонської області з позовом до
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих, з урахуванням уточнень до
позовної заяви, про спонукання
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих (відповідач) до виконання
мирової угоди затвердженої
господарським судом Херсонської
області ухвалою від 11.02.2013 року по
справі №5024/1844/2012 шляхом стягнення з
відповідача залишку основного боргу за
договором №549/ДГУ від 03.11.2007р. в сумі
61714,50 грн.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 24 квітня 2014
року у справі №923/445/14 (суддя Ємленінова
З.І.) позовні вимоги ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль" задоволено
частково та вирішено: спонукати
Херсонське учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
глухих до виконання умов мирової угоди,
затвердженої господарським судом
Херсонської області ухвалою від
11.02.2013року по справі № 5024/1844/2012,
укладеної між Херсонським
учбово-виробничим підприємством
Українського товариства глухих та
публічним акціонерним товариством
"Херсонська теплоелектроцентраль",
шляхом стягнення з Херсонського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих на
користь ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль" 61714,50 грн.
основного боргу за договором № 549/дгу
від 03.11.2007року; стягнути з Херсонського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих на
користь ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль" 1692,61 грн. витрат
по сплаті судового збору; стягнути з
ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль"
в доход спеціального фонду державного
бюджету України 609 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідачем спірна мирова угода в
частині своєчасності погашення
заборгованості в повному обсязі
виконана не була. Враховуючи, що
ухвала, якою затверджено спірну мирову
угоду, не відповідає вимогам ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження" та приймаючи до уваги, що
зобов'язання за даною угодою не
виконані в повному обсязі з боку
відповідача, місцевий господарський
суд прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
в межах залишеної заборгованості з
урахуванням часткового погашення
такої заборгованості відповідачем.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, відповідач
(Херсонське учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
глухих) звернувся до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль" відмовити у
повному обсязі, з посиланням, при цьому,
на порушення місцевим господарським
судом, при винесенні оскаржуваного
рішення, норм процесуального права, з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі.

У судові засідання представник
відповідача (Херсонського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих) не
з'явився, про час, дату і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчать відповідні
повідомлення про вручення поштових
відправлень від 16.05.2014р. та від 06.06.2014р.

Представник позивача (ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль") у судовому
засіданні надав пояснення, відповідно
до яких позивач просить залишити
апеляційну скаргу Херсонського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих за відсутністю представника
відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
заслухавши представника позивача,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
вже було зазначено вище, 11.02.2013р.
ухвалою господарського суду
Херсонської області по справі
№5024/1844/2012 було затверджено мирову
угоду між ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль" та Херсонським
учбово-виробничим підприємством
Українського товариства глухих,
відповідно до якої, зокрема, сторони
прийшли до згоди, що на момент
укладання цієї мирової угоди борг
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих перед ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль" за договором
№549/ДГУ від 03.11.2007р. на постачання
теплової енергії становить 66614,50 грн.,
при цьому, Херсонське учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
глухих зобов'язалось сплатити ПАТ
Херсонська теплоелектроцентраль"
залишок боргу у розмірі 66614,50 грн. в
термін до початку опалювального сезону
2013 року, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок ПАТ
Херсонська теплоелектроцентраль" та
відповідно припинено провадження у
справі.

Як зазначає позивач, станом на 01.11.2013
року, тобто після спливу зазначеного в
мировій угоді терміну, відповідач борг
не сплатив, тому 15.01.2014 року позивач
звернувся до ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні із заявою про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання ухвали господарського суду
Херсонської області по справі
№5024/1844/2012 від 11.02.2013 року про
затвердження мирової угоди.

Проте, постановою ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні від 21.01.2014р. було відмовлено в
прийняті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
ухвали господарського суду
Миколаївської області від 11.02.2013р. на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження", оскільки
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 вказаного Закону.

Вищенаведене стало підставою для
звернення ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль" до місцевого
господарського суду з відповідною
позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи
апеляційний господарський суд прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до п. 3.19 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в ухвалі про
затвердження мирової угоди у
резолютивній частині докладно й чітко
викладаються її умови і зазначається
про припинення провадження у справі
(пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а
також вирішуються питання, пов'язані з
судовими витратами у справі. Наказ
господарського суду про примусове
виконання мирової угоди не може бути
видано, оскільки провадження зі справи
припинено. У разі ж ухилення однієї зі
сторін від виконання мирової угоди
після закінчення строку (настання
терміну) виконання нею своїх обов'язків
за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про
затвердження мирової угоди відповідає
вимогам статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження", то вона є
виконавчим документом у розумінні
пункту 2 частини другої статті 17
названого Закону і підлягає виконанню
державною виконавчою службою; тому за
наявності зазначеної умови позовна
заява про спонукання до виконання
мирової угоди не підлягає розгляду в
господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження
мирової угоди не містить усіх даних,
зазначених у статті 18 названого Закону,
то така ухвала не має статусу
виконавчого документа, і інша сторона у
справі не позбавлена права звернутися
з позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, у випадку задоволення
якого господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Згідно з п. 7.9 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" ухвала
про затвердження мирової угоди є
виконавчим документом згідно з пунктом
2 частини другої статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження" і
як виконавчий документ повинна містити
у своїй резолютивній частині не лише
вказівку про затвердження мирової
угоди, а й інші передбачені
законодавством (статтею 86 ГПК та
статтею 18 названого Закону) ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін
тощо. За недодержання відповідних
вимог ухвала про затвердження мирової
угоди не може вважатися виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою. Якщо
ухвала про затвердження мирової угоди
не відповідає вимогам, встановленим
для виконавчих документів (стаття 18
Закону України "Про виконавче
провадження"), і державним виконавцем з
цих підстав буде відмовлено у
відкритті виконавчого провадження,
заінтересована сторона вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, в разі задоволення якого
господарським судом видається
відповідний наказ.

За статтею 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Досліджуючи зміст ухвали
господарського суду Херсонської
області по справі №5024/1844/2012 від 11.02.2013
року про затвердження мирової угоди та
відповідно припинено провадження у
справі, судом апеляційної інстанції
встановлено, що вказана ухвала не
містить дати набрання законної сили та
строку пред'явлення її до виконання,
тобто не відповідає вимогам ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження", а тому не має статусу
виконавчого документа.

Водночас апеляційний господарський
суд зауважує, що ні нормами ст. 78 ГПК
України, ні нормами ст. 86 ГПК України не
передбачено вимог щодо зазначення в
судовій ухвалі дати набрання законної
сили ухвали та строку пред'явлення її
до виконання. Разом з тим, статтею 115 ГПК
України передбачено, що рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Отже, ухвала про затвердження мирової
угоди, як виконавчий документ згідно з
п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження", обов'язково
повинна містити у своїй резолютивній
частині всі передбачені статтею 18
вказаного Закону відомості, зокрема,
щодо дати набрання ухвалою законної
сили та строку пред'явлення її до
виконання, що не суперечить приписам
ст. 22 Закону України "Про виконавче
провадження", нормами якої встановлені
строки пред'явлення виконавчих
документів до виконання.

За таких обставин, встановивши, що
відповідач не виконав в повному обсязі
умови мирової угоди затвердженої
ухвалою господарського суду
Херсонської області по справі
№5024/1844/2012 від 11.02.2013 року і
заборгованість в сумі 61714,50 грн. у
встановлений строк не сплатив, а ухвала
господарського суду Херсонської
області по справі №5024/1844/2012 від 11.02.2013
року, якою було затверджено цю мирову
угоду та припинено провадження у
справі, не відповідає вимогам,
встановленим ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" для виконавчих
документів, і постановою державного
виконавця саме з цих підстав було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
зазначеної ухвали, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову і стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 61714,50
грн. на користь позивача.

Водночас апеляційний господарський
суд зауважує, що при частковому
задоволенні позовних вимог місцевим
господарським судом не прийнято до
уваги заяву позивача від 24.04.2014р. за
вх.№2/1788/14 (а.с. 52-53) про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
позивач зменшив розмір заявленої до
стягнення заборгованості до 61714,50 грн.,
у зв'язку з чим, місцевий господарський
суд помилково прийшов до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог, однак
фактично місцевим господарським судом
уточнені позовні вимоги було
задоволено у повному обсязі.

Решта доказів, наданих сторонами, не
стосуються предмету спору та не
спростовують вищенаведених висновків
апеляційного господарського суду.

Апеляційний господарський суд не
приймає до уваги доводи скаржника
стосовно відсутності підстав для
стягнення з останнього судового збору,
оскільки такі твердження
спростовуються п.19 ч.1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», відповідно
до якого громадські організації
інвалідів (спілки та інші об'єднання
громадських організацій інвалідів), їх
підприємства, установи та організації,
громадські організації ветеранів, їх
підприємства, установи та організації
звільняються від сплати судового збору
лише за подання позовів, з якими вони
звертаються до суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
частково змінити, а апеляційну скаргу
Херсонського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 24 квітня 2014
року у справі №923/445/14 частково змінити ,
та викласти пункт перший її
резолютивної частини в наступній
редакції:

"Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" задовольнити у
повному обсязі".

В іншій частині рішення господарського
суду Херсонської області від 24 квітня
2014 року у справі №923/445/14 - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 24
липня 2014 року.

Головуючий суддя Судді
О.О. Журавльов А.І. Ярош Я.Ф. Савицький