м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10103/14 18.07.14

За позовом комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району"

до комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець" Шевченківського району

про стягнення 60 554,90 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

при секретарі судового засідання
Іващенко М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача:Гутій І.В. за дов. № 80-Д від
25.12.2013;від відповідача:не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець" Шевченківського району про
стягнення 60 554,90 грн заборгованості, з
яких: 57 820,50 грн - основний борг; 165,51 грн -
інфляційні втрати; 2 568,70 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язання
за договором № С-058 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення від 01.01.2012.

Ухвалою суду від 06.06.2014 порушено
провадження у справі № 910/10103/14 та
призначено розгляд на 27.06.2014.

Ухвалою суду від 27.06.2014 розгляд справи
відкладено на 18.07.2014.

У судовому засіданні 18.07.2014 представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час і місце
розгляду даної справи повідомлений
належним чином.

Ураховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), розглядає справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилається позивач, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
01.01.2012 між комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві ради
(далі - виконавець, позивач) та
комунальним підприємством
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець" Шевченківської районної у м.
Києві ради, яке є орендарем нежитлового
приміщення (далі - споживач,
відповідач), укладено договір № С-058 про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення (далі -
Договір), згідно з п. 1.1 якого виконавець
зобов'язався своєчасно надавати
споживачеві відповідної якості
послуги з централізованого опалення,
холодного та гарячого водопостачання і
водовідведення, а споживач
зобов'язався своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Згідно з п. 1.2 статуту комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району",
затвердженого розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) № 610 від 12.04.2012,
відповідно до рішення Київської
міської ради № 24/6240 від 22.09.2011 «Про
питання діяльності комунальних
підприємств, що належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва» перейменоване з
комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві
ради, зареєстрованого Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією 31.10.2001
(ідентифікаційний код 31731838).

Відповідно до п. 1.2 Договору та додатку
№ 1 до Договору споживач є орендарем
нежитлових приміщень за адресою: м.
Київ, вул. О. Теліги, 23-А, загальною
площею 165,9 кв.м, на підставі
договору № 16/1 від 01.04.2007.

Згідно з п. 3.2 Договору у разі
застосування щомісячної системи
оплати послуг платежі вносяться не
пізніше 30 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 Договору
споживач зобов'язався оплачувати
послуги в установлений договором
строк.

На протязі всього спірного періоду
позивачем направлялись відповідачу
рахунки за комунальні послуги
надходили частково.

Судом установлено, що між сторонами у
даній справі, правовідносини, що
склались на підставі договору № С-058
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення від
01.01.2012, існували й до укладення даного
договору з жовтня 2010 р., що
підтверджується розшифровками
рахунків абонента та обліковими
картками, зокрема, в межах періоду з
жовтня 2010 р. по грудень 2011 р.

Відповідач не виконує свої
зобов'язання щодо сплати комунальних
послуг згідно з умовами Договору
належним чином, у зв'язку з чим у
відповідача перед позивачем за період
з 21.10.2010 по 31.03.2014 утворилась
заборгованість, яка згідно з
розрахунком останнього склала 57 820,50
грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

У ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

На підтвердження споживання
відповідачем житлово-комунальних
послуг, позивачем надано суду:
розшифровки рахунків абонента та
облікові картки в межах періоду з
жовтня 2010 р. по березень 2014 р.

Таким чином суд дійшов висновку про те,
що між сторонами у даній справі,
зокрема, в період з жовтня 2010 р. по
грудень 2011 р., виникли правовідносини,
що породжують цивільні права та
обов'язки, оскільки позивач надавав
житлово-комунальні послуги, а
відповідач їх споживав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

У п. 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21.07.2005,
визначено, що розрахунковим періодом
для оплати послуг є календарний місяць;
плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Таким чином суд дійшов висновку про те,
що відповідач повинен був оплатити
надані позивачем послуги: за жовтень 2010
р. до 20.11.2010 включно; за листопад 2010 р. до
20.12.2010 включно; за грудень 2010 р. до 20.01.2011
включно; за січень 2011 р. до 20.02.2011
включно; за лютий 2011 р. до 20.03.2011 включно;
за березень 2011 р. до 20.04.2011 включно; за
квітень 2011 р. до 20.05.2011 включно; за
травень 2011 р. до 20.06.2011 включно; за
червень 2011 р. до 20.07.2011 включно; за
липень 2011 р. до 20.08.2011 включно; за
серпень 2011 р. до 20.09.2011 включно; за
вересень 2011 р. до 20.10.2011 включно; за
жовтень 2011 р. до 20.11.2011 включно; за
листопад 2011 р. до 20.12.2011 включно; за
грудень 2011 р. до 20.01.2012 включно.

Як установлено судом, позивачем у
період з жовтня 2010 р. по грудень 2011 р.
надавались відповідачу
житлово-комунальні послуги, що
підтверджується розшифровками
рахунків абонента та обліковими
картками в межах вказаного періоду,
втім відповідач свої зобов'язання з
оплати наданих послуг (опалення, гаряче
і холодне водопостачання) належним
чином не виконував, доказів
зворотнього суду не надав, у зв'язку з
чим у відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість за вказаний
період, яка згідно з розрахунком
останнього склала 9 031,84 грн.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог у частині
основного боргу за період з жовтня 2010 р.
по грудень 2011 р. в сумі 9 031,84 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення заборгованості за
договором № С-058 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення від 01.01.2012, що виникла у
період з січня 2012 р. по березень 2014 р.

Відповідно до ст. 905 ЦК України строк
договору про надання послуг
встановлюється за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 9.1 Договору цей договір
укладено на 1 рік і набирає чинності з
01.01.2012. Договір вважається щороку
продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку його дії однією із
сторін не буде письмово заявлено про
його розірвання або необхідність
перегляду.

Доказів повідомлення однією із сторін,
у відповідності з п. 9.1 Договору, про
його розірвання, сторонами не надано, у
зв'язку з чим суд дійшов висновку про
те, що спірний договір вважається
щороку продовженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Положеннями статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Як установлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач, згідно з п. 3.2
Договору у разі застосування
щомісячної системи оплати послуг
платежі вносяться не пізніше 30 числа
місяця, що настає за розрахунковим.

Відтак відповідачем мало бути оплачено
надані позивачем згідно з умовами
спірного договору послуги: за січень 2012
р. до 29.02.2012 включно; за лютий 2012 р. до
30.03.2012 включно; за березень 2012 р. до
30.04.2012 включно; за квітень 2012 р. до 30.05.2012
включно; за травень 2012 р. до 30.06.2012
включно; за червень 2012 р. до 30.07.2012
включно; за липень 2012 р. до 30.08.2012
включно; за серпень 2012 р. до 30.09.2012
включно; за вересень 2012 р. до 30.10.2012
включно; за жовтень 2012 р. до 30.11.2012
включно; за листопад 2012 р. до 30.12.2012
включно; за грудень 2012 р. до 30.01.2013
включно; за січень 2013 р. до 28.02.2013
включно; за лютий 2013 р. до 30.03.2013 включно;
за березень 2013 р. до 30.04.2013 включно; за
квітень 2013 р. до 30.05.2013 включно; за
травень 2013 р. до 30.06.2013 включно; за
червень 2013 р. до 30.07.2013 включно; за
липень 2013 р. до 30.08.2013 включно; за
серпень 2013 р. до 30.09.2013 включно; за
вересень 2013 р. до 30.10.2013 включно; за
жовтень 2013 р. до 30.11.2013 включно; за
листопад 2013 р. до 30.12.2013 включно; за
грудень 2013 р. до 30.01.2014 включно; за
січень 2014 р. до 28.02.2014 включно; за лютий
2014 р. до 30.03.2014 включно; за березень 2014 р.
до 30.04.2014 включно.

Таким чином позивач свої зобов'язання
за період з січня 2012 р. по березень 2014 р.
виконував належним чином, що
підтверджується розшифровками
рахунків абонента та обліковими
картками, зокрема, за період з січня 2012
р. по березень 2014 р., в той час як
відповідач свої зобов'язання по оплаті
спожитих послуг у вказаний період
належним чином не виконав, доказів
зворотнього суду не надав, у зв'язку з
чим утворилась заборгованість, яка
згідно з розрахунком позивача склала 48
788,86 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог в частині
стягнення з відповідача основного
боргу за період з січня 2012 р. по
березень 2014 р. у сумі 48 788,86 грн.

На підставі викладеного позов про
стягнення з відповідача основного
боргу за період з жовтня 2010 р. по
березень 2014 р. обґрунтований та
підлягає задоволенню у заявленому в
позивачем розмірі в сумі 57 820,50 грн.

Позивачем також заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача 165,51
грн інфляційних втрат та 2 568,70 грн 3 %
річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З урахуванням установленого вище
судом, прострочення відповідачем
оплати наданих позивачем послуг
настало: за жовтень 2010 р. з 21.11.2010; за
листопад 2010 р. з 21.12.2010; за грудень 2010 р. з
21.01.2011; за січень 2011 р. з 21.02.2011; за лютий
2011 р. з 21.03.2011; за березень 2011 р. з 21.04.2011;
за квітень 2011 р. з 21.05.2011; за травень 2011 р.
з 21.06.2011; за червень 2011 р. з 21.07.2011; за
липень 2011 р. з 21.08.2011; за серпень 2011 р. з
21.09.2011; за вересень 2011 р. з 21.10.2011; за
жовтень 2011 р. з 21.11.2011; за листопад 2011 р. з
21.12.2011; за грудень 2011 р. з 21.01.2012; за
січень 2012 р. з 01.03.2012; за лютий 2012 р. з
31.03.2012; за березень 2012 р. з 01.05.2012; за
квітень 2012 р. з 31.05.2012; за травень 2012 р. з
01.07.2012; за червень 2012 р. з 31.07.2012; за
липень 2012 р. з 31.08.2012; за серпень 2012 р. з
01.10.2012; за вересень 2012 р. з 31.10.2012; за
жовтень 2012 р. з 01.12.2012; за листопад 2012 р. з
31.12.2012; за грудень 2012 р. з 31.01.2013; за
січень 2013 р. з 01.03.2013; за лютий 2013 р. з
31.03.2013; за березень 2013 р. з 01.05.2013; за
квітень 2013 р. з 31.05.2013; за травень 2013 р. з
01.07.2013; за червень 2013 р. з 31.07.2013; за
липень 2013 р. з 31.08.2013; за серпень 2013 р. з
01.10.2013; за вересень 2013 р. з 31.10.2013; за
жовтень 2013 р. з 01.12.2013; за листопад 2013 р. з
31.12.2013; за грудень 2013 р. з 31.01.2014; за
січень 2014 р. з 01.03.2014; за лютий 2014 р. з
31.03.2014; за березень 2014 р. до 01.05.2014.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині інфляційних втрат та 3 % річних,
суд дійшов висновку про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
заявленому в позові розмірі в сумі 165,51
грн та 3 % річних в сумі 2 568,70 грн.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню повністю.

За приписами ст. 49 ГПК України судові
витрати зі справи слід покласти на
відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець" Шевченківського району (04060, м.
Київ, вул. Щусєва, 10-А, ідентифікаційний
) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" (03190, м. Київ,
вул. Кирпоноса, 10/8, ідентифікаційний
) 57 820 (п'ятдесят сім
тисяч вісімсот двадцять) грн 50 коп.
основного боргу, 165 (сто шістдесят п'ять)
грн 51 коп. інфляційних втрат, 2 568 (дві
тисячі п'ятсот шістдесят вісім) грн 70
коп. 3 % річних та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн 00
коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова