м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10484/14 16.07.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Солодкий Замок"До
Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1Простягнення 27 512,80 грн.Суддя
Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Вініченко Н.В. - дов. № б/н
від 20.05.2014 року;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Солодкий Замок"
(надалі - ТОВ "Солодкий Замок")
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП
ОСОБА_1) про стягнення 27 512,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на виконання умов Договору №706
від 17.04.2012 р. поставив відповідачу
товар, а останній натомість свого
грошового зобов'язання належним чином
не виконав у зв'язку з чим у відповідача
виникла заборгованість у розмірі 26 486,37
грн. Крім того, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 3%
річних у розмірі 152,38 грн. та
інфляційних втрат у розмірі 874,05 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.05.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
16.07.2014 р.

В судове засідання 16.07.2014 р. представник
позивача з'явився, вимоги ухвали суду
від 30.05.2014 р. виконав, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи в судове засідання
16.07.2014 р. не з'явився, надіславши на
адресу суду клопотання в якому
останній просить відкласти розгляд
справи у зв'язку із відрядженням.

Судом в задоволенні клопотання
представника відповідача відмовлено з
огляду на те, що ним не надано жодних
доказів, які б підтверджували
перебування гр. ОСОБА_3 у відрядженні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, незважаючи на те, що
відповідач в процесі розгляду справи
не скористався правами, передбаченими
ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, за висновками суду,
наявні в матеріалах справи документи
достатні для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
справи по суті.

В судовому засіданні 16.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників прокуратури, позивачів
та третьої особи, які приймали участь
під час розгляду справи, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2012 р. між ТОВ "Солодкий Замок"
(постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (покупець)
було укладено Договір поставки товару
№706 (надалі - "Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця товар у
відповідності з поданими покупцем
замовленнями, а покупець
зобов'язується приймати товар та
своєчасно сплачувати його вартість на
умовах даного договору.

Асортимент та ціна товару зазначається
в специфікації, яка є невід'ємною
частиною цього Договору (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору постачальник
зобов'язаний поставити товар згідно
замовлення покупця. Ціна, асортимент та
інші характеристики товару, що
постачається, відображаються у
накладній, яка має відповідати
замовленню (п. 2.4 Договору).

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що
постачальник зобов'язується надати
разом з кожним видом товару наступні
документи:

а) накладну. В накладній повинна бути
зазначена інформація про номери
сертифікатів відповідності га
декларацій про відповідність товару.

б) податкову накладну;

в) в разі повернення товару -
коригувальну накладну;

г) сертифікат відповідності та/або
інший документ, що підтверджує якість
товару.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору
вартість партії товару визначається в
накладних виписаних на підставі
замовлення згідно з цінами
затвердженими сторонами в
специфікації. Покупець перераховує
кошти за поставлену партію товару
після спливу 30-ти банківський(их) день
(днів) з моменту отримання товару.

На виконання умов Договору ТОВ
"Солодкий Замок" на підставі видаткових
накладних (копії яких знаходяться в
матеріалах справи) поставило, а ФОП
ОСОБА_1 прийняв товар на загальну суму
172 179,76 грн.

В свою чергую, ФОП ОСОБА_1 оплатив
поставлений товар частково, що
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків від 30.10.2013 р., копія якого
наявна у матеріалах справи.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем умов Договору позивач
звернувся до ФОП ОСОБА_1 з претензією
від 05.03.2014 р. №08 про погашення існуючої
заборгованості у сумі 28 425,74 грн., яка
була отримана відповідачем 11.03.2014 р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Проте, дана вимога відповідачем була
задоволена частково на суму 1 939,37 грн.,
що підтверджується банківською
випискою від 20.03.2014 р., копія якої додана
до матеріалів справи.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
26 486,37 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
товару, у зв'язку з чим позивач вказує
на існування заборгованості
відповідача.

Договір №706 від 17.04.2012 р. є договором
поставки, а відтак між сторонами
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання Глави 54
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Матеріалами справи (видатковими
накладними, актом звірки взаємних
розрахунків підписаного сторонами
станом на 13.06.2014 р., банківською
випискою з особового рахунку позивача)
підтверджується поставка позивачем
товару за Договором, прийняття,
часткова його оплата відповідачем та
існування заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 26 486,37 грн.

Видаткові накладні містять підписи
повноважних представників та відтиск
печатки відповідача.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та змісту п.
4.2 Договору строк виконання
відповідачем грошового зобов'язання по
оплаті поставленого позивачем за
Договором товару на момент розгляду
справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 26 486,37 грн. за поставлений на
підставі Договору товар. Відповідачем
вказана заборгованість не спростована,
доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ФОП ОСОБА_1 обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
"Солодкий Замок" про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 26 486,37
грн. є правомірними та обґрунтованими,
а тому задовольняються судом в повному
обсязі.

Також позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 152,38 грн. за період з 19.03.2014 р. по
27.05.2014 р. та інфляційних втрат у розмірі
874,05 грн. за квітень 2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд перевірив та погоджується з
наданими позивачем розрахунками
інфляційних втрат та 3% річних, а тому
вимога позивача про стягнення
інфляційних втрат у розмірі 874,05 грн. та
3% річних у розмірі 152,38 грн. підлягають
задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги ТОВ "Солодкий Замок"
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Солодкий
Замок" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (03186, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код: НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Солодкий
Замок" (02217, м. Київ, вул.
Електротехнічна, 18, )
основну заборгованість у розмірі 26 486
(двадцять шість тисяч чотириста
вісімдесят шість) грн. 37 коп., 3% річних у
розмірі 152 (сто п'ятдесят дві) грн. 38 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 874
(вісімсот сімдесят чотири) грн. 05 коп. та
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 21.07.2014 р.

Суддя
Ю.О. Підченко