ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.
Справа № 923/532/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Кіровоград

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
м. Херсон

про стягнення 240 539,66 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі
порушено ухвалою суду від 22.04.2014р. за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (позивач) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач) з
вимогами про стягнення 240539,66 грн.
заборгованості, з яких 233 956,82 грн.
основного боргу (заборгованості з
оплати товару) та 6 582,84 грн. пені. Позов
обґрунтовано ст.ст. 509, 526, 611, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 265
Господарського кодексу України та
твердженнями про неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за укладеним
між ним та позивачем договором
поставки № 000352 від 01.09.2011р.

Ухвалою суду від 13.05.2014р. справу
прийнято до провадження судом у
теперішньому його складі та призначено
розгляд справи в судовому засіданні
10.06.2014р.

Цю ухвалу суду від 13.05.2014р. та ухвалу
суду від 10.06.2014р. про відкладення
розгляду справи на 01.07.2014р., надіслано
судом відповідачеві поштою згідно з
ст.64 ГПК України, за вказаною у позовній
заяві адресою відповідача. Першу з цих
ухвал надіслано рекомендованим листом
з повідомленням, а іншу -
рекомендованим листом. До суду
повернулося та залучене судом до
матеріалів справи (а.с.122) поштове
повідомлення з відміткою про вручення
21.05.2014р. відповідачеві рекомендованого
листа з зазначеною ухвалою суду від
13.05.2014р. Рекомендований лист з ухвалою
суду від 10.06.2014р. про відкладення
розгляду справи на 01.07.2014р. не
повертався до суду без вручення
відповідачеві. За наведених обставин,
відповідно до положень п.3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", із
змінами та доповненнями, відповідач є
таким, що належним чином повідомлений
судом про місце та час розгляду справи.

Відповідач не проявив свого відношення
до позовних вимог, не надав суду
відзиву на позовну заяву та
витребуваних від відповідача судом,
згідно з ухвалами по справі,
документів, не прибув особисто та не
направив свого представника в судові
засідання 10.06.2014р. та 01.07.2014р. Про
причини цього відповідач суду не
повідомив. Від відповідача не
надходило заяв та клопотань щодо
судових засідань 10.06.2014р. та 01.07.2014р.

Від позивача не надходило заяв та
клопотань щодо судового засідання
01.07.2014р.

Суд не визнавав обов'язковою явку
представників сторін в судове
засідання 01.07.2014р. Відповідно до ст.77
ГПК України неявка представника
сторони у судове засідання є підставою
для відкладення розгляду справи у разі,
якщо за його відсутності неможливо
розглянути певну справу. Неявка
позивача та відповідача,
безпосередньо, або ж їхніх
представників не унеможливлює розгляд
справи № 923/532/14. Розгляд справи за
відсутності сторін та/або їхніх
представників, при тому, що сторони
було належним чином повідомлено судом
про місце та час розгляду справи, не є
порушенням процесуальних прав сторін.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані судом документи не подано,
справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) та Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі -
відповідач) 01.09.2011р. уклали між собою
договір поставки № 000352, згідно з
умовами якого позивач (постачальник за
договором) зобов'язався передавати у
власність відповідача (покупця за
договором) товар, а відповідач, в свою
чергу, зобов'язався приймати та
оплачувати на умовах договору цей
товар (надалі - договір). Згідно з п. 2.1.
договору асортимент товару
визначається сторонами договору у
видаткових накладних. Відповідно до п.
5.2. договору оплата товару здійснюється
відповідачем протягом 14 (чотирнадцяти)
днів з моменту доставки товару на склад
відповідача. Згідно з п. 5.3. договору
загальна вартість договору орієнтовно
складає суму товару, згідно всіх
товарних накладних та рахунків -
фактур. Відповідно до п. 5.4. договору
розрахунки за товар здійснюються
відповідачем у будь-який спосіб, який
не заборонено діючим законодавством
України. Згідно з п. 9.3. договору даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами договору,
01.09.2011р., та діє до 31.12.2012р. (виходячи з
цього строк дії договору становить 16
(шістнадцять) місяців - примітка суду).
Якщо за місяць до закінчення строку дії
цього договору жодна з його сторін не
заявить в письмовій формі про
розірвання договору, то строк дії цього
договору вважається продовженим на
такий саме термін (на наступні
шістнадцять місяців), й на тих самих
умовах. Згідно з п. 9.4. договору всі
зміни та доповнення до нього
виконуються у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Згідно з ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Згідно ч. 7 ст.193 Господарського кодексу
України одностороння відмова від
виконання умов договору не
допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) та сплатити за нього певну
грошову суму. Згідно ч. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 692
Цивільного кодексу України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, а також, що покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 3 ГПК України та
ст.33 ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Відповідно до ст. 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розглядові в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Суду не надано будь-якою з сторін
доказів припинення дії договору з
01.01.2013р.

З цього слідує, що у відповідності до п.
9.3. договору, з 01.01.2013р. його дію було
продовжено на наступні 16 місяців.

На виконання умов договору протягом
періоду його дії позивач передав
відповідачеві товару загальною
вартістю 493 043,80 грн. (з ПДВ), а саме:

- у 2011 році - товар загальною вартістю 10
752,00 грн. (з ПДВ) на підставі видаткової
накладної № 000002024 від 01.09.2011р. (а.с.10);

- у 2012 році - товар загальною вартістю 67
759,32 грн. (з ПДВ) на підставі видаткових
накладних № 000000549 від 14.03.2012р. на суму 27
458,44 грн., № 000000560 від 15.03.2012р. на суму 16
304,23 грн., № 000000635 від 22.03.2012р. на суму 23
996,65 грн. (а.с.12-14)

- у 2013 році - товар загальною вартістю 414
532,48 грн. (з ПДВ) на підставі видаткових
накладних № 000002217 від 01.08.2013р. на суму 96
161,83 грн., № 000002355 від 15.08.2013р. на суму 101
692,07 грн., № 000002369 від 19.08.2013р. на суму
111942,73грн., № 000002522 від 24.08.2013р. на суму 104
735,85 грн. (а.с.17-20).

Суд не приймає в якості доказів
передачі позивачем відповідачеві
товару, саме, на підставі (на умовах)
договору, додані до позовної заяви
видаткові накладні на загальну суму 397
367,52 грн. (з ПДВ), а саме, № 000002211 від
20.09.2011р. на суму 15 720,00 грн., №000000726 від
29.03.2012р. на суму 18 270,00 грн., № 0000737 від
02.04.2012р. на 6 699,00 грн., №000002579 від 01.09.2013р.
на суму 112 862,92 грн., №000002690 від 12.09.2013р.
на суму 109 699,26 грн., № 000002730 від 18.09.2013р.
на суму 101 194,24 грн., № від 01.10.2013р.
на суму 18 499,60 грн. та № 000003464 від 26.11.2013р.
на суму 14 422,50грн. (а.с.11, 15, 16, 21-25).

В обґрунтування цього суд зазначає, що
в усіх доданих до позовної заяви
видаткових накладних, на загальну суму
890 411,32 грн. (з ПДВ), не вказано
реквізитів договору, на умовах якого за
цими накладними здійснювалася
передача товару.

Разом з тим, у частині з цих накладних
(а.с.10, 12-14, 17-20) на загальну суму 493 043,80
грн. (з ПДВ) зазначено такі умови
(порядок) оплати товару, а саме,
товарний кредит, які, за висновком суду,
відповідають зазначеним у п. 5.2. товару
умовам (порядку) оплати товару, а саме, -
відстрочка платежу на 14 днів.

Проте, у накладних (а.с.11, 15-16, 21-25) на
загальну суму 397 367,52 грн. (з ПДВ) вказано
інші умови оплати товару, ніж умови
оплати товару згідно з п. 5.2. договору, а
саме, попередня оплата товару, замість
відстрочки платежу на 14 днів.

Суду не надано доказів внесення змін у
п. 5.2. договору, в частині зміни порядку
оплати товару з відстрочки платежу на 14
днів на попередню оплату.

Передачу товару від позивача
відповідачеві за усіма доданими до
позовної заяви видатковими накладними
було здійснено у період дії договору.

Разом з тим, суд констатує, що за
текстом договору відсутні положення,
згідно з якими було б передбачено, що
всі поставки товарів позивача
відповідачеві протягом періоду дії
договору, здійснюватимуться на умовах
договору.

Як вже було вказано, відповідно до п. 5.2.
договору відповідачеві встановлений
строк для оплати товару позивача -
протягом 14 днів з моменту доставки
товару на склад відповідача. Оскільки у
договорі прямо не вказано іншого, а
також, оскільки, інше не слідує з
тлумачення положень договору у їхній
сукупності, то, за висновком суду, строк
для оплати товару має визначатися у
календарних днях.

Докази того, що товари позивача, які
вказано у кожній з доданих до позовної
заяви видаткових накладних, були
отримані відповідачем в інші дати, ніж
дати складання відповідних видаткових
накладних у матеріалах справи
відсутні. За таких обставин, за
висновком суду, датами фактичного
отримання відповідачем від позивача
товарів, які вказано у накладних,
слідує вважати дати складання
видаткових накладних.

Виходячи з дат складання видаткових
накладних (а.с.10, 12-14, 17-20), на підставі
яких, позивач передав відповідачеві
товар, саме, на умовах договору, а також,
з урахуванням положень п. 5.2. договору,
строк для оплати вказаного у цих
накладних товару, загальною вартістю
493 043,80 грн. (з ПДВ), вже настав.

Так само, вже настав строк для оплати
товару, який позивач передав
відповідачеві на підставі видаткових
накладних (а.с.11, 15, 16, 21-25), оскільки у цих
накладних вказано про продаж товару на
умовах попередньої оплати.

У позовній заяві стверджується про
здійснення відповідачем оплати
отриманого від позивача на умовах
договору товару грошовими коштами у
загальній сумі 554 374,50 грн., згідно з
платіжними дорученнями № 9 від 30.07.2013р.
на суму 100 100,00 грн., № 18 від 14.08.2013р. на
суму 60 000,00 грн., № 19 від 16.08.2013р. на суму
100 000,00 грн., № 20 від 27.08.2013р. на суму 40 000,00
грн., № 20 від 03.09.2013р. на суму 50 000,00 грн.,
№ 30 від 10.09.2013р. на суму 70 000,00 грн., № 23
від 18.09.2013р. на суму 50000,00 грн., № 42 від
15.10.2013р. на суму 20 000,00 грн., № 1436 від
01.11.2013р. на суму 9852,00 грн., № 50 від 26.11.2013р.
на суму 14 422,50 грн., № 56 від 04.12.2013р. на
суму 20 000,00 грн. (а.с.36-46), а також, згідно з
випискою банку за 11.10.2011р. на суму 20000,00
грн. (а.с.28-29).

Проте, в усіх цих платіжних дорученнях
не вказано реквізитів договору,
розрахунки за яким, здійснювалися
згідно з цими дорученнями. Зокрема, не
вказано реквізитів, саме, договору
поставки № 000352 від 01.09.2011р. Тому
платежі, які здійснено згідно з цими
платіжними дорученнями неможливо
однозначно та достовірно
ідентифікувати як здійснення
відповідачем оплати вартості товару
позивача, який отриманий відповідачем,
саме, на умовах договору.

З виписки банку за 11.10.2011р. (а.с.28-29)
слідує, що товар, який відповідач
отримав від позивача на умовах
договору на підставі видаткової
накладної № 000002024 від 01.09.2011р. на суму 10
752,00 грн., разом з товаром який
відповідач отримав від позивача на
підставі видаткової накладної № 000002211
від 20.09.2011р. на суму 15720,00 грн., був
оплачений 11.10.2011р. відповідачем у сумі
20 000,00 грн.

Платіж згідно з платіжним дорученням №
50 від 26.11.2013р. на суму 14422,50 грн., на
переконання суду, можливо однозначно
та достовірно ідентифікувати як
здійснення оплати товару вартістю 14
422,50 грн., який вказаний у видаткової
накладної № 000003464 від 26.11.2013р.: у цих
платіжному дорученні та видатковій
накладній співпадають сума платежу та
вартість товару, а в якості підстави
для оплати зазначений один й той самий
рахунок, № 330 від 26.11.2013р. (а.с.25, 45).

Виходячи з наведених обставин суд
дійшов висновку про необхідність
зарахування здійснених згідно з
вказаними платіжними дорученнями
платежів та випискою банку від 11.10.2011р.,
в загальній сумі 539 952,00 грн. (без
врахування суми платежу 14 422,50 грн.
згідно з платіжним дорученням № 50 від
26.11.2013р. (а.с.45)), в оплату товару, який
вказаний у видаткових накладних
(а.с.10-24), шляхом зарахування сум таких
платежів, в першу чергу, на погашення
заборгованості відповідача з оплати
товару позивача, який був придбаний
відповідачем на умовах попередньої
оплати (тобто, не на умовах договору -
примітка суду), за накладними (а.с. 11, 15,
16, 21-25). Щодо сум зазначених платежів, в
частині, що перевищує вартість товару
переданого позивачем відповідачеві на
умовах попередньої оплати, суд дійшов
висновку про необхідність зарахування
таких сум на погашення найдавнішої за
часом виникнення, станом на дату
здійснення платежу, заборгованості з
оплати товару, який переданий
позивачем відповідачеві на умовах
договору, за накладними (а.с.10, 12-14, 17-20).

Таким чином, з загальної суми платежів
в розмірі 554 374,50 грн., згідно з
платіжними дорученнями (а.с.36-46) та
випискою банку за 11.10.2011р. (а.с.28-29) суд
зараховує:

- суму у розмірі 14 422,50 грн. як попередню
оплату товару, який вказано у
видаткової накладної № 000003464 від
26.11.2013р.;

- суму у розмірі 382 945,02 грн. як попередню
оплату товару, який вказаний у
видаткових накладних № 000002211 від
20.09.2011р., № 000000726 від 29.03.2012р., №0000737 від
02.04.2012р., № 000002579 від 01.09.2013р., №000002690 від
12.09.2013р., №000002730 від 18.09.2013р., № від
01.10.2013р.

- суму, що залишилася, після цього, а
саме, 157 006,98 грн., як оплату товару, який
відповідач отримав від позивача на
умовах договору, за видатковими
накладними №000002024 від 01.09.2011р. на суму 10
752,00 грн., № 000000549 від 14.03.2012р. на суму 27
458,44 грн., № 000000560 від 15.03.2012р. на суму 16
304,23 грн., № 000000635 від 22.03.2012р. на суму
23996,65 грн., а також, як часткову, в сумі 78
495,66 грн. оплату товару, який вказано у
видатковій накладній № 000002217 від
01.08.2013р. на суму 96161,83 грн.

Виходячи з цього, за станом на час
розгляду даної справи розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем з оплати товару, який
відповідач отримав від позивача на
умовах договору, становить 336 036,82 грн.

336 036,82 грн. = 493 043,80 грн. (загальна
вартість товару, який відповідач
отримав на умовах договору) - 157 006,98 грн.
(сума здійсненої відповідачем
часткової оплати цього товару)

Такий розрахований судом розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем за договором не перевищує 233
956,82 грн. - розміру заявлених позивачем
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача заборгованості з оплати
товару за договором.

Суд зазначає, що спір вирішується
судом, виходячи з вказаного
(визначеного) позивачем розміру
позовних вимог. Визначення розміру
позовних вимог є виключним правом
позивача. Заявлення позовних вимог про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі, який є
меншим, за фактично існуючий (дійсний)
розмір такої заборгованості,
об'єктивно, не призводить та не може
призвести до порушення прав та
ущемлення інтересів відповідача.

Відповідачем не надано будь-яких
заперечень щодо наявності у нього 233956,82
грн. заборгованості за договором з
оплати товару позивача або ж доказів
сплати цієї заборгованості (повністю
або частково).

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення з відповідача 233956,82 грн.
заборгованості з оплати товару за
договором підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України порушення зобов'язань
є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
Господарським кодексом України, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором. Згідно з ч. 6 ст.
232 цього ж Кодексу нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України та ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений ст.1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.1. договору сторони
договору несуть відповідальність
згідно з чинним законодавством
України. Згідно з п. 6.2 договору за
порушення строків оплати товару
відповідач сплачує позивачеві пеню в
розмірі 0,5 % від розміру простроченого
платежу за кожен день прострочки
оплати, але не більш ніж розмір
подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Поряд з вимогами про стягнення з
відповідача заборгованості з оплати
товару позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача 6
582,84 грн. пені. Виконаний позивачем
розрахунок цієї пені, що наведений за
текстом позовної заяви, судом
перевірено. За результатами його
перевірки суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно цього розрахунку нарахування
пені здійснено позивачем на суму
заборгованості у розмірі 233 956,82 грн. за
період часу з 20.01.2014р. по 08.04.2014р.,
включно. Відповідно ж до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Договором не
встановлено іншого строку нарахування
пені.

Таким чином, відповідно до вимог закону
(ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України) та договору нарахування пені
за 20.01.2014р., й, за відповідну кількість
днів в подальшому, може здійснюватися
лише по грошових зобов'язаннях,
виконання яких прострочено
відповідачем не раніше ніж з 20.07.2013р.

Виходячи з дат складання видаткових
накладних (а.с.10, 12-14, 17-20), за якими, за
висновком суду, передача товару від
позивача відповідачеві здійснювалася,
саме, на умовах договору, такими
зобов'язаннями, можуть бути лише
грошові зобов'язання на загальну суму
414 532,48 грн. (з ПДВ) з оплати товару, який
вказаний у видаткових накладних №
000002217 від 01.08.2013р. на суму 96 161,83 грн., №
000002355 від 15.08.2013р. на суму 101 692,07 грн., №
000002369 від 19.08.2013р. на суму 111 942,73 грн., №
000002522 від 24.08.2013р. на суму 104 735,85 грн.
(а.с.17-20).

Виходячи з дат складання цих
видаткових накладних та з урахуванням
положень п. 5.2. договору (оплата
здійснюється протягом 14 днів з моменту
отримання товару) виконання грошового
зобов'язання з оплати вказаного у цих
накладних товару є простроченим
відповідачем:

- з 15.08.2013р. по накладній № 000002217;

- з 29.08.2013р. по накладній № 000002355;

- з 02.09.2013р. по накладній № 000002369;

- з 07.09.2013р. по накладній № 000002522.

Таким чином, відповідно до вимог закону
(ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України) та договору нарахування пені
за прострочення відповідачем
виконання грошових зобов'язань щодо
оплати отриманого на підставі цих
накладних товару є правомірним:

- з 15.08.2013р. по 15.02.2014р. по накладній №
000002217;

- з 29.08.2013р. по 28.02.2014р. по накладній
№ 000002355;

- з 02.09.2013р. по 02.03.2014р. по накладній
№ 000002369;

- з 07.09.2013р. по 07.03.2014р по накладній №
000002522.

Відповідно, в межах вказаного
позивачем періоду нарахування пені, з
20.01.2014р. по 08.04.2014р., включно, правомірним
є нарахування пені за прострочення
відповідачем виконання грошових
зобов'язань щодо оплати отриманого на
підставі договору товару:

- з 20.01.2014р. по 15.02.2014р., включно (або за 27
днів) по накладній № 000002217;

- з 20.01.2014р. по 28.02.2014р., включно (або
за 40 днів) по накладній № 000002355;

- з 20.01.2014р. по 02.03.2014р., включно (або
за 42 дні) по накладній № 000002369;

- з 20.01.2014р. по 07.03.2014р., включно (або за 47
днів) по накладній № 000002522.

З урахуванням раніше наведених за
текстом даного рішення висновків суду
щодо зарахування сум проведеної
відповідачем оплати товару позивача:

- товар вартістю 96 161,83 грн., який
вказаний у видатковій накладній №
000002217 від 01.08.2013р., є оплаченим
відповідачем частково, у сумі 78495,66 грн.
(заборгованість за цією накладною
складає 17 666,17 грн. = 96 161,83 грн. - 78 495,66
грн.);

- товар, який вказаний у видаткових
накладних № 000002355 від 15.08.2013р. на суму
101692,07 грн., № 000002369 від 19.08.2013р. на суму 111
942,73 грн., № 000002522 від 24.08.2013р. на суму 104
735,85 грн., є повністю неоплаченим
відповідачем.

Судом здійснений розрахунок пені,
згідно з яким встановлено наступне.

Пеня по накладній № 000002217, за період з
20.01.2014р. по 15.02.2014р., включно, (або за 27
днів) на суму заборгованості у розмірі
17 666,17 грн., становить 169,89 грн.

169,89 грн. = ((17 666,17 грн. х 27 х 2 х 6,5 %) /100) / 365

Пеня по накладній № 000002355, за період з
20.01.2014р. по 28.02.2014р., включно, (або за 40
днів) на суму заборгованості у розмірі
101 692,07 грн., становить 1 448,76 грн.

1 448,76 грн. = ((101 692,07 грн. х 40 х 2 х 6,5 %) /100) /
365

Пеня по накладній № 000002369, за період з
20.01.2014р. по 02.03.2014р., включно, (або за 42
дні) на суму заборгованості у розмірі
111 942,73 грн., становить 1 674,54 грн.

1 674,54 грн. = ((111 942,73 грн. х 42 х 2 х 6,5 %) /100) / 365

Пеня по накладній № 000002522, за період з
20.01.2014р. по 07.03.2014р., включно, (або за 47
днів) на суму заборгованості у розмірі
104 735,85 грн., становить 1 753,25 грн.

1 753,25 грн. = ((104 735,85 грн. х 47 х 2 х 6,5 %) /100) /
365

Загальна сума вказаної пені складає 5
046,44 грн.

5 046,44 грн. = 169,89 грн. + 1 448,76 грн. + 1 674,54
грн. + 1 753,25 грн.

Під час розгляду даної справи
відповідач не надав будь-яких
заперечень щодо нарахування йому
позивачем пені у розмірі 6 582,84 грн. або
ж доказів сплати цієї пені (повністю
або частково).

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення з відповідача 6 582,84 грн.
пені підлягають частковому
задоволенню, а саме, у розмірі 5046,44 грн.
У стягненні 1 536,40 грн. пені має бути
відмовлено.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Позов задовольняється на 99,36 %.

99,36 % = ((239 003,26 грн. (розмір задоволених
позовних вимог)/(240 539,66 грн. (розмір
заявлених позовних вимог)) х 100 %

У зв'язку із цим 99,36 % або 4 780,01 грн.
судового збору має бути покладено на
відповідача, решта - на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (місце проживання:
73000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер
НОМЕР_2; р/рНОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк
Аваль" у м. Києві, МФО 380805) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(місце проживання: 25028, АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер НОМЕР_3; р/р
НОМЕР_5 в КФ ПАТ "КБ "Приватбанк", МФО 323583)
233 956 (двісті тридцять три тисячі
дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 82 коп.
заборгованості з оплати товару, 5 046
(п'ять тисяч сорок шість) грн. 44 коп. пені
та 4 780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят)
грн. 01 коп. компенсації по сплаті
судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
К.В.
Соловйов