РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

29 липня 2014 року
Справа № 918/595/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Маціщук А.В.

судді
Гулова А.Г. ,

судді
Сініцина Л.М.

за участю представників сторін:

позивача - дир. Чуздюка О.І., пред-ків
Приходько Т.В. (пост.дов. №243 від 28.07.2014
р.), Петрука Р.М. (пост.дов. №244 від 28.07.2014
р.)

відповідача - нач.юр.від. Салійчук Н.В.
(пост.дов. №01/15-82 від 21.03.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргупозивача на рішення
господарського суду Рівненської
області від 18.06.14 р. у справі № 918/595/14

за позовом комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради

до Радивилівської районної ради
Рівненської області

про стягнення в сумі 102 686 грн. 30 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського
суду Рівненської області від 18.06.2014 р. у
справі № 918/595/14 (суддя Корсун В.Я.)
відмовлено в задоволенні позову
комунального підприємства
«Радивилівтеплосервіс»
Радивилівської районної ради до
Радивилівської районної ради
Рівненської області про стягнення в
сумі 102686 грн..

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач комунальне підприємство
«Радивилівтеплосервіс»
Радивилівської районної ради подало
апеляційну скаргу, у якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що
господарським судом не надано належну
оцінку тому факту, що Радивилівською
районною радою було порушено умови
договору, а саме: не було повідомлено
комунальне підприємство
«Радивилівтеплосервіс» про збільшення
опалювальної площі. Таким чином,
Радивилівська районна рада отримувала
послуги по теплопостачанню площі 192,32
кв.м., за які не здійснила оплату у
зв'язку з порушенням п.3.2.2 договору.

Посилаючись на норми ст.714 Цивільного
кодексу України, скаржник зазначає, що
за договором постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. На думку
скаржника, в порушення вказаної норми
законодавства Радивилівська районна
рада не оплатив вартість спожитих
послуг на опалювальній площі 192,32 кв.м.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач Радивилівська районна рада
заперечує її доводи, вважає
оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим і просить залишити його
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. Спростовуючи доводи
скаржника, відповідач вказує, що за
період з 01.01.2010 р. по 31.12.2013 р. позивач
самостійно укладав окремі договори з
іншими споживачами теплової енергії,
які займають приміщення по
вул.І.Франка,11 в м.Радивилів, і
споживачі самостійно сплачували за
спожиту теплову енергію. Позивач
самостійно визначав опалювальну площу
без погодження з районною радою. Таким
чином, договір № 24 укладено із
споживачем теплової енергії, а не з
власником приміщення по вул.І.Франка, 11.

Відповідач стверджує, що районна рада
як споживач теплової енергії вчасно
виконувала свої договірні
зобов'язання, в тому числі щодо сплати
за спожиту теплову енергію, про що
свідчать додані до матеріалів справи
копії платіжних доручень. Інших
договорів чи додаткових угод, які б
свідчили про зміну площі, що
використовувалась районною радою
укладено не було. Претензій з боку
позивача щодо невиконання умов
договору та пропозицій щодо зміни умов
договору не надходило. Відповідач
зазначає, що комунальне підприємство
«Радивилівтеплосервіс» повинно було
здійснювати належний контроль за
якістю та повнотою надання відповідних
послуг, в тому числі - щодо опалюваної
площі, яка є основною складовою при
визначенні вартості наданих послуг.
Однак, позивачем на протязі спірного
періоду жодного разу не було проведено
звірки опалювальної площі із
споживачем. Таким чином, позивач
допустив бездіяльність, на підставі
чого збитків зазнало комунальне
підприємство «Радивилівтеплосервіс».

Представники позивача в судовому
засіданні 29.07.2014 р. підтримали вимоги
апеляційної скарги повністю та надали
пояснення по суті спору. Рішення
господарського суду Рівненської
області від 18.06.2014 р. у справі № 918/595/14
вважають незаконним, просять суд
задоволити апеляційну скаргу.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення апеляційної скарги з
підстав, викладених у відзиві. Просить
рішення господарського суду
Рівненської області від 18.06.2014 р. у
справі № 918/595/14 залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню. При цьому
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 01.01.2010 р.
комунальним підприємством
«Радивилівтеплосервіс» (підприємство)
та Радивилівською районною радою
(споживач) укладено договір № 24 на
відпуск теплової енергії, згідно з п.1.1
якого підприємство зобов'язане
надавати споживачеві теплову енергію,
а споживач, в свою чергу, зобов'язаний
прийняти та оплатити теплову енергію
за встановленими тарифами в терміни,
передбачені цим договором.

Пунктом 1.4. договору встановлено, що
теплова енергія подається споживачу за
адресою: вул.І.Франка, 11.

Згідно з п.1.5.2 договору опалювальна
площа приміщення визначена 255 кв.м.

Відповідно до розділу 5 договору
розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій
формі, відповідно до встановлених і
затверджених в установленому порядку
тарифів. Оплата за теплову енергію
проводиться за приладами обліку (для
споживачів без приладів обліку згідно
опалювальної площі, зазначеної в
пункті 1.5.2). Оплата за теплову енергію
проводиться авансовими платежами в
розмірі запланованих обсягів
місячного споживання до 10 числа
поточного місяця, остаточний
розрахунок за розрахунковий період,
який починається з 20 числа місяця
триває до 20 числа поточного місяця,
здійснюється до 25 числа поточного
місяця.

Пунктом 8.1 договору визначено, що даний
договір укладається терміном на 1 рік і
набуває чинності з дня його підписання.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією з сторін (п.8.4 договору).

Відповідно до п.9.1. договору для
бюджетних організацій договір
вважається пролонгованим, за умови
щорічного подання довідки по
затвердженню кошторису.

Договір підписано представниками
сторін та скріплено їх печатками /а.с. 9 -
11/.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського кодексу
України зобов'язання можуть виникати,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.275 ГК України та
ст.714 ЦК України. за договором
енергопостачання підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпеку
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Позивач комунальне підприємство
«Радивилівтеплосервіс»
Радивилівської районної ради є
постачальником теплової енергії для
централізованого опалення споживачам
в м.Радивилів, тому такий суб'єкт
господарювання у своїй діяльності
зобов'язаний керуватись нормами
Законів України «Про теплопостачання»,
«Про житлово-комунальні послуги»,
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. (з
подальшими змінами і доповненнями).

Відповідно до ст.19 та ст.19-1 Закону
України «Про теплопостачання»
діяльність у сфері теплопостачання
може здійснюватись суб'єктами
господарської діяльності у сфері
теплопостачання всіх
організаційно-правових форм та форм
власності на основі договорів. Така
норма кореспондується із нормами
ст.ст.1, 24 цього Закону, де визначено, що
споживачем теплової енергії є фізична
або юридична особа, яка використовує
теплову енергію на підставі договору і
укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії є одним з
основних обов'язків споживача.

Норми Закону України «Про
теплопостачання» кореспондуються із
нормами інших законів, якими визначені
основні засади господарських відносин
у сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг. Так,
відповідно до ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» виконацем
є суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору. Згідно зі
ст.19 цього Закону відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. При цьому споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, а виконавець
зобов'язаний підготувати та укласти із
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Виробник також зобов'язаний укласти
договір з виконавцем (споживачем) про
умови надання житлово-комунальних
послуг і виробити житлово-комунальні
послуги відповідно до умов договору,
стандартів, нормативів, норм і правил.

Відповідні норми містяться в Правилах
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року N
630 /далі по тексту - Правила/.

Згідно з ч.2 ст.275 ГК України відпуск
енергії без оформлення договору
енергопостачан-ня не допускається.

Предметом спору в даній справі є
стягнення оплати за послуги
теплопостачання за 2010-2013 р.р. на площу
192,32 кв.м, яка не була погоджена
сторонами за умовами договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
адміністративне приміщення, яке
знаходиться за адресою м.Радивилів,
вул.І.Франка,11, є спільною власністю
територіальних громад району, і крім,
районної ради, у ньому знаходяться інші
юридичні особи.

Так, у акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства
«Радивилівтеплосервіс»
Радивилівської районної ради за період
з 01.01.2010 р. по 30.09.2013 р. №140-16/15 від 12.12.2013
р. зазначено, що загальна опалювана
площа вказаної адміністративної
будівлі складає 2255,1 кв.м. Із загальної
площі 2255,1 кв.м, приміщення площею 1833,18
кв.м використовується орендарями, а
саме: Радивилівською РДА - 915,8 кв.м,
Фінансовим управлінням Радивилівської
РДА - 182,5 кв.м., Відділом освіти
Радивилівської РДА - 302,9 кв.м.,
Управлінням праці і соціального
захисту населення Радивилівської РДА -
406,58 кв.м., Районним агропромисловим
управлінням інвестицій і капітального
будівництва «Радивилівагроінвест» - 15,3
кв.м., Державною установою «Рівненська
обласна фітосанітарналабораторія» - 10,1
кв.м. Таким чином, Державною фінансовою
інспекцією виявлено, що фактична
опалювана площа Радивилівської
районної ради занижена на 192,32 кв.м і
складає 447,32 кв.м /а.с.48-51/.

Разом з тим, в договорі № 24 від 01.01.2010 р.
сторонами узгоджено, що опалювальна
площа приміщення становить 255 кв.м, і
відповідач як споживач у визначеному
договором порядку виконував свої
зобов'язання - оплачував надані
позивачем послуги, виходячи з площі,
визначеної у п.1.5.2 договору, 255 кв.м.
Наведене підтверджено, зокрема, актом
звіряння взаємних розрахунків від
15.01.2014 р., підписаним представниками
сторін та скріплено їх печатками /а.с.46/.

Інших договорів чи додаткових угод, які
б свідчили про зміну розміру
опалюваної площі сторонами укладено не
було, відтак, позивач в порядку ст.ст.33-34
ГПК України не надав суду будь-яких
доказів виникнення у Радивилівської
районної ради обов'язку оплатити за
теплову енергію з площі, яка перевищує
255 кв.м., оскільки саме така площа
визначена сторонами в договорі.

Колегія суддів звертає увагу, що не є
належним доказом факту заборгованості
та підтвердженням конкретної суми
боргу акт ревізії
фінансово-господарської діяльності,
який не є первинним обліковим
документом. Виявлені ревізією
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства
«Радивилівтеплосервіс» порушення не
впливають на умови спірних договірних
відносин і не можуть їх змінювати. Така
правова позиція викладена Верховним
Судом України в постанові від 22.01.2013 р. у
справі № 5006/18/13/2012.

Інші докази факту надання послуг у
зазначений позивачем період та
підтвердження конкретної суми боргу в
порядку ст.ст.33-34, 101 ГПК України не
надані суду.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 18.06.2014 р. у справі №918/595/14
прийняте на підставі матеріалів
справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Доводи скаржника, викладені ним в
апеляційній скарзі, висновків
місцевого господарського суду не
спростовують, а відтак, не є такими, що
можуть бути підставою згідно зі ст.104
ГПК України для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

Судові витрати покладаються на
позивача відповідно до ч.1 ст.49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача
комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" залишити без
задоволення. Рішення господарського
суду Рівненської області від 18.06.2014
р. у справі № 918/595/14 залишити без змін

Матеріали справи повернути
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Сініцина Л.М.