Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
УХВАЛА

"30" липня 2014 р.
Справа № 12/125

За заявою стягувача: Акціонерного
комерційного банку «Імексбанк»,

м. Одеса, проспект
Гагаріна,12а

в особі Чернігівського
відділення Акціонерного комерційного
банку «Імексбанк»,

проспект Перемоги,62,
м. Чернігів, 14000

Боржник: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рибалка»,

вул.Східна,32, с.Радянська
Слобода, Чернігівський р-н.

про зміну способу виконання рішення

Суддя Книш
Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від стягувача: Отрошко П.М. провідний
фахівець довіреність №280114 від 28.01.2014р.,
Телегін А.О. юрисконсульт довіреність
№020114/39 від 02.01.2014р.

Від боржника: не з'явився

Стягувачем - Акціонерним комерційним
банком «Імексбанк» в особі
Чернігівського відділення
Акціонерного комерційного банку
«Імексбанк» подано заяву від 23.07.2014р.
про зміну способу виконання рішення, в
якій просить змінити спосіб виконання
рішення господарського суду
Чернігівської області від 22.10.2009р. у
справі № 12/125 шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 26.04.2006р. №1031
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (а саме: комплекс Виробнича
база, загальною площею 1219,8кв.м, що
розташоване за адресою: с.Радянська
Слобода, Чернігівського району,
Чернігівської області по вулиці
Східній, будинок 32), Публічним
акціонерним товариством «Імексбанк» з
укладенням від свого імені договору
купівлі-продажу, будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням Публічному
акціонерному товариству «Імексбанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу за початковою ціною
предмета іпотеки - 219512,07грн.

Представники стягувача в судовому
засіданні надали клопотання про
нездійснення технічної фіксації
судового процесу, які задоволені судом.

Представник стягувача в судовому
засіданні надав пояснення від 30.07.2014р.,
в якому зазначив, що відповідно до
положення Чернігівського відділення
АТ «Імексбанк» є структурним
підрозділом АТ «Імексбанк» і виконує
свої функції відповідно до положення
Чернігівського відділення АТ
«Імексбанк», що відповідно до листа
ВДВС ГУЮ у Чернігівській області
працівниками ДВС проведено повний
комплекс заходів щодо стягнення
заборгованості з боржника. Стягувач в
якості обставин, що ускладнюють або
роблять неможливим виконання рішення
суду посилається на той факт, що
відповідно до листів ВДВС №326/104 від
16.11.2010р. та №02.1-25/208а/2 від 09.04.2013р.
працівниками ВДВС з 05.03.2010р. проведено
всі можливі заходи щодо погашення
заборгованості, проте на теперішній
час заборгованість не погашена.

Від боржника заяв та клопотань до суду
не надходило. Повноважного
представника боржник в судове
засідання не направив. Ухвала від
25.07.2014р. про призначення розгляду заяви
про зміну способу виконання рішення
направлена на адресу боржника
(вул.Східна,32, с.Радянська Слобода,
Чернігівський р-н) рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням, що
підтверджується матеріалами справи.

Судом вчинені дії щодо перевірки
статусу та місця реєстрації боржника
станом на 25.07.2014р., а саме пошук на
офіційному сайті Державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
центр» (http://search.irc.gov.ua/edr.html). Згідно
інформації з офіційного сайту
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр» за
умовами пошуку код 02801224, найменування -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рибалка»,
місцезнаходження - Чернігівська обл.,
Чернігівський р-н., село Радянська
Слобода, вул.Східна,32.

Враховуючи, що заява про зміну способу
виконання рішення та ухвала
господарського суду Чернігівської
області від 25.07.2014р. направлені
боржнику за адресою вул.Східна,32,
с.Радянська Слобода, Чернігівський р-н.,
суд приходить висновку про належне
повідомлення боржника про час і місце
розгляду заяви про зміну способу
виконання рішення.

Явка представника боржника в судове
засідання не визнавалася судом
обов'язковою.

Не з'явлення представників боржника в
судове засідання не перешкоджає
розгляду заяви про зміну способу
виконання рішення суду по суті.

Як вбачається із змісту заяви від
23.07.2014р. про зміну способу виконання
рішення стягувачем у вступній частині
заяви у розділі сторони зазначено
третьою особою: Головне управління
юстиції у Чернігівській області,
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області (м. Чернігів, вул.
Щорса, 12). Оскільки відповідно до ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України треті особи можуть вступити у
справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, а у справі №12/125
вже прийнято рішення 22.10.2009р., по якому
стягувач просить змінити спосіб
виконання, а тому суд не приймає до
уваги зазначення стягувачем в поданій
заяві в розділі сторони відомостей про
вказану вище третю особу.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
вислухавши уповноважених
представників стягувача, з'ясувавши
фактичні обставини, встановив:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 22.10.2009р. по
справі №12/125 стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рибалка»,
вул. Східна, 32, с. Радянська Слобода,
Чернігівський район, Чернігівська
область, 14039 (п/р 3001 у АКБ
«Імексбанк» м. Одеса, МФО 328384, ) на користь Акціонерного
комерційного банку «Імексбанк» 65039, м.
Одеса, проспект Гагаріна, 12-а (рахунок №
4004 АКБ «Імексбанк», МФО 328384, ) 121 730 грн. 94 коп.
заборгованості по кредиту, 41517 грн. 65
коп. заборогованості по відсотках, 34595
грн.42 коп. інфляційних нарахувань, 6371
грн 27 коп. трьох процентів річних, 3990
грн. 56 коп. пені за прострочку сплати
відсотків, 8853 грн. 14 коп. пені за
прострочку сплати кредиту, 2 170 грн. 59
коп. державного мита та витрати в сумі
282 грн. 70 50 коп. за інформаційно -
технічне забезпечення судового
процесу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2009р.
рішення господарського суду
Чернігівської області від 22.10.2010р. по
справі №12/125 залишено без змін.

29.01.2010р. на виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 22.10.2009р. та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2009р. видано
наказ по справі №12/125.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 13.05.2010р.
виправлено описку в рішенні від 22.10.2009р.
по справі №12/125, а саме пункт 2
резолютивної частини рішення
викладено в такій редакції: « 2.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рибалка», вул.
Східна, 32, с. Радянська Слобода,
Чернігівський район, Чернігівська
область, 14039 (п/р 3001 у АКБ
«Імексбанк» м. Одеса, МФО 328384, ) на користь Акціонерного
комерційного банку «Імексбанк» 65039, м.
Одеса, проспект Гагаріна, 12-а (рахунок №
4004 АКБ «Імексбанк», МФО 328384, ) 121 730 грн. 94 коп.
заборгованості по кредиту, 41517 грн. 65
коп. заборгованості по відсотках, 34595
грн.42 коп. інфляційних нарахувань, 6371
грн. 27 коп. трьох процентів річних, 3990
грн. 56 коп. пені за прострочку сплати
відсотків, 8853 грн. 14 коп. пені за
прострочку сплати кредиту, 2 170 грн. 59
коп. державного мита та витрати в сумі
282 грн. 70 50 коп. за інформаційно -
технічне забезпечення судового
процесу.» А також внесено виправлення в
наказ господарського суду
Чернігівської області від 29.01.2010р. по
справі №12/125 в частині визначення коду
ЄДРПОУ Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рибалка» 02801224.

В матеріалах справи №12/125 знаходиться
копія свідоцтва Серія А01 №508641 про
державну реєстрацію юридичної особи -
Публічне акціонерне товариство
«Імексбанк», в якому вказано
ідентифікаційний код 20971504,
місцезнаходження м. Одеса,
пр.Гагарина,12а, дата зміни свідоцтва
про державну реєстрацію 14.08.2009р.,
підстава зміни свідоцтва про державну
реєстрацію - зміна найменування
юридичної особи.

В матеріалах справи №12/125 також
знаходиться копія Статуту Публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
(нова редакція) погодженого
Національним банком України 11.08.2009р.,
державна реєстрація змін до якого
проведена 14.08.2009р. за № запису
1000226, у п.1.1 якого вказано, що на
підставі рішення загальних зборів
акціонерів (протокол №5 від 28.07.09р.)
Акціонерний Комерційний банк
«Імексбанк» змінив назву на Публічне
акціонерне товариство «Імексбанк»
(далі - Банк). Публічне акціонерне
товариство «Імексбанк» є
правонаступником по всіх правах та
зобов'язаннях Акціонерного
комерційного банку «Імексбанк».
Акціонерний Комерційний банк
«Імексбанк» був створений як відкрите
акціонерне товариство шляхом
реорганізації Комерційного банку
«Імексбанк».

Згідно п. 1.1 Положення про Чернігівське
відділення Публічного акціонерного
товариства «Імексбанк» (нова редакція),
яке затверджено рішенням Наглядової
Ради банку від 14.01.2010р. №3, зміна
найменування Відділення (попереднє
найменування - Чернігівське відділення
Акціонерного комерційного банку
«Імексбанк») відбулася внаслідок зміни
назви Акціонерного комерційного банку
«Імексбанк» на Публічне акціонерне
товариство «Імексбанк» (державну
реєстрацію змін проведено 14.08.2009р.,
номер запису 1000226).

З огляду на вищевикладене, суд доходить
висновку про необхідність врахування
зміни назви позивача на Публічне
акціонерне товариство «Імексбанк» в
усіх подальших процесуальних
документах суду по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначається Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.
Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті (п. 7.1.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України»).

Згідно з п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
підставою для зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений встановленим
господарським судом способом. Проте,
вирішуючи питання про зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 7.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» якщо у
відповідача відсутні кошти на рахунку
в банку або коли їх не вистачає для
покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягнення на його майно.
Оскільки майно боржника, на яке може
бути звернуто стягнення, визначається
державним виконавцем у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», господарський
суд у своєму наказі не зобов'язаний
зазначати конкретне майно, а має
вмістити в ньому лише вказівку про
звернення стягнення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду. Наведене не
виключає права господарського суду з
метою захисту у найбільш ефективний та
справедливий спосіб порушених
відповідачем майнових прав позивача
зазначити у виданому ним наказі й
конкретне майно відповідача, на яке
слід звернути стягнення, якщо в
розпорядженні суду є достовірні дані
про його наявність у відповідача.

В обґрунтування заяви про зміну
способу виконання рішення, заявник
зазначає, що 26.04.2006р. в забезпечення
договору кредитної лінії №012-06-КЛ, між
сторонами був укладений та нотаріально
посвідчений іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Чернігівського районного
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за №1031, що
03.03.2010р. відділом примусового виконання
рішень управління ДВС Головного
управління юстиції у Чернігівській
області було відкрите виконавче
провадження №17835853, що 08.06.2010р.
державним виконавцем було винесено
постанову про арешт коштів, що
знаходяться на банківських рахунках,
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження, що відповідно до листа
№02.1-25/208а/2 від 09.04.2013р. арештоване майно
ТОВ «Рибалка» залишилось
нереалізованим у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту, що на теперішній
час заборгованість за рішенням суду не
погашена.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Згідно з ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. У разі
якщо коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно, такий документ повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому пунктом 8 частини першої
статті 47 цього Закону. Реалізація
заставленого майна здійснюється в
порядку, встановленому цим Законом. За
рахунок коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
здійснюються утримання, передбачені
статтею 43 цього Закону, після чого
кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі якщо заставодержатель не є
стягувачем у виконавчому провадженні,
йому виплачуються кошти після
належного підтвердження права на
заставлене майно. У разі задоволення в
повному обсязі вимог заставодержателя
залишок коштів використовується для
задоволення вимог інших стягувачів у
порядку, встановленому цим Законом.
Спори, що виникають під час виконавчого
провадження щодо звернення стягнення
на заставлене майно, вирішуються судом.
Примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно з ст. 36 Закону України «Про
іпотеку» сторони іпотечного договору
можуть вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Договір про задоволення
вимог іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками, може
передбачати передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання у порядку, встановленому
статтею 37 цього Закону; право
іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-якій
особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку,
встановленому статтею 38 цього Закону.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено звернення стягнення на
предмет іпотеки на підставі рішення
суду. При цьому рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Таким чином, із вищенаведених положень
Закону України «Про іпотеку» витікає,
що звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення, яке приймається судом за
результатами розгляду позову, тобто у
позовному провадженні.

Наразі слід зазначити, що стягувач -
Акціонерний комерційний банк
«Імексбанк» (який змінив назву на
публічне акціонерне товариство
«Імексбанк»), який виступає
іпотекодержателем, звертаючись 14.07.2009р.
до господарського суду Чернігівської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Рибалка»
про стягнення грошових коштів, обрав
спосіб задоволення своїх вимог, яким не
є звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Враховуючи вищезазначене та
дослідивши заяву про зміну способу
виконання рішення суду з доданими до
неї документами, суд приходить до
висновку, що зазначений заявником
спосіб зміни виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 22.10.2009р. у справі №12/125
законом не передбачений.

З огляду на вищевикладене, у суду
відсутні правові підстави для
задоволення заяви Акціонерного
комерційного банку «Імексбанк» в особі
Чернігівського відділення
Акціонерного комерційного банку
«Імексбанк» від 23.07.2014р. про зміну
способу виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 22.10.2009р. у справі №12/125
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки від
26.04.2006р. №1031.

За таких обставин, у задоволенні заяви
про зміну способу виконання рішення
слід відмовити.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського
процесуального Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви стягувача про зміну
способу виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 22.10.2009р. у справі № 12/125 -
відмовити.

Суддя
Н.Ю.Книш