ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 р.
Справа №917/777/14

За позовом Приватного підприємства
"Агромаш", вул. Шевченка, 12, с. Вакулиха,
Карлівський район, Полтавська область,
39521

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нептун", вул.
Київське шосе, 88, кв. 6, м. Полтава, 36028

про розірвання договору та стягнення
грошових коштів у розмірі 106 299,00 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: не з"явився,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про
розірвання договору № 21/11 від 21.11.2012 р.
та стягнення заборгованості за даним
договором у розмірі 106 299,00 грн., з яких:
63 500,00 грн., - сума передоплати, 42
799,00 грн. - пеня.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання щодо
виконання бурових робіт.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, явку повноважного представника
в судове засідання не забезпечив, хоча
був належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи. Ухвала
господарського суду Полтавської
області від 22.05.2014 р., що була направлена
на адресу відповідача відповідно до
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (Серія АВ № 586559 від
08.05.2014 р.), повернулась на адресу суду з
поштовою відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

21.11.2012 р. між Приватним підприємством
"Агромаш" в особі директора Сидорова В.
Є. (далі-позивач,замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нептун" в особі
генерального директора Кононенка А. М.
(далі - відповідач, підрядник,
виконавець) укладено договір на
виконання бурових робіт № 21/11 (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник
доручає, а виконавець бере на себе
виконання наступних робіт: проведення
бурових робіт згідно плану розміщення
свердловин та технічного проекту с.
Михайлівка Карлівський район
Полтавської області на глибину 100 м (+/-)
(уточнення по факту закінчення робіт). В
тому числі: установка обсадних труб на
всю глибину скважини, а також фільтр
колон, промивка і т. д. згідно проекту;
закупівля та доставка всіх необхідних
матеріалів по бурінню та запуску
свердловини в експлуатацію
проводиться за рахунок виконавця.

Відповідно до п. 2.5 договору, замовник
бере на себе обов'язки розрахуватися з
виконавцем за виконану роботу у
розмірі 50 % передоплати та 50 % після
підписання акту виконаних робіт на
протязі 5 банківських днів.

Згідно з розділом 2 договору, роботи по
договору вважаються виконаними при
наявності технічного проекту та іншої
технічної документації виготовленої
та погодженої згідно чинного
законодавства для введення
свердловини в експлуатацію. Термін
закінчення робіт по договору не
пізніше 01.03.2013 р. Виконавець повинен в
строк до 3-х днів повідомити замовника
про закінчення робіт.

На виконання умов договору, замовник
перерахував в якості передоплати
підряднику грошові кошти на загальну
суму 63 500,00 грн., згідно із платіжними
дорученнями: №2066 від 15.12.2012 p. на суму 53
500,00 грн.; № 1936 від 22.11.2012 p. на суму 10 000,00
грн.

Як зазначає позивач, роботи за
договором у встановлений строк не
виконані.

01.11.2013 р. Приватне підприємство
"Агромаш" надіслало відповідачу
претензію, відповідно до якої просило
виконати умови договору, або ж
добровільно повернути отриману суму
передоплати в розмірі 63 500,00 грн.,
а також сплатити пеню в розмірі 27 178,00
грн. Претензія отримана особисто
директором ТОВ "Нептун" 29.10.2013 р., про
свідчить його підпис на копії
претензії. Дана претензія була
залишена без задоволення.

Як зазначає позивач, 06.02.2014 року ним
було направлено на адресу відповідача
пропозицію розірвати договір від
21.11.2012 р. та перерахувати приватному
підприємству "Агромаш" суму
передоплати в розмірі 63 500,00 грн. та
сплатити пеню в розмірі 42 799,00 грн.
Зазначена пропозиція була отримана
представником відповідача 08.02.2014 р., про
що свідчить поштове повідомлення.

З огляду на відсутність реагування з
боку відповідача на вказану претензію
та пропозицію розірвати договір,
вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з даним
позовом з вимогами про розірвання
укладеного між сторонами від 21.11.2012 р.
договору № 21/11 відповідно до ст. 852
Цивільного Кодексу України та
стягнення 106299,00 грн.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Статтями 202, 205 Цивільного
кодексу України закріплено загальне
поняття правочину, яким є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Положеннями ст.ст. 627, 628 ЦК України
визначено, що відповідно до ст. 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу
України та ст. 180 Господарського
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Як визначено ч. 1 ст. 181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач платіжними дорученнями №2066
від 15.12.2012 p. на суму 53 500,00 грн.; № 1936 від
22.11.2012 p. на суму 10 000,00 грн. перерахував
відповідачу кошти в сумі 63 500,00 грн., з
призначеннями платежів
"попередня оплата за роботи згідно
рахунку СФ-37 від 03.12.2012 р." та "попередня
оплата за роботи згідно дог. № 21/11 від
21.11.2012 р.".

Статтею 837 Цивільного кодексу України
за договором підряду одна сторона
(підрядник, виконавець) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Строки виконання роботи
або її окремих етапів встановлюються у
договорі підряду (ст. 846 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до положень ст. 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до вимог ст. 525, ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач (замовник) на виконання умов
укладеного між сторонами договору
підряду та наведених приписів норм
права перерахував відповідачеві
попередню оплату в сумі 63 500,00 грн.,
проте відповідач (підрядник) у
встановлені договором строки обов'язки
з виконання робіт ( проведення бурових
робіт) не виконав у повному обсязі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
майнового права та інтересу. Одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є відшкодування збитків.
Аналогічна норма передбачена статтею 20
Господарського кодексу України, якою
встановлено, що кожний суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав і законних інтересів,
зокрема відшкодування збитків.

За положеннями ст. 852 Цивільного
кодексу України якщо підрядник
відступив від умов договору підряду, що
погіршило роботу, або допустив інші
недоліки в роботі, замовник має право
за своїм вибором вимагати безоплатного
виправлення цих недоліків у розумний
строк або виправити їх за свій рахунок
з правом на відшкодування своїх витрат
на виправлення недоліків чи
відповідного зменшення плати за
роботу, якщо інше не встановлено
договором. За наявності у роботі
істотних відступів від умов договору
підряду або інших істотних недоліків
замовник має право вимагати розірвання
договору та відшкодування збитків.

Відповідач в порушення прийнятих на
себе зобов'язань за вказаним договором
роботи не виконав, суму передоплати в
розмірі 63 500,00 грн. не повернув.

Відповідно до ст. 849 ЦК України якщо
підрядник своєчасно не розпочав роботу
або виконує її настільки повільно, що
закінчення її у строк стає явно
неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч.2 ст.883 ЦК України, за
невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного
підряду підрядник сплачує неустойку,
встановлену договором або законом, та
відшкодовує збитки в повному обсязі.

Сплачені в якості попередньої оплати
грошові кошти в сумі 63 500,00 грн. є
збитками позивача в зв'язку з
невиконанням відповідачем договору
підряду №21/11 від 21.11.2012 p.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
повернення Приватному підприємству
"Агромаш" передоплати в розмірі 63 500,00
грн. не надано, таким чином, вимоги
позивача про розірвання договору №21/11
від 21.11.2012 р. та стягнення збитків у
розмірі 63 5000,00 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
сторони несуть матеріалу
відповідальність за невиконання своїх
договірних зобов'язань згідно чинного
законодавства. Винна сторона
зобов'язана компенсувати збитки
стороні, що постраждала, та сплачує
потерпілій пеню в розмірі 0,1 % за кожен
день від вартості невиконаних
(прострочених) зобов'язань) робіт та
термінів їх виконання) по договору.

Відповідно до позовних вимог,
позивачем пред'явлена до стягнення
пеня за період з березня по грудень 2013
р. в сумі 42 799,00 грн., без врахування
вимог ст. 232 ГК України.

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

За даних обставин, нарахована
позивачем пеня стягується частково.
Після здійсненого судом перерахунку, з
урахуванням положення п. 6 ст.232 ГК
України, обґрунтованими є вимоги про
стягнення пені за період з 01.03.2013 р. по
31.08.2013 р. у розмірі 23 368,00 грн.

Позивачем було заявлено вимогу про
стягнення судових витрат у вигляді
оплати послуг адвоката, пов'язаних з
розглядом справи у суді, у сумі 3000 грн.

Як свідчать надані суду докази, а саме -
договір б/н від 01.11.2013 року про надання
правової допомоги, свідоцтво про право
на заняття адвокатською діяльністю
№ 354, видатковий касовий ордер б/н від
12.11.2012 р., позивачем понесено витрати на
оплату послуг адвоката в сумі 3000 грн.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката.
В контексті цієї норми, судові витрати
за участь адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Відповідно до частини третьої статті
48 ГПК витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом
України "Про адвокатуру". Дія
названого Закону поширюється тільки на
осіб, які є адвокатами. Таким чином,
судові витрати за участь адвоката у
розгляді справи підлягають оплаті
лише в тому випадку, якщо вони сплачені
адвокату стороною, котрій такі послуги
надавались, а їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами.

У зв'язку із викладеним, суд дійшов
висновку про те, що судові витрати у
вигляді оплати послуг адвоката
підлягають до відшкодування в сумі 3 000
грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір на виконання
бурових робіт № 21/11 від 21.11.2012 р.
укладений між Приватним підприємством
"Агромаш" в особі директора Сидорова В.
Є та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нептун" в особі
генерального директора Кононенка А. М.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нептун" (39000,
Полтавська область, Полтавський район,
с. Розсошенці, вул. Коцюбинського,10 А,
р/р 7067 в КБ "Приват - банк" м.
Полтава, МФО 331401, код 21057381) на користь
приватного підприємства "Агромаш" (39521,
Полтавська область, Карлівський район,
с. Вакулиха, вул. Шевченка, 12, р/р 260025915 в
"Райффайзен банк Аваль" м. Київ,
МФО 3808805 ОКПО 30346301, св. № 100301380, ІПН
22) передоплату в розмірі 63 500,00
грн., 23 368,00 грн. - пені, 3000,00 грн. - судових
витрат на оплату послуг адвоката та
2732,71 грн. витрат по сплаті судового
збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено __________

Суддя
О. А. Киричук