ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.14р. Справа № 904/3401/14

За позовом Прокурора
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область, в
інтересах держави

в особі: Криворізької міської ради
Дніпропетровської області, м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

в особі: Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа",
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська
область

про стягнення 24 814,00 грн. за договором на
постачання теплової енергії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Прокурор: Матісова О.В., прокурор
прокуратури м. Дніпропетровська,
службове посвідчення № 001453 від 27.08.2012 р.

Від позивача-1: не з'явився

Від позивача-2: не з'явився

Від відповідача: Алімагомедова Г.М.,
довіреність № б/н від 22.04.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі:
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області, в особі:
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" звернувся
до господарського суду з позовом про
стягнення з Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20" суми основного боргу у розмірі 22 164,21
грн., 3 % річних - 472,37 грн., пені - 1429,42 грн.,
інфляційних - 748,00 грн. за договором
постачання теплової енергії № 649 від
24.09.2009 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на невиконання
відповідачем вимог діючого
законодавства та умов договору № 649
від 24.09.2009 р. на постачання теплової
енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
пару, а саме - порушення строків оплати
за спожиту теплову енергію за період з
01.05.2013р. по 31.01.2014р.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

Позивачі -1 -2 у призначене судове
засідання не з'явилися, пояснень щодо
причин неприбуття в судове засідання
не надали, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Відповідач надав відзив на позов в
якому зазначив, що позовні вимоги
визнає частково, пояснюючи це тим, що
поточна заборгованість виникла
внаслідок заборгованості мешканців
гуртожитку і за період з 01.05.2013р. по
31.01.2014р. заборгованість складає 22 164,21
грн. (загальний борг мешканців
гуртожитку станом на 01.06.2014р. становить
19 274,11 грн.). Станом на 01.06.2014р. у зв'язку з
несвоєчасною сплатою мешканців
Центрально - Міського та Інгулецького
районів перед КП «ЖЕО № 20» утворилась
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги у розмірі 14
232 000,80 грн., що включає в себе і
заборгованість за відпущення теплової
енергії мешканцям гуртожитку.
Враховуючи значну дебіторську
заборгованість населення у розмірі 14 232
000,80 грн., відповідач не має фінансової
можливості сплатити всю
заборгованість одразу, що складає 24 814,00
грн., оскільки це призведе до
несвоєчасного розрахунку по
заробітній платі, банкрутству
підприємства тощо.

Таким чином весь тягар по сплаті за
послуги за теплопостачання
покладеться на відповідача, який має
вимагати оплату від мешканців тільки в
межах тарифу, розрахованого відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України № 869 від 01.06.2011р. «Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій». Даний тариф
не передбачає сплати пені, а стягнути
за межами тарифу за несвоєчасну сплату
з мешканців, відповідач не
уповноважений.

У зв'язку з нарахуванням штрафних
санкцій, їх стягнення може бути
звернено на майно відповідача, яке є
комунальною власністю, що завдасть
шкоду інтересам підприємства, його
працівникам, підрядникам, а також
інтересам міста.

Відповідачем направлявся лист № 423
від 02.06.2014р. до КПТМ
«Криворіжтепломережа» із проханням
про розстрочку заборгованості до
31.05.2016р.

Позивачем прохання відповідача
задоволено, погоджено графік погашення
заборгованості строком на 24 місяці.
Відповідно листа відповідач планує
здійснити повне погашення боргу
31.05.2016р. На підставі викладеного
відповідач просить зменшити розмір
неустойки (штрафу, пені) та розстрочити
виконання рішення суду на 2 роки.

Крім того відповідач надав докази
часткової оплати боргу у сумі 1 848,00грн.
(а.с. 42, 111).

Прокурор проти зменшення пені
заперечив, щодо розстрочення сплати
боргу надав згоду на розстрочення
сплати боргу на 1 рік.

16.06.2014р. у судовому засіданні розгляд
справи відкладався до 14.07.2014р., 14.07.2014р.
розгляд справи відкладався до 21.07.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 21.07.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2009р. між Комунальним підприємством
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(далі - постачальник, позивач-2) та
Комунальним підприємством
«Житлово-експлуатаційна організація №
20» енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
пару (далі - договір).

27.10.2009 р. сторонами підписано протоком
урегулювання розбіжностей до договору
№ 649 від 24.09.2009р.

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник відпускає споживачу
теплову енергію в гарячій воді на
потреби опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та у вигляді пари на
технологічні потреби, а споживач
сплачує за отриману теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) у
строки, передбачені цим договором.

Постачальник відпускає споживачу
теплову енергію на об'єкти, вказані в
таблиці №2 згідно з встановленим
планом теплоспоживання з 12.08.2009р. по
12.08.2010р. (див. таблиця №1 та № 2, та акт
межі розподілу, як невідємної частини
договору). Оплата проводиться з
моменту зазначеного періоду дії
договору (п.1.3. Договору).

Облік споживання теплової енергії
здійснюється згідно приладів обліку
або розрахунковим способом у разі їх
відсутності (п.2.1 договору).

Пунктом 2.4. договору встановлено, що
щомісячно, в строк до 25 числа, споживач,
який має прилад обліку, інформує
постачальника про фактичне споживання
теплової енергії з наступним
складанням акту.

Відповідно до п.3.1. договору в редакції
протоколу розбіжностей оплата за
відпущену теплову енергію проводиться
Споживачем щомісяця, самостійно, в
грошовій формі, або іншими формами
розрахунку за погодженням сторін до
20-го числа місяця, наступного за
розрахунковим. В іншому випадку
постачальник має право без додаткового
попередження припинити повністю або
частково обмежити подачу теплової
енергії.

Споживач проводить передплату у
грошовій формі, у розмірі (75%) планового
місячного споживання у строк до 20 числа
кожного місяця (п. 3.5. Договору).

Згідно з п.6.1. договору, цей договір діє
з 12.08.2009р. до 12.08.2010р. і вважається
продовженим щороку, якщо за місяць до
закінчення строку не надійде заява
однієї зі сторін про відмову від цього
договору або від його перегляду. При
заяві однієї зі сторін про розірвання
договору за один місяць і відсутності
заборгованості споживача перед
постачальником договір може бути,
розірваний. При наявності
заборгованості за споживачем,
нарахування по договору закінчуються,
а договір не розривається до повного
погашення заборгованості.

Тарифи на послуги теплопостачання
передбачені постановою НКРРКП № 1844
НКРЕ України від 14.12.2010р. "Про
затвердження тарифів на теплову
енергію КПТМ "Криворіжтепломережа", що
складає 269,50 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

Позивач-2 свої зобов'язання по договору
виконав у повному обсязі, що
підтверджується виставленими на
оплату рахунками - фактурами, копії
яких знаходяться в матеріалах справи
(а.с.23-31).

Проте, відповідач виставлені рахунки
за спожиту теплову енергію своєчасно
та в повному обсязі не оплатив, на
підставі чого у нього виникла
заборгованість у сумі 22 164,21 грн., що і
стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про задоволення позову на
підставі наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Заборгованість відповідача перед
позивачем у сумі 22 164,21 грн. також
підтверджується актом взаємних
розрахунків станом на 27.05.2014р. (а.с. 50).

В ході розгляду справи відповідач
надав докази часткової оплати боргу у
сумі 1 848,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 446 від
03.06.2014р. на суму 924,00 (а.с 42) та № 500 від
11.07.2014р. на суму 924,00 (а.с. 111), у зв'язку з
чим позовні вимоги в цій частині
підлягають припиненню по п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

Доказів оплати залишившоїся частини
боргу на час розгляду даного спору
відповідач суду не надав, проти
наявності боргу не заперечив.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу у сумі 20 316,21
грн. підтверджуються матеріалами
справи, не спростовані відповідачем та
підлягають задоволенню.

Крім основного боргу прокурор просить
стягнути з відповідача пеню у сумі 1
429,42 грн. за період з 20.06.2013р. по 04.04.2014р., 3
% річних у сумі 472,37 грн. за період з
20.06.2013р. по 04.04.2014р. та інфляційні втрати
у сумі 748,00 грн. за період з липня 2012р.
по березень 2014р.

Згідно з п.3.3. договору, якщо споживач є
суб'єктом іншого сектору
господарювання економіки і не здійснює
оплату за відпущену теплову енергію в
термін, встановлений п. 3.1. договору, то
він несе відповідальність згідно до
п.п. 4-7 ст. 231 ГК України та законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 року в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення сплати.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Розрахунок пені перевірено судом, він
відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги прокурора про стягнення з
відповідача пені в сумі 1 429,42 грн. за
період з 20.06.2013р. по 04.04.2014р. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Враховуючи, що прокурором та
позивачем-2 доведено шляхом надання
належних доказів, та не заперечується
Відповідачем, що останнім допущено
порушення строків розрахунків за
відпущену теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем-2 розрахунок 3%
річних, позовні вимоги в цій частині
також підлягають задоволенню в сумі
472,37 грн. за період з 20.06.2013р. по 04.04.2014р.

Інфляційні збитки за період з липня
2012р. по березень 2014р. становлять 748,00
грн. та підлягають до стягнення.

В ході судового розгляду справи
відповідачем заявлені клопотання про
зменшення розміру пені та про
розстрочення виконання рішення
строком на 2 роки, які обґрунтовані
скрутним фінансовим становищем,
наявністю поточної заборгованості,
заборгованістю по іншим обов'язковим
платежам.

Доводи відповідача про необхідність
зменшення пені заслуговують на увагу, з
огляду на наступне.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу
України закріплено, що суд має право
зменшити розмір санкцій, якщо належні
до сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий
розмір збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені, яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання, суд
повинен з'ясувати наявність значного
перевищення розміру неустойки розміру
збитків, а також об'єктивно оцінити, чи
є даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеня виконання зобов'язань,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора.

Як встановлено матеріалами справи,
підприємство відповідача створено і
діє з метою забезпечення економічних
інтересів держави, потреб держави та
населення.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе зменшити розмір пені на 50% та
стягнути з відповідача 714,71 грн. пені.

В частині стягнення 714,71 грн. пені -
відмовити.

Щодо клопотання відповідача про
надання йому розстрочення виконання
рішення строком на 2 роки суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, зміна способу та порядку
виконання рішення, ухвали, постанови
унормовано статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Наведена норма визначає процесуальну
можливість вирішення питань,
пов'язаних із проблемами, що виникають
під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Розстрочка - це виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки
визначається господарським судом.

Підставою для розстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють або роблять
неможливим виконання рішення у строк.

При вирішенні питання про розстрочку
виконання рішення господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, скрутний матеріальний стан,
стосовно юридичної особи - наявну
загрозу банкрутства, відсутність
коштів на банківських рахунках і майна,
на яке можливо було б звернути
стягнення, щодо як фізичних, так і
юридичних осіб - стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен
враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк, але перш
за все повинен враховувати такі ж
наслідки і для стягувача при затримці
виконання рішення та не допускати їх
настання.

Господарський суд, дослідивши докази
та надавши оцінку наведеним
відповідачем обставинам, викладеним
вище дійшов висновку про можливість
задоволення клопотання відповідача
про надання розстрочки виконання
рішення суду на 2 роки, враховуючи, що
відповідачем надано докази часткової
оплати боргу та надано графік
погашення боргу, який узгоджено з
Комунальним підприємством теплових
мереж "Криворіжтепломережа" (а.с. 45), а
саме з оплатою відповідачем боргу в
сумі 22 251,29 грн. рівними частками:

- до 31 липня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 серпня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 30 вересня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 жовтня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 30 листопада 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 грудня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 січня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 28 лютого 2015р.- 927,14 грн.,

- до 31 березня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 квітня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 травня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 червня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 липня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 серпня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 вересня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 жовтня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 листопада 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 грудня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 січня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 29 лютого 2016р. - 927,14 грн.,

- до 31 березня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 30 квітня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 31 травня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 30 червня 2016р. - 927,14 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України, приймаючи до уваги, що спір
доведено до розгляду в суді з вини
відповідача, суд вважає за можливе
покласти на нього судові витрати у
справі в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 627,
629 Цивільного кодексу України, п. 1-1 ст.
80, ст. ст. 193, 199, 231 Господарського
кодексу України ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75,
82-85, 87, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово - експлуатаційна організація
№ 20» (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, будинок 60,
) на користь
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, )
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 20 316,21 грн. (двадцять
тисяч триста шістнадцять грн. 21 коп.),
пені - 714,71 грн. (сімсот чотирнадцять грн.
71 коп.), 3 % річних - 472,37 грн. (чотириста
сімдесят дві грн. 37 коп.), інфляційних
втрат - 748,00 грн. (сімсот сорок вісім грн.
00 коп.), про що видати наказ.

Розстрочити виконання рішення у
справі в частині стягнення
заборгованості в розмірі 22 251,29 грн. на 2
(два) роки з оплатою Комунальним
підприємством «Житлово -
експлуатаційна організація № 20» (50002,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Лермонтова, будинок 60, ) боргу в сумі 22 251,29 грн.
рівними частками:

- до 31 липня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 серпня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 30 вересня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 жовтня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 30 листопада 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 грудня 2014р. - 927,14 грн.,

- до 31 січня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 28 лютого 2015р.- 927,14 грн.,

- до 31 березня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 квітня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 травня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 червня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 липня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 серпня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 вересня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 жовтня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 30 листопада 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 грудня 2015р. - 927,14 грн.,

- до 31 січня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 29 лютого 2016р. - 927,14 грн.,

- до 31 березня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 30 квітня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 31 травня 2016р. - 927,14 грн.,

- до 30 червня 2016р. - 927,14 грн., про що
видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово - експлуатаційна організація
№ 20» (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, будинок 60,
) в доход Державного
бюджету України в особі Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.
Шевченка, 7; , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, р/рахунок
3005, МФО 805012, КБКД 22030001; призначення
платежу - судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891, пункт 2.1.) судовий збір в розмірі 1
827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім грн. 00 коп.), про що видати наказ.

В частині стягнення основного боргу у
сумі 1 848,00 грн. провадження - припинити.

В частині стягнення пені у сумі 741,71 грн.
- відмовити.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 23.07.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко