ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.Справа № 923/734/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Журавльова
О.О.

(склад судової колегії змінено
відповідно до розпорядження голови
суду від 28.07.2014р. №410)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 30.07.2014р.:

від позивача: Єгоров В.С., довіреність №
14-137 від 13.05.2014р.;

від відповідача: Зеленюк І.С.,
довіреність № 2 від 08.01.2014р.;

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради

на рішення господарського суду
Херсонської області

від 12 червня 2014 року

по справі № 923/734/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради

про стягнення 981241,91 грн.

Повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 30.07.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 12.06.2014р. по
справі №923/734/14 (суддя Литвинова В.В.)
задоволено позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради про стягнення 981241,91 грн.: з
відповідача на користь позивача
стягнуто суму основного боргу у
розмірі 765910,00 грн., 95540,71 грн. пені, 7%
штрафу у розмірі 55785,16 грн., 27747,31 грн.
інфляційних втрат, 3% річних у розмірі
36258,73 грн. та 19624,84 грн. судового збору з
посиланням на те, що відповідачем не
виконано належним чином зобов'язання
за договором купівлі-продажу
природного газу №15/25-ТЕ-12 від 05.03.2012р. в
частині повної та своєчасної оплати, що
стало підставою для нарахування
штрафних санкцій у вигляді пені та
штрафу, а також 3% річних та інфляційних
втрат.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернулося КП
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради з апеляційною скаргою, в
якій відповідач просить скасувати
рішення господарського суду
Херсонської області від 12.06.2014р. по
справі №923/734/14 в частині стягнення сум
пені та штрафу та прийняти нове
рішення, яким відмовити ПАТ «НАК
"Нафтогаз України" в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення сум
штрафу та пені, мотивуючи це тим, що
діяльність підприємства відповідача є
збитковою, оскільки внаслідок
невідповідності фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджуються органами місцевого
самоврядування, виникла різниця в
тарифах на теплову енергію, яка має
відшкодовуватися державою та яка не
була погашена, що впливає на
неспроможність відповідача виконувати
свої зобов'язання, у зв'язку з чим
скаржник просить зменшити розмір пені
та штрафу.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги КП
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради, заслухавши представників
сторін, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених
фактичних обставин справи,
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення, колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.03.2012р. між Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (продавець,
позивач) та комунальним підприємством
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради (покупець, відповідач)
укладено договір про закупівлю
природного газу № 15/25-ТЕ-12, за умовами
якого продавець зобов'язується
поставити покупцеві імпортований
природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД
2711 21 00 000, ввезеного на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"), а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
п.1.2, газ, що постачається за цим
договором, використовується покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями,
використання газу покупцем для інших
потреб не є предметом цього договору
(п.1.1 договору).

Пунктом 1.2. договору встановлено, що
продавець передає покупцеві в період з
01 січня 2012 р. по 31 грудня 2012 р. газ в
обсягом до 2530 тис.куб.м., у тому числі по
місяцях кварталів (тис. куб.м.):

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць
Обсяг Місяць Обсяг січень 600
квітень 50 липень - жовтень 130
лютий 500 травень - серпень -
листопад 400 березень 400 червень -
вересень - грудень 450 I кв. 1500 II
кв. 50 III кв. - IV кв. 980

Відповідно до п. 3.1. договору ціна за 1000
куб.м. природного газу, що
використовується для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням становить 1091,00 грн. з
урахування збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів та
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1 091 грн. 00 коп., крім
того ПДВ - 1 309 грн. 20 коп.

Ціна за 1000 куб.м. природного газу, що
використовується для виробництва
теплової енергії, яка споживається
релігійними організаціями становить 1
248 грн. 08 коп. з урахування збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів та транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб.м. природного газу - 1 248 грн. 08
коп., крім того ПДВ: на газ - 0% на послуги
з транспортування - 20% - 61,12 грн., всього з
ПДВ - 1 309 грн. 20 коп.

Загальна вартість цього Договору на
дату його укладення становить 2 760 230
грн., крім того ПДВ - 552 046 грн., разом з
ПДВ - 3 312 276,00 грн.

Згідно з п.4.1. договору оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

За положеннями п. 7.1 договору у разі
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань за договором
сторони несуть відповідальність,
передбачену законами України та цим
договором.

Згідно з п. 7.3. договору у разі порушення
покупцем умов п. 4.1. цього договору,
покупець зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

20.07.2012р. сторони уклали додаткову угоду
№1 до договору про закупівлю
природного газу № 15/25-ТЕ-12 від 05.03.2012р.,
якою погодили новий графік обсягів
поставки природного газу та ціну
договору.

Матеріали справи свідчать, що на
виконання умов договору, позивач
протягом березня- грудня 2012 року
поставив, а відповідач прийняв
природний газ в обсязі 971,372 тис. м3, на
загальну суму 1271720,24 грн., що
підтверджуються актами приймання -
передачі природного газу: від 31.03.2012р.
за березень на суму 490 301,96 грн.; від
30.04.2012р. за квітень на суму 13 182,34 грн.;
від 31.10.2012р. за жовтень на суму 48 830,54
грн.; від 30.11.2012р. за листопад на суму 320
120,35 грн.; від 31.12.2012р. за грудень на суму
399 285,05 грн. (арк. спр. 28-32).

Як стверджує позивач, відповідач
виконав свої зобов'язання щодо оплати
за отриманий газ не у повному обсязі і
станом на 13.05.2014р. сума основної
заборгованості складає 765 910,00 грн.

Вищезазначені обставини стали
підставою звернення ПАТ «НАК "Нафтогаз
України" до господарського суду
Херсонської області з позовними
вимогами про стягнення з КП
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради 981 241 грн. 91 коп., а саме:
суми основного боргу у розмірі 765 910 грн.
00 коп., 95 540 грн. 71 коп. пені, 7% штрафу у
розмірі 55 785 грн. 16 коп., 27 747 грн. 31 коп.
інфляційних втрат та 3 % річних у
розмірі 36 258 грн. 73 коп.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 Цивільного Кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

За ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, а також покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору, позивач
протягом березня- грудня 2012 року
поставив, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 1271720,24
грн., що підтверджуються актами
приймання - передачі природного газу,
наявними в матеріалах справи.

Проте відповідач, в порушення умов
договору, лише частково сплатив за
отриманий природний газ, внаслідок
чого у нього перед ПАТ «НАК "Нафтогаз
України" утворилася заборгованість у
розмірі 765 910,00 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Апеляційний господарський суд
зазначає, що матеріали справи не
містять доказів, в розумінні ст.ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, виконання відповідачем
зобов'язань в цій частині, до того ж,
відповідач не заперечує про наявність
заборгованості перед ПАТ «НАК
"Нафтогаз України" розмірі 765 910,00 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини,
колегія суддів вважає, що позовна
вимога про стягнення основного боргу є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, ПАТ
«НАК "Нафтогаз України", крім основного
боргу просило стягнути з КП
"Цюрупинськ-Сервіс" Цюрупинської
міської ради 95540 грн. 71 коп. пені та 7%
штрафу у розмірі 55785 грн. 16 коп.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлена неустойка (пеня, штраф), то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

За ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.2 стаття 231
Господарського кодексу України
можливе одночасне стягнення пені та
штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань. В інших
випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передати в договорі одночасне
стягнення пеня та штрафу. що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 Цивільного
кодексу України. Аналогічна позиція
висловлена у постанові Верховного Суду
України від 27.04.2012 року у справі №
3-24гс12.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписом ст. Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та ч.2
ст. 343 Господарського кодексу України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня. Якщо в укладеному
сторонами договорі зазначено вищий
розмір пені, ніж передбачений у цій
нормі, застосуванню підлягає пеня в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ.

Згідно з п. 7.3. договору у разі порушення
покупцем умов п. 4.1. цього договору,
покупець зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

Апеляційний господарський суд,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені та штрафу,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що їх нарахування є
правомірним, а розрахунок правильним,
тому дані позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовну
вимогу щодо стягнення з відповідача 27747
грн. 31 коп. інфляційних втрат та 3 %
річних у розмірі 36258 грн. 73 коп.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних
страт, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає його
правильним, відтак, вказана позовна
вимога є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Щодо посилання відповідача на
відсутність його вини в несвоєчасних
розрахунках через невідшкодування
різниці в тарифах на теплову енергію та
у зв'язку з цим збитковістю
підприємства, що є підставою для
зменшення штрафних санкцій,
апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування ГПК
України" вирішуючи питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання,
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Колегія суддів зазначає, що
нарахування відповідачу пені та штрафу
є наслідком тривалого прострочення
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором, крім того,
відповідачем не надано жодних належних
доказів в підтвердження підстав для
зменшення пені та штрафу, оскільки
питання про зменшення штрафних санкцій
судом вирішується з урахуванням
матеріальних інтересів сторін, їх
фінансованого стану, ступеню вини
відповідача у виникненні спору,
наявності інфляційних процесів в
економіці держави та інших обставин
справи, які б свідчили про можливість
зменшення пені.

Крім того, відсутність у боржника
коштів не є підставою для звільнення
боржника від господарсько-правової
відповідальності.

Таким чином, апеляційний господарський
зазначає про відсутність підстав для
зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи вищенаведене, Одеський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Херсонської
області від 12.06.2014р. по справі №923/734/14
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу КП "Цюрупинськ-Сервіс"
Цюрупинської міської ради - без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду
Херсонської області від 12.06.2014р. по
справі №923/734/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
04.08.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева
Т.Я.

Суддя
Журавльов О.О.