ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.Справа № 5017/2993/2012

За позовом Державного підприємства
„Одеська залізниця" в особі
структурного підрозділу Одеської
дирекції залізничних перевезень

до відповідача Державного
підприємства „Морський торговельний
порт „Южний"

про стягнення 466 609,38 грн.

Головуючий суддя
Степанова Л.В.

Суддя Зайцев
Ю.О.

Суддя
Погребна К.Ф.

Представники:

Від позивача: Запорожець К.С. за
довіреністю

Від відповідача: Бакало Ю.С. за
довіреністю; Семака В.Ю. за довіреністю

Суть спору: про стягнення 466 609,38 грн.

У судовому засіданні від 12.06.2014р.
оголошено перерву до 10.07.2014р.
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні від 10.07.2014р.
оголошено перерву до 22.07.2014р.
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Державне підприємство „Одеська
залізниця" в особі структурного
підрозділу Одеської дирекції
залізничних перевезень звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Державного підприємства „Морський
торговельний порт „Южний" про
стягнення з відповідача грошових
коштів за користування вагонами та
зберігання вантажу у вагонах у розмірі
546 096,48 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.10.2012р. порушено
провадження у справі № 5017/2993/2012.

16.11.2012р. до матеріалів справи надійшли
додаткові докази позивача №
219/11-12-ЮНМю-1 від 16.11.2012р. (вх. № 34790/2012).

19.11.2012р. до матеріалів справи надійшов
відзив на позов № 9930/01/102/12 від 19.11.2012р.
(вх. № 35016/2012) відповідно до якого
відповідач проти позову заперечує у
повному обсязі.

22.11.2012р. до матеріалів справи надійшло
клопотання відповідача (вх. № 35438/2012)
про залучення додаткових доказів.

03.12.2012р. до суду надійшли письмові
пояснення позивача № 223/11-12-ДНМю-1 від
30.11.2012р. (вх. № 36705/2012), а також письмові
пояснення відповідача від 30.11.2012р. (вх.
№ 36704/2012).

17.12.2012р. до матеріалів справи надійшло
клопотання відповідача про залучення
до матеріалів справи завіреної копії
договору № УП-647/1 від 01.09.2006р. (вх. №
38576/2012).

17.12.2012р. також до матеріалів справи
надійшли додаткові докази позивача,
відповідно до яких останній просить
суд прийняти зменшення позивачем
розміру позовних вимог на 79 487,10 грн. та
стягнути з відповідача заборгованості
у розмірі 466 609,38 грн., а також долучити
до матеріалів справи додаткові докази.

24.12.2012р. до матеріалів справи надійшло
клопотання позивача про зменшення
розміру позовних вимог № 231/12-12-ДНМю-1
(вх. № 39367/2012) відповідно до якого
останній просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
466 609,38 грн. (з ПДВ), яка складається з
суми плати за користування вагонами та
контейнерами у розмірі 118 485,40 грн. та
збору за зберігання вантажу у вагонах у
розмірі 336 595 грн., а всього - 455080 грн. без
врахування ПДВ.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.12.2012р. справу
№ 5017/2993/2012 призначено до
колегіального розгляду.

Відповідно до розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 24.12.2012р. визначено наступний склад
колегії суддів: головуючий суддя
Смелянець Г.Є., судді Зайцев Ю.О.,
Степанова Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 25.12.2012р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Смелянець Г.Є., судді Зайцев Ю.О.,
Степанова Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.02.2013р. строк розгляду
справи було продовжено до 13.03.2013р.

Згідно з розпорядженням голови суду
від 11.03.2013р. у зв'язку з перебуванням
судді Зайцева Ю.О. на навчанні дану
справу передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя
Смелянець Г.Є., судді Степанова Л.В.,
Лічман Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.03.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Смелянець Г.Є., судді Степанова Л.В.,
Лічман Л.В.

На підставі проведення повторного
автоматичного розподілу справи
№5017/2993/2012, у зв'язку закінченням
повноважень судді Смелянець Г.Є. з
11.04.2013р. відповідно до Указу Президента
України № 342/2008 від 11.04.2008р., а також у
зв'язку із закінченням повноважень
судді Степанової Л. В. з 11.04.2013р.
відповідно до Указу Президента України
№ 342/2008 від 11.04.2008р., справу №5017/2993/2012
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючий суддя
Невінгловська Ю. М., суддя Літвінов С.В.,
суддя Лічман Л. В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15.04.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Невінгловська Ю. М., суддя Літвінов С.В.,
суддя Лічман Л. В.

15.05.2013р. до матеріалів справи надійшов
супровідний лист позивача (вх. № 14987/2013)
разом із додатком до нього.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 11.06.2013р.,
приймаючи до уваги, що суддя Літвінов
С.В. з 27.05.13р. перебуває у відпустці,
справу №5017/2993/2012 передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий -
Невінгловська Ю.М., суддя Лічман Л. В.,
суддя Оборотова О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.06.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Невінгловська Ю. М., суддя Лічман Л. В.,
суддя Оборотова О.Ю.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області № 193 від 26.06.2013р.
в зв'язку із перебування головуючого
судді Невінгловської Ю.М. у відпустці
по вагітності та догляду за дитиною,
справу № 5017/2993/2012 призначено на
повторний автоматичний розподіл.

Згідно з автоматизованим розподілом
справ, в порядку ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України,
головуючим при розгляді справи №
5017/2993/2012 визначено суддю Степанову Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.06.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Оборотова О.Ю.,
суддя Лічман Л.В.

Розпорядженням в. о. голови
господарського суду Одеської області
від 22.07.2013р. приймаючи до уваги, що суддя
Лічман Л.В. знаходиться у відпустці та з
метою дотримання процесуальних
строків, справу № 5017/2993/2012 передано на
розгляд колегії суддів у складі: суддя
Степанова Л.В., суддя Оборотова О.Ю.,
суддя Горячук Н.О.

22.07.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання представника відповідача
(вх. № 22069/13) про відкладення розгляду
справи.

23.07.2013р. до матеріалів справи надійшов
супровідний лист представника
позивача разом із додатками до нього
(вх. № 22296/13).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.07.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Оборотова О.Ю.,
суддя Горячук Н.О.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 27.08.2013р.
приймаючи до уваги, що судді Оборотова
О.Ю. та Горячук Н.О. знаходяться у
відпустці та з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду Одеської області від 29.11.2011р.
(протокол №17-24/11 від 29.11.2011р.)

справу № 5017/2993/2012 передано на розгляд
колегії суддів у складі: суддя
Степанова Л.В., суддя Погребна К.Ф.,
суддя Меденцев П.А.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.08.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Погребна К.Ф.,
суддя Меденцев П.А.

У судовому засіданні від 28.10.2013р.
представником відповідача було надано
заяву про продовження строку розгляду
справи № 5017/2993/2012 на 15 днів (вх. № 32668/13).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.10.2013р. строк розгляду
справи було продовжено до 13.11.2013р.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 04.11.2013 року у
зв'язку з тим, що суддя Погребна К.Ф.
перебуває у відрядженні та з метою
дотримання процесуальних строків,
керуючись рішенням зборів суддів
господарського суду Одеської області
від 29.11.2011р. (протокол №17-24/11 від
29.11.2011р.), справу № 5017/2993/2012 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Степанова Л.В., суддя
Зайцев Ю.О., суддя Меденцев П.А.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.11.2013р. справу № 5017/2993/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Зайцев Ю.О., суддя
Меденцев П.А.

17.12.2013р. до матеріалів справи надійшов
супровідний лист разом із додатками до
нього (вх. № 38460/13).

У судовому засіданні від 17.12.2013р.
представник відповідача звернувся з
клопотанням (вх. № 38486/13) згідно з яким
надає перелік питань, які можливо
поставити на експертне дослідження.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.12.2013р. по справі № 5017/2993/2012
було призначено судову експертизу,
проведення якої доручено Одеському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Супровідним листом господарського
суду Одеської області № 5017/2993/2012/7506/13
від 24.12.2013р. матеріали справи були
скеровані на адресу Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

24.01.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшло клопотання
експерта Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз про
надання додаткових матеріалів,
необхідних для виконання експертизи №
6/7 від 08.01.2014р. (вх. № 2-271/14), а також
рахунок № 6/7 від 08.01.2014р., разом із
супровідним листом (вх. № 2-283/14).

Листом господарського суду Одеської
області від 27.01.2014р. рахунок № 6/7 від
08.01.2014р. було направлено на адресу
відповідача.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 27.01.2014 року у
зв'язку з тим, що суддя Меденцев П.А.
перебуває у відпустці, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду Одеської області від 29.11.2011р.
(протокол №17-24/11 від 29.11.2011р.) клопотання
експерта Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз про
надання додаткових матеріалів,
необхідних для виконання експертизи №
6/7 від 08.01.2014р. (вх. № 2-271/14) по справі №
5017/2993/2012 було передане на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя Степанова Л.В., суддя Зайцев Ю.О.,
суддя Погребна К.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.01.2014р. клопотання
експерта Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз про
надання додаткових матеріалів,
необхідних для виконання експертизи №
6/7 від 08.01.2014р. (вх. № 2-271/14) по справі №
5017/2993/2012 було прийнято до розгляду
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Степанова Л.В., суддя Зайцев Ю.О.,
суддя Погребна К.Ф.

Листом від 28.01.2014р. господарський суд
Одеської області звернувся до
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз про
продовження строків подання
додаткових матеріалів, витребуваних
експертом Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз у клопотанні № 6/7 від 08.01.2014р.
(вх. № 2-271/14).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.02.2014р. по справі № 5017/2993/2012
було конкретизоване питання, що
поставлене на вирішення судового
експерта, згідно з ухвалою
господарського суду Одеської області
від 17.12.2013р. Ухвалено проведення
судової експертизи, призначеної
ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.12.2013р., провести за
наявними в матеріалах справи № 5017/2993/2012
документами, у тому числі - в копіях.
Направлено до Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз для проведення судової
експертизи, призначеної ухвалою
господарського суду Одеської області
від 17.12.2013р. додаткові документи та
провадження у справі зупинено.

Супровідним листом господарського
суду Одеської області № 5017/2993/2012/796/14
від 19.02.2014р. матеріали справи були
скеровані на адресу Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

30.04.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшла заява №
2296/02/102/14 від 29.04.2014р. (вх. № 11311/14)
представника відповідач відповідно до
якої останній просить суд повідомити
Державне підприємство „Морський
торговельний порт „Южний" про хід
судової експертизи.

Листом від 12.05.2014р. господарський суд
Одеської області звернувся до
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз з
проханням повідомити про результати
проведення судової експертизи,
призначеної ухвалою господарського
суду Одеської області від 17.12.2013р.

26.05.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшли матеріали
справи № 5017/2993/2012 разом з висновком
судової економічної експертизи
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз № 6/7 від
30.04.2014р. (вх. супровідного листа № 13421/14).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.05.2014р. провадження у
справі № 5017/2993/2012 було поновлено та
справу призначено до розгляду.

11.06.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання представника відповідача
про ознайомлення з матеріалами справи
(вх. № 15046/14).

У судовому засіданні від 12.06.2014р.
представником відповідача було надане
клопотання про відкладення розгляду
справи (вх. № 15264/14).

У судовому засіданні від 10.07.2014р.
представником відповідача було надане
клопотання про залучення до матеріалів
справи додаткових документів (вх. №
18025/14).

Розглянув матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Державне підприємство „Одеська
залізниця" в особі структурного
підрозділу Одеської дирекції
залізничних перевезень звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Державного підприємства „Морський
торговельний порт „Южний" про
стягнення з відповідача грошових
коштів за користування вагонами та
зберігання вантажу у вагонах у розмірі
546 096,48 грн.

В подальшому, під час розгляду справи
позивачем було надано клопотання від
24.12.2012р. (вх. № 39367/2012 від 24.12.2012р.) про
зменшення розміру позовних вимог
відповідно до якого останній просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 466 609,38 грн. (з
ПДВ), яка складається з суми плати за
користування вагонами та контейнерами
у розмірі 118 485,40 грн. та збору за
зберігання вантажу у вагонах у розмірі
336 595 грн., а всього - 455080 грн. без
врахування ПДВ згідно наданого
розрахунку.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що у червні 2012
року Державне підприємство „Морський
торговельний порт „Южний" не
виконувало середньодобову узгоджену
планову норму вивантаження. Отже, через
невиконання відповідачем норми
вивантаження, що призвело до того, що не
вивантажені відповідачем вагони
простоювали на станційних коліях ст.
Берегова. Для запобігання подальшому
надходженню вагонів на адресу
Державного підприємства „Морський
торговельний порт „Южний" та через
неможливість їх прийняти ст. Берегова,
Одеська залізниця вимушена була видати
накази на затримку вагонів з вантажем,
що перевозились у складі 12 потягів, на
ст. Одеса-Східна,
Роздільна-Сортувальна, Червоне Озеро,
Кремідівка, Колосівка, Кропивницька,
Мартиновська, Одеса-Товарна, які були
підписані НЗ-1 Царенко та ДГПС Бондарев,
Разгон, Чебур. Так, станції затримки
відразу після одержання зазначених
наказів на затримку вагонів, за
допомогою телеграм, повідомляли
станцію призначення - Берегову про
затримку вагонів, у яких зафіксовано
час початку та закінчення затримки
вагонів на даних станціях. Після
одержання телеграм, станція Берегова
негайно повідомила відповідач про
затримку вагонів, передавши операторам
дільниці Державного підприємства
„Морський торговельний порт „Южний"
під підпис.

Крім того, обґрунтовуючи позовні
вимоги позивач посилається на
положення умов, укладеного між
сторонами по справі договору № УП-647/1
від 01.09.2006р., а також на приписи Статуту
залізниць України, Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги Тарифне
керівництвом № 1, затвердженого
наказом Міністерством транспорту та
зв'язку України від 26.03.09 № 317 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.04.09 за № 340/16356 та
Правил зберігання вантажів,
затверджених наказом Міністерством
транспорту та зв'язку України від 21.11.2000
№ 644.

Відповідач - Державне підприємство
„Морський торговельний порт „Южний"
проти позовних вимог заперечує у
повному обсязі з підстав, викладених у
відзиві № 9930/01/102/12 від 19.11.2012р. (вх. №
35016/2012 від 19.11.2012р.), а також згідно з
письмовими поясненнями від 30.11.2012р. (вх.
№ 36704/2012 від 03.12.2012р.).

Так, відповідач зазначає, що всі
судження та доводи позивача щодо
причин затримки вагонів є
необґрунтованими та недоведеними,
оскільки у червні 2012 року станцією
Берегова не було складено жодного акту
загальної форми про накопичення
вагонів, що передбачено положеннями п. 8
Правил користування вагонами і
контейнерами, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 25.02.99 № 113, що підтверджує
факт "кидання" потягів на станціях
Одеса-Східна, Роздільна-Сортувальна,
Червоне Озеро, Кремідівка, Колосівка,
Кропивницька, Мартиновська,
Одеса-Товарна лише за власною
ініціативою Одеської залізниці, у
зв'язку з чим вимоги про стягнення з
відповідача плати за користування
вагонами та збору за зберігання
вантажу у вагонах є абсолютно
безпідставними. При цьому, як вказує
відповідач, останнім не було надіслано
позивачу жодного повідомлення про
неможливість прийняття вагонів, які
були затримані на станціях
Одеса-Східна, Роздільна-Сортувальна,
Червоне Озеро, Кремідівка, Колосівка,
Кропивницька, Мартиновська,
Одеса-Товарна лише за власної
ініціативи Одеської залізниці.

Таким чином відповідач вважає, що
позивачем не надано жодного належного
доказу на підтвердження причини
затримки вагонів, які вказані у актах
про затримку вагонів (неможливість
прийняття вагонів портом та
відсутність технічної можливості
накопичування вагонів на станції
призначення), а й отже у позивача не
було підстав для затримки вагонів на
станціях Одеса-Східна,
Роздільна-Сортувальна, Червоне Озеро,
Кремідівка, Колосівка, Кропивницька,
Мартиновська, Одеса-Товарна з
покладенням на відповідача
відповідальності за затримку вагонів.

Також відповідача звертає увагу суду
на той факт, що відповідач повідомляв
позивача про вище освітлену правову
позицію листом № 8014/02/116/12 від 14.09.2012р. ,
який є відповіддю на претензійну
вимогу № ДН-1-18/806 від 09.08.2012р. щодо
нарахування заборгованості за
користування вагонами та збору за
зберігання вантажу у вагонах на суму 455
080,40 грн., яка в свою чергу не була
врахована позивачем при подані
безпідставного та необґрунтованого
позову.

Позивач, в свою чергу, проти доводів
відповідача заперечує з підстав,
викладених у письмових поясненнях №
223/11-02-ДНМю-1 від 30.11.2012р. (вх. № 36705/2012 від
03.12.2012р.).

Так, як вбачається з матеріалів справ, 01
вересня 2006 року між Державним
підприємством „Одеська залізниця"
(Залізниця) та Державним підприємством
„Морський торговельний порт „Южний"
(Порт) було укладено договір про
обробку вагонів з вантажами № УП-647/1
(надалі - договір № УП-647/1 від 01.09.2006р.)
відповідно до п. 1.2 Залізниця
здає/приймає, а Порт приймає/здає по
станції Берегова експортні, транзитні,
імпортні вантажі, що перевозяться за
участю морського залізничного
транспорту, а також господарські
вантажі для порту або для його
контрагентів. Порт надає Залізниці
перелік контрагентів, коди
вантажоодержувачів і експедиторів, з
якими він має договори.

Пунктом 3 договору № УП-647/1 від 01.09.2006р.
передбачено, що Залізниця і Порт
зобов'язались дотримуватися
технології робіт з приймання і видачі
всіх вантажів, викладеної у цьому
договорі та в Єдиному технологічному
процесі роботи станції і порту та
інструкціях про порядок подачі та
збирання вагонів і організації робіт з
питань планування, інформаційного
забезпечення, узгодження навантаження,
розвантаження вагонів,
подачі/прибирання вагонів, інших
питань, пов'язаних з технології роботи.

Окремим положеннями пункту 3.2 договору
№ УП-647/1 від 01.09.2006р. встановлено, що
Залізниця зобов'язується: регулярно
надавати Порту попередню інформацію
про підхід вагонів з вантажами із
зазначенням роду вантажу, дати і часу
прибуття на припортову станцію (в тому
числі кількість „покинутих" поїздів,
кількість вагонів за кодами
вантажоодержувачів/експедиторів);
здійснювати подачу вагонів під
вивантаження та навантаження за
узгодженим з портом добовим планом у
кількості, передбаченій ЄТП роботи
станції і Порту; спільно з Портом
планувати роботу з навантаження і
розвантаження вагонів на наступну добу
і аналізувати результати роботи за
минулу; вести облік часу користування
вагонами, переданими порту, а також не
прийнятих портом вагонів і затриманих
з вини порту на станції, згідно з
добовим планом та правилами
користування вагонами.

Відповідно до п. 4.1 договору № УП-647/1 від
01.09.2006р. місячне планування роботи
Порту і станції з перевезення
експортних, імпортних і транзитних
вантажів здійснюється відповідно до
Правил планування перевезень вантажів
з урахуванням переробної спроможності
згідно з ЄТП роботи станції і порту,
зайнятості складських ємностей,
підходу суден і наявності вагонів,
призначених на фронти розвантаження.
Порт і Залізниця щомісячно не пізніше 25
числа узгоджують обсяги завозу
вантажів на наступний місяць окремо за
кожною номенклатурою, це узгодження
оформлюється протоколом за підписами
Порту, Залізниці, Укрзалізниці.

Згідно з п. 4.3 договору № УП-647/1 від
01.09.2006р. добове планування станції і
Порту здійснюється о 14 годині
начальниками Порту і станції або їх
заступниками з оформленням добового
плану роботи за підписами обох сторін.
При добовому плануванні роботи Порту і
Залізниці передбачається першочергова
подача та вивантаження вагонів
належності інших залізничних
адміністрацій.

Пунктом 4.4 договору № УП-647/1 від 01.09.2006р.
передбачено, що норма вивантаження на
кожну добу встановлюється добовим
планом, який складається на підставі
узгоджених місячних обсягів завозу
вантажів у Порт і додатково узгоджених
обсягів, виходячи із наявності вагонів
в Порту, на станції та на підходах до
неї, рівномірно протягом доби у розмірі
не менше переробної спроможності
вантажних фронтів відповідно до ЄТП
роботи станції і Порту.

Відповідно до п. 4.7 договору № УП-647/1 від
01.09.2006р. облікова картка виконання
плану вивантаження вагонів за формою
додатка 4 до Правил перевезення
вантажів у прямому змішаному
залізнично-водному сполученні
ведеться станцією одна для всієї
номенклатури експортних і транзитних
вантажів, що прибувають і вивозяться
через Порт. За вимогою Порту станція
веде для нього один екземпляр
облікової картки.

Окремими положеннями п. 4.9 договору №
УП-647/1 від 01.09.2006р. передбачено, що

розмір місячного плану вивантаження
визначається в обліковій картці як
сума (у цілих вагонах) норм
вивантаження кожної доби, встановлених
добовим планом згідно п. 4.4 цього
договору.

Відповідно до п. 6.8 договору № УП-647/1 від
01.09.2006р. час подачі вагонів і час
готовності до забирання їх
проставляється у відомості плати за
користування вагонами ф. ГУ-46 на
підставі пам'ятки про користування
вагонами (контейнерами) ф. ГУ-45.

Згідно з окремими положеннями п. 7.1
договору № УП-647/1 від 01.09.2006р. плата за
користування вагонами портом
нараховується за час з моменту їхньої
передачі порту до моменту прийому
залізницею від порту всієї партії
замовлених та узгоджених станцією і
портом вагонів за їх номерами з
урахуванням часу затримки. Відомості
плати за користування вагонами
(контейнерами) складаються станцією в
трьох примірниках на підставі пам'яток
про користування вагонами, актів ГУ-23,
ГУ-23а і підписуються представниками
станції і порту. Вагони, що з вини порту
недозаявлені або недовивантажені
проти добової норми вивантаження,
оформляються актами загальної форми з
покладанням на порт відповідальності
згідно з Правилами перевезень.

Відповідно до п. 7.4 договору № УП-647/1 від
01.09.2006р. за користування вагонами і
контейнерами порт сплачує залізниці
плату згідно з Правилами користування
вагонами і контейнерами. За маневрову
роботу, зберігання вантажів у вагонах,
послуги і роботи, замовлені портом,
порт сплачує збір згідно з Тарифним
керівництвом № 1 з відповідними
оголошеннями Укрзалізницею
коефіцієнтами підвищення.

В подальшому, до договору № УП-647/1 від
01.09.2006р. між сторонами були укладені
додаткові угоди.

Так, додатковою угодою № 21 від 17.02.2012р.
до договору № УП-647/1 від 01.09.2006р. строк
його дії було продовжено до 31.12.2012р.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про
залізничний транспорт" перевезення
вантажів, пасажирів, багажу,
вантажобагажу і пошти залізничним
транспортом загального користування
організується на договірних засадах.
Для забезпечення виконання договірних
зобов'язань здійснюється перспективне
та поточне планування перевезень.
Умови та порядок організації
перевезень, у тому числі в прямому
змішаному сполученні за участю
залізниць та інших видів транспорту,
нормативи якості вантажних перевезень
(терміни доставки, безпека перевезень,
схоронність вантажів) та
обслуговування пасажирів,
відправників і одержувачів вантажів
визначаються Статутом залізниць
України, Правилами перевезень вантажів
та Правилами перевезень пасажирів,
багажу, вантажобагажу та пошти
залізничним транспортом України.

Стаття 46 Статуту залізниць України
передбачено, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти зі станції вантаж,
що надійшов на його адресу. Терміни
вивезення і порядок зберігання
вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на
станції безкоштовно протягом доби. Цей
термін обчислюється з 24-ої години дати
вивантаження вантажу (контейнера)
засобами залізниці або з 24-ої години
дати подачі вагонів під вивантаження
засобами одержувача. За зберігання
вантажу на станції понад зазначений
термін справляється плата, встановлена
тарифом.

Згідно з окремими положеннями п. 8
Правил затримки вантажів (статті 12, 46
Статуту), затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 21
листопада 2000 р. N 644 - збір за зберігання
вантажів у вагонах (контейнерах) у разі
затримки їх з вини одержувача
(відправника) після закінчення терміну
безоплатного зберігання сплачується
незалежно від місця затримки (на
станції призначення та на підходах до
неї, на прикордонних, припортових
станціях тощо). Термін безоплатного
зберігання обчислюється при затримці -
з моменту затримки.

Так, як вбачається з матеріалів справи
з матеріалів, у червні 2012 року на
підходах до станції Берегова на
станціях Одеса-Східна,
Роздільна-Сортувальна, Червоне Озеро,
Кремідівка, Колосівка, Кропивницька,
Мартиновська, Одеса-Товарна Одеською
залізницею затримано вагони у складі 12
потягів, що підтверджується
відповідними актами, наказами
залізниці та повідомленнями станцій
затримки на станцію призначення
Берегова про затримку вагонів у зв'язку
з неможливістю прийняття їх
вантажоодержувачем та відсутністю
технічної можливості накопичення
потягів на станції призначення.

Після одержання повідомлень від
станцій затримання станція
призначення повідомляла Державне
підприємство „Морський торговельний
порт „Южний" про затримку вагонів, про
що свідчать наявні в матеріалах справи
докази передачі повідомлень.

Отже, за час затримки вагонів на
підходах до станції призначення
Державне підприємство „Одеська
залізниця" нарахувало Державному
підприємству „Морський торговельний
порт „Южний" плату за користування
вагонами та збір за зберігання вантажу
у вагонах з урахуванням часу затримки
потягів на підходах до станції
Берегова за відомостями плати за
користування вагонами, з урахуванням
клопотання від 24.12.2012р. (вх. № 39367/2012 від
24.12.2012р.) про зменшення розміру позовних
вимог, у розмірі 466 609,38 грн. (з ПДВ), яка
складається з суми плати за
користування вагонами та контейнерами
у розмірі 118 485,40 грн. та збору за
зберігання вантажу у вагонах у розмірі
336 595 грн., а всього - 455080 грн. без
врахування ПДВ згідно наданого
розрахунку, який зроблений з
посиланням на відомості плати за
користування у червні 2012 року,
сформованими на ДП МТП "Южний", а також
посилаючись на підтвердження
обліковою карткою факту невиконання
портом добової норми вивантаження у
червні 2012 року, що, на думку позивача, є
достатнім для затримки вагонів на
підходах до станції призначення.

Статтею 908 Цивільного кодексу України
передбачено, що загальні умови
перевезення визначаються цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажів,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 93 Статуту залізниць України
передбачено, що порти зобов'язані
приймати усі вагони, що надходять для
перевалки. При цьому плата за
користування нараховується також за
вагони, які надійшли понад узгоджені
обсяги розвантаження, а також за
вагони, затримані на станції і на
підходах до неї в очікуванні подачі
через неприйняття їх портом.

Відповідно до окремих положень ст. 119
Статуту залізниць України за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 Статуту
залізниць України обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Водночас, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 129
Статуту залізниць України встановлено,
що комерційний акт складається для
засвідчення таких обставин:
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах;
у разі виявлення вантажу, багажу чи
вантажобагажу без документів або
документів без вантажу, багажу чи
вантажобагажу; псування, пошкодження
вантажу, багажу і вантажобагажу;
повернення залізниці вкраденого
вантажу, багажу або вантажобагажу.

Тобто п. 2 ч. 2 ст. 129 Статуту залізниць
України визначено вичерпний перелік
обставин, для засвідчення яких
складається комерційний акт, в усіх
випадках обставини, що виникли в
процесі перевезення вантажу, багажу і
вантажобагажу і які можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності, оформляються актами
загальної форми.

Згідно з положеннями п. п. 3, 8 Правил
користування вагонами і контейнерами
(ст. 119 - 126 Статуту залізниць України),
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25 лютого 1999 р. N
113 облік часу користування вагонами і
контейнерами та нарахування плати за
користування ними провадиться на
станціях відправлення та призначення
за Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46 (додаток 1),
Відомістю плати за користування
контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11),
які складаються на підставі Пам'яток
про подавання/забирання вагонів форми
ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про
видачу/приймання контейнерів форми
ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про
закінчення вантажних операцій з
вагонами (додаток 12), Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів
загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За
договором між вантажовласником і
залізницею всі ці документи можуть
оформлятися і надаватися в
електронному вигляді. Порядок
здійснення електронного
документообігу під час перевезення
вантажів залізничним транспортом у
внутрішньому сполученні
регламентується додатком до договору
про організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги. У разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери.

Відповідно до п. п. 1,3 Правил складання
актів (стаття 129 Статуту) затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 28 травня 2002 р. N 334 при
перевезеннях у залежності від
обставин, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, відправника, одержувача,
пасажира, складаються комерційні акти
(додаток 1) та акти загальної форми
(додаток 6 до Правил користування
вагонами та контейнерами, затверджених
наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 15.03.99 за N 165/3458). Акти загальної
форми складаються для засвідчення
обставин, що виникли в процесі
перевезення вантажу, багажу та
вантажобагажу і можуть бути підставою
для матеріальної відповідальності у
разі, крім іншого, затримки вагонів на
станції призначення в очікуванні
подачі під вивантаження
(перевантаження) з причин, що залежать
від одержувача, власника залізничної
під'їзної колії, порту, підприємства.

Таким чином, підставою для нарахування
та стягнення збору за зберігання, в
тому числі при затримці вагонів на
шляху перевезення, є акт загальної
форми ГУ-23 або у разі затримки на
підходах до станції призначення форми
ГУ-23а, який складається для засвідчення
обставин, що виникли в процесі
перевезення вантажу, і підписується
особами, які беруть участь у
засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами.

Водночас, облікова картка виконання
плану перевалки вантажів з
залізничного на водний транспорт, яка
складається у відповідності із
Правилами планування перевезень
вантажів та договором, являється лише
підставою для нарахування штрафу за
невиконання плану вивантаження (плану
перевалки вантажів) є недостатнім
доказом для встановлення обставин
того, чи залежали причини затримки
вагонів виключно від порту та чи
вживала залізниця всіх належних від
неї заходів для доставки затриманих на
підходах вагонів на проміжних станціях
до станції призначення та видачі їх
порту.

Більш того, матеріали справи не місять
належних та допустимих доказів в
підтвердження саме причин затримки
потягів з навантаженими вагонами на
шляху їх слідування, так як, за червні
2012 року на станції Берегова Одеської
залізниці не складено жодного акту
загальної форми про накопичення
вагонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведене, враховуючи, що позивачем
не доведено вжиття всіх належних від
нього заходів для доставки затриманих
на підходах вагонів на проміжних
станціях до станції призначення та
видачі їх відповідачу, з огляду на те,
що посилання позивача на складені акти
про затримку вагонів форми ГУ-23а та на
облікову картку виконання плану
перевезення вантажів із залізничного
на водний транспорт за червень 2012 року
не є достатніми доказами для
підтвердження позовних вимог, а також
оцінюючи надані документальні докази в
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги Одеської залізниці не
обґрунтовані та з підстав, викладених у
позові задоволенню не підлягають.

Відповідна правова позиція також
міститься у постанові Вищого
господарського суду України від
18.06.2014р. у справі № 916/1718/13.

При цьому, вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 17.12.2013р. по справі
№ 5017/2993/2012 було призначено судову
експертизу, проведення якої доручено
Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз з
покладанням витрат за її проведення на
відповідача - Державне підприємство
„Морський торговельний порт „Южний".

Згідно з платіжним дорученням № 192744
від 10.02.2014р. на суму 16 957,44 грн.,
відповідачем було здійснено оплату за
проведення судової експертизи,
призначеної ухвалою суду від 17.12.2013р.

26.05.2014р. до матеріалів справи надійшов
висновок судової економічної
експертизи Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 6/7 від 30.04.2014р.

Відповідно до п. 6.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від 21
лютого 2013 року N 7 - у вирішенні питань
щодо відшкодування витрат, пов'язаних з
проведенням судової експертизи, під
час судового розгляду господарським
судам необхідно враховувати викладене
в пункті 23 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012 N
4 "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи".

При цьому, згідно з окремими
положеннями п. 23 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
призначення судової експертизи" від
23.03.2012 N 4 - після закінчення розгляду
справи витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи, підлягають
розподілу господарським судом на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Водночас, ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати за розгляд
позовних вимог, а також проведення
судової експертизи по справі,
покладаються на позивача відповідно до
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову відмовити.

2. Стягнути з Державного підприємства
„Одеська залізниця" в особі
структурного підрозділу Одеської
дирекції залізничних перевезень (65012, м.
Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17, ) на користь Державного
підприємства „Морський торговельний
порт „Южний" (65481, м. Южне Одеської
області, ) витрати по
сплаті за проведення судової
експертизи у розмірі 16 957 (шістнадцять
тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 44
коп.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 25.07.2014 року

Головуючий суддя
Степанова
Л.В.

Суддя
Зайцев
Ю.О.

Суддя
Погребна
К.Ф.