ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2014 р.Справа № 922/2090/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м.
Харків до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м. Харків про внесення змін до
договору за участю представників
сторін:

позивача - Мирось С.В., за довіреністю №
02-11/5886/2-13 від 30.12.2013 року;

відповідача - ОСОБА_2, (особисто);

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про внесення
змін до договору. Судові витрати
позивач просить суд покласти на
відповідача. В своїй позовній заяві
позивач просить суд внести зміни до
договору оренди землі від 25.10.2005 року,
зареєстрованого у Харківській
регіональній філії ДП "Центр
державного земельного кадастру при
державному комітеті України по
земельних ресурсах № за № 07
шляхом визнання укладеною додаткової
угоди до договору оренди землі (додано
до позовної заяви).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28 травня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 01 липня 2014
року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01.07.2014 року
розгляд справи було відкладено на
22.07.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 22.07.2014 року
представник позивача надав клопотання
(вх. № 25093) про залишення позову без
розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні 22.07.2014 року підтримав
клопотання про залишення позову без
розгляду.

Відповідач в судовому засіданні 22.07.2014
року не заперечував проти клопотання
позивача щодо залишення позову без
розгляду.

Суд, дослідивши надане клопотання
позивача щодо залишення позову без
розгляду, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 81 ГПК України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо:1) позовну заяву
підписано особою, яка не має права
підписувати її, або особою, посадове
становище якої не вказано;2) у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який діє в межах своєї
компетенції, є справа з господарського
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав;4) позивач не
звертався до установи банку за
одержанням з відповідача
заборгованості, коли вона відповідно
до законодавства мала бути одержана
через банк;5) позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору;6) громадянин
відмовився від позову, який було подано
у його інтересах прокурором.

Вирішення питання про залишення позову
без розгляду є виключною прерогативою
господарського суду та господарським
процесуальним кодексом України не
передбачено такої процесуальної дії,
як залишення позову без розгляду за
клопотанням позивача.

Враховуючи вищенаведене та те, що
залишення позову без розгляду є
рішенням суду, а не повноваженням
позивача, який звернувся до
господарського суду із таким
клопотанням, суд вважає за необхідне у
задоволенні клопотання позивача про
залишення позову без розгляду
відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутніх
представників сторін приходить до
висновку про залишення позову без
розгляду з огляду на наступне.

Під час порушення провадження по
справі та в процесі розгляду справи,
згідно п. 4 ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України, з
метою забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних
випадках такі дії по підготовці справи
до розгляду: зобов'язує сторони, інші
підприємства, установи, організації,
державні та інші органи, їх посадових
осіб виконати певні дії (звірити
розрахунки, провести огляд доказів у
місці їх знаходження тощо); витребує
від них документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору, чи
знайомиться з такими матеріалами
безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В процесі розгляду даної справи
господарський суд зобов'язував
позивача (ухвалами господарського суду
Харківської області від 28.05.2014 р., 01.07.2014
р. та 14.07.2014 р.) надати документи,
необхідні для повного та всебічного
розгляду справи, зокрема: оригінали
доданих до позовної заяви документів
(для огляду в судовому засіданні).

Відповідно до ст.36 ГПК України письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.
Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала.

Позивач до матеріалів позовної заяви
надав копії документів.

Вищезазначені вимоги суду щодо надання
оригіналів документів, позивачем не
виконано, виходячи з наявних
матеріалів справи неможливо
встановити сутність правовідносин, які
склались між сторонами, а позивач, в
свою чергу, без поважних причин
витребувані судом документи необхідні
для повного та всебічного розгляду
справи не надав.

За таких обставин суд керується ст. 81
ГПК України. Відповідно п. 5 ст. 81 ГПК
України господарський суд залишає
позов без розгляду, позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського
суду і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що спір не може бути
розглянутий по суті в зв'язку з тим, що
позивачем не було виконано вимоги суду
і не було надано достатніх доказів по
справі, які можуть мати суттєве
значення для повного, всебічного та
об'єктивного дослідження матеріалів
справи та всіх фактичних обставин
спору, вважає доцільним залишити позов
без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК
України.

При цьому суд не вбачає можливим
ухвалити рішення у справі про відмову в
задоволенні позову з таких причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції":

П.2.3. Якщо стороною (або іншим учасником
судового процесу) у вирішенні спору не
подано суду в обґрунтування її вимог
або заперечень належні і допустимі
докази, в тому числі на вимогу суду, або
якщо в разі неможливості самостійно
надати докази нею не подавалося
клопотання про витребування їх судом
(частина перша статті 38 ГПК), то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Згідно п.п. 2, 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 "Про судове рішення у цивільній
справі" обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи. У мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції":

4.8. Залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому.

4.9. При вирішенні питання щодо
залишення позову без розгляду (стаття 81
ГПК) господарським судам слід мати на
увазі, що застосування пункту 5 частини
першої цієї статті можливо лише за
наявності таких умов: додаткові
документи вважаються витребуваними,
тільки якщо про це зазначено у
відповідному процесуальному документі
або, в разі оголошення перерви в
судовому засіданні, - в протоколі
такого засідання; витребувані
документи чи явка представника
позивача дійсно необхідні для
вирішення спору, тобто за їх
відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Отже, відсутність у матеріалах даної
справи витребуваних судом доказів
унеможливлює виконання вимог
процесуального закону щодо
обґрунтованості судового рішення. При
цьому це стосується як позитивного (про
задоволення позову) та к і негативного
(про відмову в позові) рішення.
Недопустимість доказування, котре
ґрунтується на припущеннях
унеможливлює як стягнення збитків так
і відмови в задоволенні цих вимог, адже
останнє означатиме підтвердження в
судовому порядку припущення про
законність дій чи бездіяльності
учасників судового процесу, без
достатніх на то правових підстав.

За таких обставин, відсутність
витребуваних документів,
унеможливлюють всебічний, повний та
об'єктивний розгляд справи. Враховуючи
це, суд приходить до висновку про
необхідність залишення позову без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Таким чином, витрати зі сплати судового
збору у даній справі покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49. п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення
обставин, що зумовили залишення позову
без розгляду, він має право знову
звернутися з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку.

Суддя Н.С. Добреля922/2090/14