ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 серпня 2014 року Справа № 15/5007/145/11 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б.
(доповідач), Барицької Т.Л., Демидової
А.М.,перевіривши матеріали касаційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "Дніпроазот"на рішення та
постанову Господарського суду
Житомирської області від 17.02.2014
Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014у
справі№ 15/5007/145/11 Господарського суду
Житомирської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Дніпроазот"доПублічного
акціонерного товариства
"Коростенський завод хімічного
машинобудування "Хіммаш"проспонукання
до виконання умов договору та
стягнення 64076,57 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

Подана Публічним акціонерним
товариством "Дніпроазот" до Вищого
господарського суду України касаційна
скарга не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України, переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

В пункті 62 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 3 зазначено, що за приписом пункту 4
частини першої статті 111 ГПК у
касаційній скарзі має бути зазначена
суть порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою повернення
скарги на підставі пункту 6 частини
першої статті 1113 названого Кодексу.
Отже, якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Тобто, в касаційній скарзі наводяться
конкретні норми матеріального чи
процесуального права з обґрунтуванням
суті їх порушення чи неправильного
застосування відповідно до
встановлених судами фактичних
обставин.

У касаційній скарзі не допускаються
посилання на недоведеність обставин
справи, оскільки згідно з
імперативними вимогами статей 1115, 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція на
підставі вже встановлених фактичних
обставин справи перевіряє рішення
місцевого господарського суду чи
постанову апеляційного господарського
суду виключно на предмет правильності
застосування господарськими судами
норм матеріального і процесуального
права, тобто в межах юридичної оцінки
фактичних обставин справи.

Проте, скаржник у касаційній скарзі в
порушення вимог процесуального
законодавства, не зазначає суті
порушень норм матеріального та
процесуального права, допущених судами
першої та апеляційної інстанції при
прийнятті оскаржуваних судових рішень,
натомість, як на підставу перегляду
оскаржуваних рішень, посилається на
неналежне дослідження судами
попередніх інстанцій доказів та
обставин справи, неповноту висновків
судових експертиз, які покладені в
основу оскаржуваних рішень. Викладені
у касаційній скарзі доводи скаржника
фактично зводяться до переоцінки
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи.

Допущені скаржником порушення є
підставою для повернення касаційної
скарги на підставі пункту 6 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дніпроазот"
на рішення Господарського суду
Житомирської області від 17.02.2014 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 у справі
№ 15/5007/145/11 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:
Л. Іванова

судді:
Т. Барицька

А. Демидова