м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11520/14 18.07.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомКомунального підприємства
"Житлосервіс" Приозерне" Оболонського
району у місті Києвідофізичної
особи-підприємця
ОСОБА_1провиселенняПредставники: від
позивача:Зозулинська Ю.Л. - представник
за довіреністю № 57 від 03.02.2014від
відповідача:ОСОБА_1 - паспорт серія
НОМЕР_2, виданий Мінським РУГУ МВС
України в місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.06.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Комунального підприємства
"Житлосервіс" Приозерне" Оболонського
району у місті Києві з вимогами до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
виселення з нежилої будівлі загальною
площею 17,40 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України у зв'язку із закінченням строку
дії договору оренди нежитлового
будинку (приміщення) № 05082 від 01.07.2010 на
вимогу позивача не звільнив займане
приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/11520/14, розгляд справи
призначений на 08.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 справу № 910/11520/14 передано на
розгляд судді Головіній К.І., у зв'язку з
перебуванням судді Отрош І.М. на
лікарняному.

08.07.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли письмові
пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 (суддя Головіна К.І.)
справу № 910/11520/14 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 18.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 справу № 910/11520/14 передано на
розгляд судді Отрош І.М., у зв'язку з
виходом судді Отрош І.М. з лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 (суддя Отрош І.М.) справу
№ 910/11520/14 прийнято до провадження.

У судове засідання 18.07.2014 з'явились
представники сторін на надали
пояснення по суті спору. Представник
позивача в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Представник відповідача надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких заперечує проти заявлених
позовних вимог та просить суд
відмовити позивачу в задоволенні
позову та надати час для сплати
заборгованості за договором оренди
нежитлового будинку (приміщення) № 05082
від 01.07.2010.

У судовому засіданні 18.07.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані суду докази,
суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2010 між Управлінням комунального
майна району виконавчого органу
Оболонської районної у м. києві ради
(Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації)
(орендодавець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено
договір оренди нежитлового будинку
(приміщення) № 05082, відповідно до умов
якого орендодавець на підставі рішення
сесії Оболонської районної у м. Києві
ради № 28/7 від 01.07.2010 передає, а орендар
приймає в оренду нежилу будівлю, за
адресою: АДРЕСА_3, для побутових цілей.

Згідно з пунктом 2.4. договору об'єкт
оренди належить до комунальної
власності територіальної громади
Оболонського району у місті Києві і
знаходиться на балансі КП «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського р-ну у м.
Києві.

У відповідності до пункту 9.1. договору
даний договір набуває чинності з
моменту підписання його сторонами,
строк дії: з 01.01.2010 до 29.06.2013.

Рішенням № 1 від 22.12.2010 комісії з
припинення виконавчого органу
Оболонської районної у м. Києві ради
(Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації) «Про питання
самостійних структурних підрозділів
виконавчого органу Оболонської
районної у м. Києві ради
(Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації)» було
припинено шляхом ліквідації
Управління комунального майна району
виконавчого органу Оболонської
районної у м. Києві ради (Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації).

На підставі пункту 7 вищевказаного
Рішення - функції орендодавця
нежитлових приміщень разом з
документацією до 01.01.2011 були передані
балансоутримувачам цих нежитлових
приміщень (комунальним підприємствам
Оболонського району та районному
управлінню освіти).

Відповідно до Рішення Оболонської
районної у м. Києві ради від 30.06.2005 № 30/16
нежитлова будівля по АДРЕСА_3 була
передана у господарське відання без
права відчуження Комунальному
підприємству «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у м. Києві згідно
додатку № 1.

Отже, функції орендодавця по
договірним зобов'язанням між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Управлінням комунального майна району
були передані до Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у м. Києві.

Разом з цим, відповідно до пункту 4
Рішення № 284/5096 від 02.12.2010 Київської
міської ради «Про питання комунальної
власності територіальної громади
міста Києва» встановлено, що договори
оренди об'єктів комунальної власності
територіальних громад районів у місті
Києві, укладених на виконання рішень
районних у місті Києві рад, термін дії
яких не закінчився, є чинними та
підлягають виконанню відповідно до
вимог законодавства України.

Згідно з пунктом 7.5. договору у разі
закінчення строку дії договору або при
його розірванні орендар зобов'язаний
негайно за актом приймання-передачі
повернути об'єкт оренди орендодавцю у
стані, в якому перебував об'єкт оренди
на момент передачі його в оренду, з
урахуванням всіх здійснених орендарем
поліпшень, які можливо відокремити від
об'єкт оренди без заподіяння йому
шкоди, з урахуванням зносу за період
строку дії договору.

Договір припиняється в разі:
закінчення строку, на який його було
укладено; приватизації об'єкта оренди
орендарем (за участю орендаря);
ліквідації орендаря (юридичної особи)
при відсутності правонаступництва або
смерті орендаря (фізичної особи);
загибелі об'єкта оренди; у разі
припинення підприємницької діяльності
орендаря, закінчення терміну дії
дозволів, ліцензій, патентів; у разі
відмови орендодавця від договору у
випадках, передбачених чинним
законодавством; в інших випадках,
передбачених цим договором або
законодавчими актами України (пункт 9.4.
договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті
283 Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283
Господарського кодексу України
об'єктом оренди можуть бути: державні
та комунальні підприємства або їх
структурні підрозділи як цілісні
майнові комплекси, тобто господарські
об'єкти із завершеним циклом
виробництва продукції (робіт, послуг),
відокремленою земельною ділянкою, на
якій розміщений об'єкт, та автономними
інженерними комунікаціями і системою
енергопостачання; нерухоме майно
(будівлі, споруди, приміщення); інше
окреме індивідуально визначене майно
виробничо-технічного призначення, що
належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом (частина 6 статті 283
Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" відносини щодо оренди майна, що
перебуває у комунальній власності
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 287
Господарського кодексу України та
статтею 5 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
орендодавцями щодо державного та
комунального майна є державні
(комунальні) підприємства, установи та
організації - щодо нерухомого майна,
загальна площа якого не перевищує 200
квадратних метрів на одне
підприємство, установу, організацію, та
іншого окремого індивідуально
визначеного майна, якщо інше не
передбачено законом.

Як встановлено судом, між позивачем та
відповідачем 01.07.2010 було підписано акт
прийому-передачі нежитлового
приміщення, його технічного стану та
характеристики приміщення (будинку)
для визначення ставки орендної плати
при наданні в оренду, відповідно до
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв приміщення за адресою: АДРЕСА_3,
загальною площею 17,40 м2.

Судом встановлено, що 10.07.2013 позивач
звернувся до відповідача з претензією
№ 819 від 10.07.2013 про погашення
заборгованості за договором оренди
нежитлового будинку (приміщення) № 05082
від 01.07.2010 та з вимогою № 820 від 10.07.2013
про звільнення займаного приміщення та
передання його балансоутримувачу
згідно акту прийому-передачі.

Судом встановлено, що вимога № 820 від
10.07.2013 була направлена позивачем на
адресу відповідача, зазначену в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, в
межах місячного строку після
закінчення строку дії договору оренди,
та була повернута позивачу, у зв'язку із
закінчення встановленого строку
зберігання, що підтверджується
довідкою Ф.20.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного
кодексу України, що також
кореспондується з норм частини 1 статті
17 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Нормами частини 2 статті 291
Господарського кодексу України та
частини 2 статті 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» встановлено, що договір оренди
припиняється в разі: закінчення строку,
на який його було укладено;
приватизації (викупу) об'єкта оренди
орендарем (за участю орендаря);
банкрутства орендаря; загибелі об'єкта
оренди; ліквідації юридичної особи, яка
була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до норм статті 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує
користуватись майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Згідно з частинами 1 та 2 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" термін договору оренди
визначається за погодженням сторін.
Термін договору оренди не може бути
меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не
пропонує менший термін. У разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Відповідно до пункту 4.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна"
зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного
кодексу України, частини другої статті
291 Господарського кодексу України,
частини другої статті 17 та частини
другої статті 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" вбачається, що після закінчення
строку договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймачеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Нормами частини 1 статті 27 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди. Якщо
орендар допустив погіршення стану
орендованого майна або його загибель,
він повинен відшкодувати
орендодавцеві збитки, якщо не доведе,
що погіршення або загибель майна
сталися не з його вини.

У разі припинення договору оренди за
обставин, зазначених у частині першій
цієї статті, орендар окремого
індивідуально визначеного майна
зобов'язаний повернути це майно
відповідному підприємству,
господарському товариству, створеному
в процесі приватизації
(корпоратизації), або його
правонаступнику (частина 3 статті 27
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна").

Відповідно до норм статей 2 та 3 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" правовою підставою
користування комунальним майном є
договір оренди. Так як договір оренди
нежитлового будинку (приміщення) № 05082
від 01.07.2010 припинився у зв'язку із
закінченням строку його дії та
наявністю заперечень орендодавця щодо
продовження строку користування
об'єктом оренди, у відповідача відсутні
правові підстави для подальшого
перебування у займаному приміщені.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

З огляду на вищенаведене та враховуючи
те, що позивачем доведено відсутність
правових підстав у відповідача для
користування майном - нежилою будівлею,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,
площею 17,4 кв. м., вимоги позивача щодо
виселення фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з нежилої будівлі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

З приводу пояснень відповідача щодо
надання судом часу для сплати
заборгованості за договором оренди
нежитлового будинку (приміщення) № 05082
від 01.07.2010 суд зазначає, що факт
наявності чи відсутності
заборгованості за договором оренди
нежитлового будинку (приміщення) № 05082
від 01.07.2010 не входить до предмету
доказування у даній справі.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (04212, АДРЕСА_1 ідентифікаційний
код НОМЕР_1) з нежилої будівлі загальною
площею 17,40 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (04212, АДРЕСА_1 ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Житлосервіс" Приозерне"
Оболонського району у місті Києві (04212,
м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, БУД. 2-В,
ідентифікаційний код 33597153) судовий
збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.07.2014

Суддя
І.М.
Отрош