ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014
Справа № 917/1031/14

за позовом Прокурора м. Кременчука, вул.
60 років Жовтня, 4а, м. Кременчук,
Полтавська область, 39600, в інтересах
держави в особі Кременчуцької міської
ради Полтавської області, пл. Перемоги,
буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область,
39600

Треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:

1. Комунальний заклад культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський", вул. Коцюбинського, 1,
м. Кременчук, Полтавська обл., 39600

2. Фонд міського майна Кременчуцької
міської ради Полтавської області, пл.
Перемоги, буд. 2, м. Кременчук,
Полтавська область, 39600

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 39600

про :

(1) розірвання договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, яке належить до комунальної
власності територіальної громади м.
Кременчука, укладеного між Комунальним
закладом культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський" та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 від 21.05.2012 р., який
погоджено фондом міського майна
Кременчуцької міської ради 08.06.2012 р.;

(2) стягнення 48 924,74 грн.,

(3) зобов'язання фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 повернути
Комунальному закладу культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський" індивідуально
визначене (нерухоме) майно, а саме -
нежитлове приміщення площею 84,1 кв.м.,
яке розташоване за адресою : вул.
Коцюбинського, 1 в м. Кременчуці, та
знаходиться на балансі Комунального
закладу культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський"

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи : не з'явилися;

від прокуратури : Сорочинська О.М.,
посвідчення № 020635 від 20.09.2013 р..

15.07.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна
заява Прокурора м. Кременчука в
інтересах держави в особі
Кременчуцької міської ради
Полтавської області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про :

- розірвання договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, яке належить до комунальної
власності територіальної громади м.
Кременчука, укладеного між Комунальним
закладом культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський" та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 від 21.05.2012 р., який
погоджено фондом міського майна
Кременчуцької міської ради 08.06.2012 р.;

- стягнення 48 924,74 грн. заборгованості,
що виникла внаслідок неналежного
виконання відповідачем умов вказаного
договору оренди за період з липня 2012
року по березень 2014 року включно
(основний борг з урахуванням
інфляційних втрат);

- зобов'язання фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 повернути
Комунальному закладу культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський" індивідуально
визначене (нерухоме) майно, а саме -
нежитлове приміщення площею 84,1 кв.м.,
яке розташоване за адресою : вул.
Коцюбинського, 1 в м. Кременчуці, та
знаходиться на балансі Комунального
закладу культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський".

Позивач та треті особи представництво
у судове засідання не забезпечили, явка
представників останніх обов'язковою у
судове засідання не визнавалася.

Позивач надіслав суду клопотання №
06-19/547 від 25.06.2014 р. (вх. № 8276 від 25.06.2014 р),
у якому вказує про підтримання позову,
поданого в його особі прокурором м.
Кременчука та просить суд розглядати
справу без участі його представників.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Комунальний заклад культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський" - надала суду
пояснення № 110/01-13 від 13.06.2014 р. (вх. № 7673
від 16.06.2014 р.)., у яких вказує про
підтримання позову, поданого
прокурором м. Кременчука.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Фонд міського майна Кременчуцької
міської ради Полтавської області -
надала суду пояснення № 07-03/560 від
10.07.2014 р. (вх. № 9055 від 14.07.2014 р.), у яких
вказує про підтримання позову,
поданого прокурором м. Кременчука, та
просить суд розглянути справу за
відсутності її представників.

Відповідач представництво у судове
засідання вдруге не забезпечив, вимог
суду не виконав, причин щодо цього суду
не повідомив. Останній відповідно до
пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно за місцезнаходженням згідно
даних Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців повідомлений про дату, час
і місце проведення судового засідання,
а також про покладені на нього
обов'язки, про що свідчать матеріали
справи.

Подана як зустрічна позовна заява
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 вх.
№ 1602/14 від 14.07.2014 р. до Комунального
закладу культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський" та Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області про визнання
недійсним договору № 41 оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади м.
Кременчука від 22.05.2012 р. із
застосуванням правових наслідків
недійсності правочину та стягнення 4
202,84 грн., ухвалою суду від 15.07.2014 р. у
даній справі повернута відповідно до
ст. 60, п. 3, п. 4, п. 6 ст. 63, ст. 86 ГПК України
як така, що не відповідає правилам
пред'явлення зустрічних позовних заяв
до господарського суду.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у пп. 3.9.2
постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (із
змінами та доповненнями), у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, пояснення представника
прокуратури щодо можливості початку
розгляду спору за відсутності
представника відповідача, закінчення
строку вирішення спору, встановленого
ч. 1 ст. 69 ГПК України, відсутність
клопотання про його продовження,
приписи ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо право кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, суд не оцінює вказану обставину
як підставу для подальшого відкладення
розгляду справи та розглядає справу
відповідно до ст. 75 ГПК України за
наявними матеріалами.

Представник прокуратури на
задоволенні позову наполягає за
мотивами, викладеними у позовній заяві,
обґрунтуванні № 118-8801вих-14 від 23.06.2014 р.
(вх. № 8206 від 24.06.2014 р.) та додатковому
обґрунтуванні № 135-42-14 від 03.07.2014 р. (вх.
№ 8801 від 09.07.2014 р.).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
прокуратури та (у минулому судовому
засіданні - представника третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача - Комунальний
заклад культури "Міський парк культури
і відпочинку "Придніпровський"),
оцінивши надані докази, суд,

встановив:

Рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради від 21.05.2012 р.
№ 456 "Про надання згоди на укладення
договорів оренди на приміщення, які
належать до комунальної власності
територіальної громади міста
Кременчука" (а.с. 24) надано згоду на
укладення між Комунальним закладом
культури "Міський парк культури і
відпочинку "Придніпровський" та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на
приміщення Комунального закладу
культури "Міський парк культури і
відпочинку "Придніпровський" по вул.
Коцюбинського, 1 в м. Кременчуці, площею
84,1 кв.м. для розміщення кафе терміном на
два роки і одинадцять місяців.

21.05.2012 року між Комунальним закладом
культури "Міський парк культури і
відпочинку "Придніпровський"
(орендодавець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було
укладено Договір № 41 оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, яке належить до комунальної
власності територіальної громади м.
Кременчука (а.с. 21-23, далі - Договір
оренди), відповідно до умов якого
Комунальний заклад культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський" (орендодавець)
зобов'язувався передати, а фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 (орендар)
зобов'язувалася прийняти в строкове
платне користування індивідуально
визначене (нерухоме) майно : нежитлове
приміщення площе. 84,1 кв.м., розміщене за
адресою : м. Кременчук, вул.
Коцюбинського, 1, що знаходиться на
балансі Комунального закладу культури
"Міський парк культури і відпочинку
"Придніпровський", для розміщення кафе.

При цьому сторони, зокрема, узгодили
наступне :

- орендар вступає у строкове платне
користування майном у термін, указаний
у Договорі (п. 2.1 Договору оренди);

- орендна плата визначається на
підставі ст. 9 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади міста
Кременчука і становить без ПДВ за
базовий місяць розрахунку - березень 2012
р. 1 970,00 грн. Орендна плата за перший
місяць оренди - травень 2012 року -
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекс інфляції за квітень, травень 2012
р.. Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
(п. 3.1, п. 3.2 Договору оренди);

- орендна плата перераховується на
рахунок, вказаний у Договорі оренди, не
пізніше останнього числа кожного
місяця за попередній місяць, Підставою
для сплати орендної плати є цей Договір
(п. 3.3, п. 3.8 Договору оренди);

- у разі припинення або розірвання
договору орендар зобов'язаний
повернути орендоване майно у належному
стані. У разі припинення дії цього
договору майно повертається орендарем
орендодавцю (п. 2.4, п. 5.6 Договору
оренди);

- заборгованість по платі за оренду
більше трьох місяців вважається
підставою для розірвання Договору
оренди в установленому законом порядку
(п. 9.2 Договору оренди);

- цей договір укладено строком на два
роки і одинадцять місяців та діє з
21.05.2012 р. по 20.04.2015 р. включно (п. 11.1
Договору оренди).

Об'єкт оренди є нерухомим майном,
знаходиться на балансі Комунального
закладу культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський" та належить до
комунальної власності міста
Кременчука. Дані обставини
підтверджуються інвентарною карткою
обліку основних засобів № 2, свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно
та витягом з реєстру права власності на
нерухоме майно (а.с. 85-87).

За даними прокуратури, позивачів та
третіх осіб відповідач прийняв у
строкове користування вказане вище
майно, проте в порушення умов Договору
оренди систематично не виконував своїх
обов'язків в частині внесення плати за
оренду нежитлового приміщення, у
зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем згідно
даного Договору за період з червня 2012
року по березень 2014 р. включно
становить 48 924,74 грн., часткова сплата
відбувалася у липні 2012 року в сумі 3 202,84
грн., червні 2013 року в сумі 400,00 грн. та
вересні 2013 р. в сумі 600,00 грн.. дана
обставина підтверджується довідкою №
121 від 04.07.2014 р. Комунального закладу
культури "Міський парк культури і
відпочинку "Придніпровський".

Листом № 137/01-13 від 29.08.2013 р. (а.с. 25)
Комунальний заклад культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський" повідомив орендаря
про наявність заборгованості та
запропонував у досудовому порядку
достроково розірвати Договір оренди.

Враховуючи відсутність реагування на
вказаний лист та вважаючи інтереси
держави порушеними, Прокурор м.
Кременчука з метою їх захисту
звернувся до господарського суду
Полтавської області з даним позовом в
особі Кременчуцької міської ради
Полтавської області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про розірвання
Договору оренди, стягнення 48 924,74 грн.
заборгованості, що виникла внаслідок
неналежного виконання відповідачем
умов вказаного договору оренди за
період з липня 2012 року по березень 2014
року включно (основний борг з
урахуванням інфляційних втрат) та
зобов'язання фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 повернути
Комунальному закладу культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський" індивідуально
визначене (нерухоме) майно, а саме -
нежитлове приміщення площею 84,1 кв.м.,
яке розташоване за адресою : вул.
Коцюбинського, 1 в м. Кременчуці, та
знаходиться на балансі Комунального
закладу культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський".

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

Пунктом 2 частини 1 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Згідно із статтею 361 Закону України №
1789-ХІІ від 05.11.1991 р. "Про прокуратуру" (із
змінами та доповненнями)
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Формою цього
представництва є, зокрема, участь у
розгляді судами справ.

Відповідно до пункту 2 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 зі справи
за конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (далі - Рішення Конституційного
Суду України) під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у частині
другій статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України,
потрібно розуміти орган державної
влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Відповідні повноваження органу
місцевого самоврядування визначаються
з огляду на вимоги Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Системний аналіз приписів наведених
норм права дає суду підстави для
висновку, що звернення прокурора м.
Кременчука з позовом в інтересах
держави, які в даному спорі співпадають
з інтересами Кременчуцької міської
ради, є правомірним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору оренди.

У відповідності до ст. 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності, до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Відповідно
до ст. 759 Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Законом можуть
бути передбачені особливості
укладення та виконання договору найму
(оренди). Відповідно до ст. 765, ст. 767
Цивільного кодексу України
наймодавець зобов'язаний передати
наймачеві майно у користування негайно
або у строк, встановлений договором
найму, наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві річ у комплекті і у
стані, що відповідають умовам договору
найму та її призначенню, наймач
зобов'язаний у присутності наймодавця
перевірити справність речі. Якщо
наймач у момент передання речі в його
володіння не переконається у її
справності, річ вважається такою, що
передана йому в належному стані.

З матеріалів справи вбачається, що
спірне приміщення є комунальним
майном, і спір щодо нього повинен
вирішуватися відповідно до Закону
України від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ "Про
оренду державного та комунального
майна" (із змінами та доповненнями).
Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Відносини щодо оренди державного
майна, майна, що належить Автономній
республіці Крим або перебуває в
комунальній власності, регулюються
договором оренди, цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2,
ст. 3 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України та п. 3 ст. 18 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату,
одностороння відмова від договору
оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського
кодексу України та п. 1 ст. 26 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" не допускається.
За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором (п. 1, п. 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України). Відповідно п. 1, п. 3 ст.
19 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. У
відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.
Частиною першою ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (с. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно наданих суду доказів
відповідачем були порушені договірні
зобов'язання щодо сплати орендних
платежів, заборгованість за період з
червня 2012 року по березень 2014 р.
включно становить 48 924,74 грн., остання
сплата орендних платежів відбулася у
вересні 2013 р. в сумі 600,00 грн.. Дана
обставина підтверджується довідкою №
121 від 04.07.2014 р. Комунального закладу
культури "Міський парк культури і
відпочинку "Придніпровський" та
відповідачем не спростована.

За викладеного, після проведеного
перерахунку заявленої до стягнення
суми основного боргу, суд визнав
розрахунок вірним та вимоги в цій
частині такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного Кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання:
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 651 Цивільного Кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

За приписами ст. 291 Господарського
кодексу України одностороння відмова
від договору оренди не допускається,
договір оренди може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу. Аналогічні приписи
містить ст. 26 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Відповідно до п. 9.2 Договору оренди
заборгованість по платі за оренду
більше трьох місяців вважається
підставою для розірвання Договору
оренди в установленому законом
порядку.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 3.1, п. 5.1
постанови від 29 травня 2013 року № 12 "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна",
з урахуванням частини другої статті 124
Конституції України та Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2002
р. № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 приписи
статті 188 ГК України та статті 11 ГПК
України не позбавляють сторону
договору права на звернення до суду з
вимогою про зміну або розірвання
договору оренди без дотримання порядку
досудового врегулювання спору. Право
наймодавця на відмову від договору
найму не є перешкодою для звернення
наймодавця (орендодавця) до суду з
вимогою щодо розірвання договору в
разі несплати наймачем (орендарем)
платежів, якщо має місце істотне
порушення умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач відповідно до розділу 3
Договору оренди орендну плату за
користування приміщенням систематично
не сплачував, на момент звернення з
позовом не настало подій, які б давали
відповідачу право вважати свої
зобов'язання за спірною угодою
виконаними, підтверджена матеріалами
справи несплата відповідачем орендної
плати в установленому договором
порядку і розмірі за період з жовтня 2013
року по березень 2014 р. є випадком,
встановленим п. 9.2 Договору оренди, а
тому наявні підстави для відновлення
права позивача шляхом розірвання
Договору оренди за вимогою останнього.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" у разі розірвання договору
оренди орендар він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди. Аналогічні приписи містить і п.
1 ст. 785 Цивільного Кодексу України, а
саме : у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного
кодексу України визначено, що
способами захисту прав та інтересів
може бути примусове виконання
обов'язку в натурі.

За викладеного, суд приходить до
висновку, що обраний позивачем спосіб
захисту його порушеного права в
частині вимог про зобов'язання
повернути орендоване майно відповідає
п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України,
позовні вимоги в цій частині
підтверджені документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
підтверджені документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору регулюється законом
України № 3674-VI від 08.07.2011 року "Про
судовий збір" (із змінами та
доповненнями). Відповідно до ст. 4
Закону України "Про судовий збір" із
заяв немайнового характеру, що
подаються до господарських судів,
сплачується судовий збір у розмірі 1
розмір мінімальної заробітної плати,
із заяв майнового характеру, що
подаються до господарських судів,
сплачується судовий збір у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 мінімальних заробітних
плат. У п. 3 ст. 6 Закону України "Про
судовий збір" визначено, що за подання
позовної заяви, що має одночасно
майновий і немайновий характер,
судовий збір сплачується за ставками,
встановленими для позовних заяв
майнового та немайнового характеру.
Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (п. 2.11 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" (із
змінами та доповненнями). Статтею 8
Закону України від 16.01.2014 р. № 719-VIІ "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з
01.01.2014 р. встановлено, що мінімальна
місячна заробітна плата становить 1 218,00
грн..

Оскільки при пред'явленні даного
позову прокурором об'єднано три
позовних вимоги, одна з яких має
майновий характер, а дві - немайновий,
судовий збір в розмірі 4 263,00 грн. (1 827,00
грн. + 1 218,00 грн. х 2) відповідно до ст. 49
ГПК України покладається на
відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір № 41 оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, яке належить до комунальної
власності територіальної громади м.
Кременчука, укладений між Комунальним
закладом культури "Міський парк
культури і відпочинку
"Придніпровський" та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 від 21.05.2012 р., який
погоджено фондом міського майна
Кременчуцької міської ради 08.06.2012 р..

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39600),
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 :

- на користь Кременчуцької міської ради
Полтавської області (пл. Перемоги, буд.
2, м. Кременчук,
Полтавська область, 39600) до міського
бюджету м. Кременчука на
р/р 7501 філія "ПРУ" АТ
"Банк" Фінанси та кредит", МФО 331564,
ідентифікаційний код юридичної особи
02221685 - 48 924,74 грн. заборгованості по
орендній платі;

- на користь Державного бюджету
України, отримувач коштів УДКСУ у м.
Полтава (м. Полтава), код
отримувача 38019510, рахунок отримувача
3002, банк отримувача ГУДКСУ у
Полтавській області, код банку
отримувача 831019, код класифікації
доходів бюджету 22030001 - 4 263,00 грн.
судового збору.

4. Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39600),
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
повернути Комунальному закладу
культури "Міський парк культури і
відпочинку "Придніпровський"
індивідуально визначене (нерухоме)
майно, а саме - нежитлове приміщення
площею 84,1 кв.м., яке розташоване за
адресою : вул. Коцюбинського, 1 в м.
Кременчуці, та знаходиться на балансі
Комунального закладу культури "Міський
парк культури і відпочинку
"Придніпровський".

Видати накази з набранням цим рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 17.07.2014 р..

СУДДЯ
О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.