ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 р.
Справа № 923/21/13-г

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Міського комунального
підприємства "Херсонтеплоенерго"

до: Публічного акціонерного товариства
"Херсонська теплоелектроцентраль"

про стягнення 1 606 564,69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Тайльмайєр А.М. дов.
№3416-15 від 14.11.2012 р., Гурська О.А., дов. №
112-15 від 14.01.2013 р.;

від відповідача - Калганова Ю.М., дов.
№01-4/33 від 29.07.2013 р.

Міське комунальне підприємство
"Херсонтеплоенерго" звернулося до
господарського суду Херсонської
області з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Херсонська теплоелектроцентраль" про
відшкодування понесених фактичних
витрат за надані послуги із
транспортування теплової енергії у
розмірі 1 606 564 грн. 69 коп.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 12 лютого 2013
року позовні вимоги Міського
комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" задоволено
частково. З відповідача на користь
позивача стягнуто 1 562 714 грн. 24 коп.
боргу, 11 272 грн. 04 коп. 3% річних та 31 479
грн. 73 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Херсонської
області від 12 лютого 2013 року Публічне
акціонерне товариство "Херсонська
теплоелектроцентраль" звернулося до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.04.2013 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" задоволено.
Рішення господарського суду
Херсонської області від 12 лютого 2013
року скасовано.

Не погоджуючись з постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
11.04.2013 року Міське комунальне
підприємство "Херсонтеплоенерго"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20 червня 2013 року касаційну
скаргу задоволено частково. Постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 11.04.2013 року та рішення
господарського суду Херсонської
області від 12 лютого 2013 року скасовано,
а справу передано на новий розгляд.

Розпорядженням господарського суду
Херсонської області № 90 від 11.07.2013р. та
відповідно до повторного
автоматичного розподілу справ, справу
передано до провадження судді
Людоговської В.В.

Відповідно до наказу № 01.02-02/2 від 03.02.14
р. про внесення змін до облікових даних
та особових документів судді
Людоговської В.В., прізвище
"Людоговська" змінено на прізвище
"Литвинова".

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 16.08.2013р.
провадження по справі № 923/21/13-г
зупинено та призначено
судово-економічну та
інженерно-технічну експертизи,
проведення яких доручено Херсонському
відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

02 жовтня 2013 року до господарського суду
Херсонської області надійшов лист № 384
від 18.09.2013р. від Херсонського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз з повідомленням про
неможливість проведення
інженерно-технічної експертизи, у
зв'язку з відсутністю фахівця за
спеціальністю 10.6. "Дослідження об'єктів
нерухомості, будматеріалів,
конструкцій та відповідних
документів".

Листом господарського суду
Херсонської області від 04 жовтня 2013
року № 923/21/13-г/8742/13, судом погоджено
проведення Херсонському відділенню
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз тільки
судово-економічної експертизи.

09 квітня 2014 року до господарського суду
Херсонської області надійшов лист
Херсонського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз з висновком
судово-економічної експертизи № 377/328/329
від 31.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 09 квітня 2014
року провадження по справі № 923/21/13-г
поновлено для вирішення питання
відносно проведення
інженерно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 05 травня 2014
року провадження по справі № 923/21/13-г
зупинено. Призначено проведення
інженерно-технічної експертизи,
проведення якої доручено Одеському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

17 червня 2014 року до господарського
суду Херсонської області надійшов лист
№ 11-39/1861 від 11.06.2014 року Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, в якому повідомляється про
неможливість проведення експертизи,
оскільки в інституті відсутні
спеціалісти відповідного фаху.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

З метою забезпечення належного
утримання та сталої роботи в
опалювальний період теплових мереж та
центральних теплових пунктів, рішенням
Херсонської міської ради № 431 від 25.11.2011
р. (а.с.10) було надано згоду на
розірвання з 01.12.2011 р. договору
управління комунальним майном від
25.06.2007р. № 30у, укладеного між
Херсонською міською радою та ТОВ
"Херсонтепломережі" та передано до
господарського відання МКП
"Херсонтеплоенерго" об'єкти згідно із
актом інвентаризації та актом
приймання-передачі теплотрас, які
знаходились в управлінні ТОВ
"Херсонтепломережі". На підставі Наказу
МКП "Херсонтеплоенерго" № 348 від
30.12.2011р., для забезпечення сталої роботи
об'єктів теплозабезпечення, які були
прийняти на баланс, з 01.01.2012р. було
створено тепло-транспортувальну
дільницю із транспортування теплової
енергії виробництва ПАТ "Херсонська
ТЕЦ".

Відповідно до рішення Херсонської
міської ради № 579 від 24.02.12р. означені
об'єкти за актами інвентаризації від
10.02.12р. вилучено у МКП
"Херсонтеплоенерго" та передано в
управління ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль". Пунктами 3, 5
вказаного рішення вирішено укласти від
імені Херсонської міської ради з ПАТ
"Херсонська ТЕЦ" договір управління
майном, а МКП "Херсонтеплоенерго"
зобов'язано передати об'єкти зі
складанням актів прийняття-передачі.

Матеріалами справи підтверджено і
відповідачем не заперечується той
факт, що в лютому, березні та квітні 2012
р. експлуатацію теплових мереж та
теплових пунктів для транспортування
теплової енергії до житлових будинків
споживачів в опалювальний період 2012 р.
здійснював позивач, який з метою
недопущення зриву опалювального
сезону 2011-2012 р. транспортував теплову
енергію, що поставляв відповідач для
забезпечення опалення споживачів
міста (населення та закладів
соціальної сфери міста).

Судом також встановлено, що між
позивачем та відповідачем відповідний
договір на транспортування теплової
енергії не укладено, оскільки не
врегульовано питання транспортування
теплової енергії тепломережами
комунальної власності міста та
проведення торгів на закупівлю послуг
з транспортування теплової енергії за
легітимно встановленим тарифом.
Окремого тарифу на транспортування
теплової енергії, затвердженого НКРЕ,
немає, тому позивач запропонував
відповідачу транспортувати теплову
енергію за тарифом, затвердженим
Рішенням Виконавчого комітету
Херсонської міської ради від 27.12.2010 р.
№7363 для ТОВ «Херсонтепломережі», в
розмірі економічно обґрунтованих
витрат на транспортування теплової
енергії виробництва ПАТ «Херсонська
ТЕЦ» споживачам по мережах комунальної
власності та забезпечення їх сталого
функціонування. Таким чином, судом
встановлено, що з метою недопущення
зриву опалювального сезону 2011-2012 року
позивач транспортував теплову енергію
із забезпеченням опалення споживачів
міста (населення та закладів
соціальної сфери міста) без укладеного
договору.

В позовній заяві МКП
"Херсонтеплоенерго" стверджує, що
надало відповідачу послуги із
транспортування теплової енергії в
лютому 2012 р. на суму 703 788,89 грн., березні
2012 р. на суму 690 087,17 грн. та квітні 2012 р.
на суму 168 838,18 грн., а всього вартістю 1 562
714,24 грн., що підтверджується
калькуляцією фактичної вартості
послуг із транспортування теплової
енергії виробництва ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль" (а.с. 11-13) та
відповідними рахунками на оплату № 1601
від 28.02.2012 р., № 1602 від 29.03.2012 р., № 1603 від
30.04.2012 р. (а.с. 17-19).

Відповідач надані послуги із
транспортування теплової енергії в
лютому, березні та квітні 2012 р. не
оплатив, посилаючись на те, що
Позивачем не підтверджено належними
доказами здійснення фактичних витрат
та їх розмір на транспортування
теплової енергії.

Враховуючи викладене, для роз'яснення
питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, згідно приписів ст.
41 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
призначив судову експертизу.

Ухвалою Господарського суду
Херсонської області від 16 серпня 2013
року зупинено провадження по справі та
призначено судово-економічну
експертизу, проведення якої доручено
Херсонському відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз (м. Херсон, вул. 28 армії, 6).

На вирішення судово-економічної
експертизи поставлено наступні
питання:

1. Яка кількість персоналу залучена на
обслуговування обладнання, задіяного в
транспортуванні теплової енергії
виробництва ПАТ «Херсонська ТЕЦ»,
згідно штатного розкладу та згідно
регістрів бухгалтерського обліку?

2. Яку суму складає заробітна плата на
визначену кількість обслуговуючого
персоналу, задіяного в транспортуванні
теплової енергії виробництва ПАТ
«Херсонська ТЕЦ» та яка віднесена на
витрати (єдиний внесок на обов'язкове
державне соціальне страхування) за
даними бухгалтерського обліку МКП
«Херсонтеплоенерго»?

3 Яка сума витрат віднесена до
фактичної вартості послуг по
транспортуванню теплової енергії,
відповідно до регістрів
бухгалтерського обліку МКП
«Херсонтеплоенерго»?

4. Які фактичні витрати понесені на
придбання матеріалів на поточний
ремонт?

5. Яку суму складають загально
виробничі та адміністративні витрати
відносно фактичних витрат по
транспортуванню теплової енергії
виробництва ПАТ «Херсонська ТЕЦ»?

6. На яку суму та які основні засоби
задіяні в обслуговуванні дільниці з
транспортування теплової енергії?

7. Яку суму амортизаційних відрахувань
віднесено до фактичної вартості
послуги з транспортування теплової
енергії згідно бухгалтерського обліку
МКП «Херсонтеплоенерго»?

8. Чи відповідає калькуляція фактичної
вартості послуг дільниці по
транспортуванню теплової енергії
витратам, згідно даних бухгалтерського
обліку?

9. Чи затверджено вартість послуги з
транспортування теплової енергії, що
надавались МКП «Херсонтеплоенерго»
Публічному акціонерному товариству
«Херсонська ТЕЦ» Національною
комісією, що здійснює регулювання у
сфері комунальних послуг України або
іншим уповноваженим органом?

10. Чи відповідають калькуляції
фактичної вартості послуг дільницею із
транспортування теплової енергії,
виробництва ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за
лютий, березень, квітень 2012 року
вимогам (далі - калькуляції) Порядку
формування тарифів на теплову енергію,
її виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011
р. №869 та Порядку формування тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування та постачання,
затвердженому Постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 17.02.2011 №242, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 17.03.2011
за №366/19104 в цілому та зокрема з таких
питань:

10.1. Чи правомірно визначено статті
витрат «Калькуляцій»?

10.2. Чи правомірно застосовано норму
прибутку та у разі, якщо правомірно, то
чи правильно визначено її розмір (5%)?

10.3. Чи відповідають «Калькуляції»
додатку 4 Порядку формування тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування та постачання,
затвердженому постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України?

10.4. Чи здійснюється окремий облік
витрат, пов'язаних з утриманням
теплових мереж, тепло пунктів,
обладнання, задіяних в транспортуванні
теплової енергії саме ПАТ «Херсонська
ТЕЦ»?

10.5. Чи відповідають дані «Калькуляцій»
первинним бухгалтерським документам?

10.6. Чи правильно здійснено визначення
обсягів витрат по кожній статті
«Калькуляцій»?

11. Чи здійснюється МКП
«Херсонтеплоенерго» облік обсягів
послуг з транспортування теплової
енергії в Гкал?

12. Чи можливо визначити заборгованість
за надані послуги за умови відсутності
інформації про обсяг наданих послуг?

Як встановлено у висновку № 377/328329
судової економічної експертизи у
справі 923/21/13-г від 31 березня 2014 року, МКП
"Херсонтеплоенерго" у відповідності з
нормами законодавства, чинного у
період надання вищевказаних послуг,
правомірно врахувало в фактичній
калькуляції вартості послуг Дільницею
із транспортування теплової енергії
виробництва ПАТ "Херсонська ТЕЦ" всі
зазначені статті витрат. Але до складу
витрат в сумі 1 562 714 грн. 23 коп.
необґрунтовано віднесено витрати на
загальну суму 37 392 грн. 41 коп., в тому
числі за статтями:

- "Витрати на оплату праці" завищена на 9
567 грн. 95 коп.;

- "Єдиний соціальний внесок на
обов'язкове державне соціальне
страхування" завищена на 3 545 грн. 85 коп.;

- "Електроенергія" завищена на 10 888 грн. 36
коп.;

- "Загальновиробничі витрати" завищена
на 4 560 грн. 41 коп.;

- "Адміністративні витрати" - завищена
на 1 113 грн. 94 коп.;

- "Прибуток" завищена на 1 483 грн. 83 коп.;

- "ПДВ" завищена на 6 232 грн. 07 коп.

Таким чином відповідно до таблиці № 3
порівняння витрат, віднесених до
фактичної вартості послуг Дільниці із
транспортування теплової енергії
виробництва ПАТ "Херсонська ТЕЦ" за
лютий-квітень 2012р., за даними МКП
"Херсонтеплоенерго" та експерта,
зазначеної у висновку
судово-економічної експертизи,
експертом прийнято всього вартість
послуг з ПДВ:

1. За лютий 2012 року - 703 788,89 грн.;

2. За березень 2012 року - 675 441,83 грн.

3. За квітень 2012 року - 146091,11 грн.

Відхилення за березень складає 14 645,33
грн., в тому числі:

· витрати на оплату праці - 1 999,56
грн.;

· єдиний соціальний внесок - 741,04
грн.;

· електроенергія - 6 660,23 грн.;

· загальновиробничі витрати - 1 786,16
грн.;

· адміністративні витрати - 436,29
грн.;

· прибуток - 581,16 грн.;

· ПДВ 2 440,89 грн.

3. За квітень 2012 року - 146 091,11 грн.;

Відхилення за квітень складає 22 74,07
грн., в тому числі:

· витрати на оплату праці - 7 568,39
грн.;

· єдиний соціальний внесок - 2 804,81
грн.;

· електроенергія - 4 228,13 грн.;

· загальновиробничі витрати - 2 774,25
грн.;

· адміністративні витрати - 677,65
грн.;

· прибуток - 902,66 грн.;

· ПДВ 3 791,18 грн.

Всього прийнято експертом 1 525 321,82 грн.,
а відхилення складає - 37 392, 41 грн.

На вирішення судової
інженерно-технічної експертизи судом
було поставлено наступні питання:

1. Який обсяг теплової енергії (в Гкал)
фактично транспортовано МКП
«Херсонтеплоенерго» протягом спірного
періоду лютий - квітень 2012 року?

2. Чи можливо на момент проведення
експертизи встановити фактичний обсяг
теплової енергії (в Гкал),
транспортованої МКП
«Херсонтеплоенерго» протягом
лютого-квітня 2012 року?

3. Якими засобами МКП
«Херсонтеплоенерго» здійснює облік
транспортованої теплової енергії?

4. Чи встановлено на мережах МКП
«Херсонтеплоенерго» обладнання та/або
прилади обліку, які б дозволяли
визначати обсяг теплової енергії, що
транспортується по мережам МКП
«Херсонтеплоенерго» безпосередньо під
час транспортування, тобто в момент
давання послуги?

5. Обсяг втрат теплової енергії при
транспортуванні, що мав місце у
лютому-квітні 2012 року?

6. Який суб'єкт господарювання, з
урахуванням права власності та
обов'язку забезпечення безпечної
експлуатації мереж, зобов'язаний
визначати обсяг теплової енергії, що
транспортується?

Суд звертає увагу сторін, що 17.06.2014 року
від Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшло
повідомлення про неможливість
проведення інженерно-технічної
експертизи, оскільки в інституті
відсутні спеціалісти відповідного
фаху.

На підставі зазначеного, відповідно до
ст. 11 ЦК України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій, що не
передбачені цими актами, але
породжують цивільні права та обов'язки
не лише на підставі договорів та інших
правочинів, а і на підставі інших
юридичних фактів, яким і є факт
споживання послуг транспортування
теплової енергії.

Статтею 173 ГК України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що між позивачем та
відповідачем відповідно до ст. 174 і ч. 1
ст. 181 ГК України склалися господарські
правовідносини з надання послуг.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Аналіз фактичних обставин справи в
сукупності з наведеними нормами права
свідчить про те, що між сторонами
виникли господарські відносини, що
породили взаємні зобов'язання, а саме:
зобов'язання позивача з надання
відповідачу послуг з транспортування
теплової енергії та зобов'язання
відповідача оплатити спожиті послуги
позивача.

Як вбачається із матеріалів справи,
письмових договорів, в яких були б
обумовлені тарифи, строки оплати
наданих послуг, - сторони не укладали.
Тобто строки оплати наданих послуг
сторонами не обумовлені. За таких
обставин сторони повинні керуватись
ст.530 ЦК України, відповідно до якої,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога від 25.09.2012р. за № 2226-15
про здійснення оплати боргу в сумі 1 815
994 грн. 90 коп., яка отримана відповідачем
27.09.2012р. Відповідач повинен був
здійснити оплату у семиденний строк
від дня отримання вимоги, тобто до
04.10.2012 р., чого зроблено не було.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення містить ст. 193 ГК України.

Враховуючи викладене, з урахуванням
висновку судово-економічної
експертизи по справі, суд дійшов
висновку, що задоволенню підлягають
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 703788,89 грн. за послуги із
транспортування теплової енергії в
лютому 2012 року, 675441,83 грн. - в березні 2012
року, 146091,11 грн. - в квітні 2012 року, разом
- 1525321,83 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 7 151,93
грн. інфляційних втрат та 36 698,52 грн. 3%
річних судом встановлено наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається з розрахунку боргу,
наданого позивачем до позовної заяви,
нарахування інфляційних здійснено за
період з 01.02.2012 р. по 30.09.2012 р. Проте, як
було зазначено вище відповідач
зобов'язаний був здійснити оплату
послуг до 04.10.2012 р., отже прострочення
оплати позивачем послуг виникло з
05.10.2012 р.

Враховуючи наведене, інфляційні втрати
за період до виникнення прострочення
оплати розраховані позивачем
безпідставно. У зв'язку з цим позовні
вимоги в частині стягнення 7151,93 грн.
інфляційних втрат задоволенню не
підлягають.

Крім того, 3% річних можуть бути також
нараховані лише з 05.10.2012 р. А тому
позивачем безпідставно здійснено їх
нарахування починаючи з 01.03.2012 р. по
31.12.2012 р.

Суд за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи «Ліга» (з врахуванням
Порядку проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій,
затвердженого листом Верховного суду
України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ») перевірив розрахунки в частині
стягнення 3 % річних і зазначає, що сума
3% річних за період з 05.10.2012 р. по 31.12.2012 р.
складає 11032,47 грн. (за послуги по
транспортуванню в лютому 2012 року -
річні з 05.10.2012 року по 31.12.2012 року - 5090,42
грн.; за послуги по транспортуванню в
березні 2012 р. - 4885,39 грн.; за послуги по
транспортуванню в квітні 2012 р. - 1056,66
грн.).

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. За приписами статті 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Позивачу на підставі ст..49 ГПК України
відшкодовуються судові витрати за
рахунок відповідача.

Відповідно до ст.44 ГПК України, до
складу судових витрат включаються
витрати за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, тому з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню грошові
кошти за проведення експертизи в
розмірі 16009,92 грн.

На підставі вищевикладених норм права
та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -
суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» (73036, м. Херсон,
Бориславське шосе, 1, р/р невідомий, ) на користь Міського
комунального підприємства
«Херсонтеплоенерго»(73000, м. Херсон,
Острівське шосе, 1, р/р 0 ХФ
«Південний», МФО 352640, код ЄДРПОУ 31653,83 грн. боргу, 11032,47 грн. 3% річних,
16009,92 грн. судових витрат за проведення
експертизи, в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору в сумі
30727,09 грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

3.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.06.2014р.

Суддя
В.В.Литвинова