Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" липня 2014 р.
Справа № 906/698/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від
30.05.2014 р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (с.Чеберяки, Роменський район,
Сумська область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Володарська" (с.Солодирі,
Володарсько-Волинський район,
Житомирська область)

про стягнення 22615,53 грн.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернувся до господарського суду
Житомирської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Володарська» про стягнення 22615,53 грн.,
з яких 19965,60 грн. заборгованості за
надані послуги за договором про
надання послуг №0307/пос/2 від 03.07.2013 р.,
1477,44 грн. інфляційних, 516,91 грн. 3% річних
та 655,58 грн. пені.

Ухвалою суду від 28.05.2014 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №906/698/14 та
призначено її розгляд на 19.06.2014 р.

У зв'язку з неявкою в засідання суду
представника відповідача ухвалою
господарського суду від 19.06.2014 р.
розгляд справи відкладено на 22.07.2014 р.

22.07.2014р. до суду від представника
позивача надійшло уточнення до
розрахунку позовних вимог (вх.№9764) та
довідка про стан заборгованості
(вх.№9765).

В засіданні суду 22.07.2014 р. представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, вимог ухвал суду щодо
надання доказів по справі не виконав,
про причини неявки в суд не повідомив.

При цьому, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить реєстр Ф03 на
відправку рекомендованої
кореспонденції господарським судом
Житомирської області за 24.06.2014 р. (а.с.32)

Відстеження пересилання поштових
відправлень на сайті Укрпошти, за
результатом пошуку виконаних операцій
щодо відправлення №718)
підтвердило, що ухвала суду про
відкладення розгляду справи на 22.07.2014р.,
надіслана до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Володарська", вручена адресату
особисто 27.06.2014р. (а.с.33).

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Отже, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, проте, своїм
правом на участь в судовому засіданні
не скористався; при цьому, явка
представників сторін в засідання суду
обов'язковою не визнавалася, а також з
врахуванням того, що строк розгляду
позовної заяви майже сплинув (позовна
заява надійшла до суду 26.05.2014р.,
відповідно до ст.77 ГПК України
відкладення розгляду справи можливе в
межах строків, встановлених статтею 69
цього Кодексу), господарський суд
Житомирської області визнає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача та за
наявними матеріалами справи,
відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення присутнього
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.07.2013р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Володарська" (замовник) укладено
договір про надання послуг №0307/пос/2
(а.с.12-13). В порядку та на умовах,
визначених цим договором, виконавець
зобов'язується протягом визначеного в
договорі строку надавати замовнику за
плату с/г послуги з внесення засобів
захисту рослин на полях замовника
(надалі - послуги) на території
Житомирської області, а замовник
зобов'язується оплачувати надані
послуги (п.1.1. вказаного договору).

Відповідно до п.1.3. договору, загальна
площа, на якій будуть надаватись
послуги орієнтовно складає 340,00 га +/- 5.

Згідно п.1.4. договору, надання послуг за
цим договором провадиться виконавцем
на дизельному пальному замовника та з
застосуванням засобів захисту рослин
замовника.

Строк надання послуг погоджується
сторонами у додатку до цього договору
(п.1.6. договору).

У розділі 2 договору встановлено права
та обов'язки сторін, за якими,
виконавець зобов'язаний, зокрема,
надати замовнику визначені цим
договором послуги в строку, визначений
договором; забезпечувати якість
наданих послуг та вносити засоби
захисту рослин у відповідності до норм,
що задаються спеціалістами замовника
(п.2.1.1., п.2.1.3, п.2.1.5 договору), натомість,
замовник, зобов'язаний приймати від
виконавця результати надання послуг
шляхом складання акту
приймання-передачі наданих послуг;
підписувати акти про надані послуги
уповноваженим на те представником
після закінчення надання послуг у
визначеному об'ємі та оплачувати
послуги на умовах та в порядку,
зазначеному в п.3.4 цього договору (п.2.2.1,
п.2.2.2., п.2.2.3 договору).

Відповідно до п.3.1. договору, вартість
послуг розраховується з урахуванням
ПДВ та складає: 60,00 грн. за 1 гектар.

Загальна сума договору складає суму
всіх наданих послуг на підставі актів
про надання послуг (п.3.2. договору).

У відповідності до пункту 3.3. договору,
здавання послуг виконавцем та
приймання їх результатів замовником
оформлюється актом приймання-передачі
наданих послуг, який підписується
повноважними представниками сторін
після фактичного надання послуг.

При цьому, в пункті 2.2.2. договору
сторонами встановлено, що підписання
акту приймання-передачі наданих послуг
представником замовника є
підтвердженням відсутності претензій
з його боку.

Оплата послуг за виконані послуги
здійснюється відповідно до
рахунку-фактури виконавця після
підписання актів приймання-передачі
наданих послуг на протязі 7 (семи)
банківських днів, починаючи з
наступного дня після підписання
сторонами акта приймання-передачі
виконаних робіт (п.3.4. договору).

У відповідності до п.4.1. договору, у
випадку порушення договору сторона
несе відповідальність, визначену цим
договором та (або) чинним
законодавством України.

За змістом пункту 4.2. договору, у разі
прострочення оплати послуг, наданих
виконавцем, замовник сплачує пеню у
розмірі облікової ставки НБУ за кожний
день прострочення.

Згідно п.6.1. договору, цей договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до повного його
виконання сторонами.

За статтею 509 Цивільного кодексу
України, в силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити борг, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст.174 Господарського
кодексу України , господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу
України , підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є, договори та інші правочини.

Підставою виникнення між сторонами
правовідносин є договір про надання
послуг №0307/пос/2 від 03.07.2013 р.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до статті 629 цього ж
кодексу договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст.ст.526, 525 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193
Господарського кодексу України .

Статтею 901 Цивільного кодексу України
визначено. що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Нормою частини першої статті 903
Цивільного кодексу України
встановлено: якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання договору ФОП ОСОБА_2 надав
передбачені договором послуги на суму
19965,60 грн. за актом приймання виконаних
робіт від 03.07.2013р. (а.с.15), виходячи з
розрахунку вартості робіт, погодженої
договором (60,00 грн. за 1 гектар) та
вказаної в акті площі полів, яку було
оброблено позивачем засобами захисту
рослин (60,00 х 332,76 = 19965,60 грн.)

Вказаний акт приймання виконаних робіт
підписаний обома сторонами, містить
вид наданих послуг та їх обсяг. Щодо
оплати наданих послуг за даним актом
позивачем виставлено рахунок №24 від
03.07.2013р. про сплату 19965,60 грн. (а.с.14).

Згідно приписів ч.1 ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Проте, відповідач - ТОВ "Агрофірма
"Володарська" як замовник наданих
послуг свої зобов'язання з їх оплати у
строк, визначений п.3.4. договору, не
виконав.

Стосовно сплати заборгованості
позивачем направлено вимогу від
20.03.2014р. про сплату заборгованості за
договором (а.с.16, докази направлення та
вручення представнику відповідача
28.03.2014р. - а.с.17). Проте, вимога була
залишена відповідачем без відповіді та
без задоволення. Згідно довідки
позивача №б/н від 22.07.2014 р. (а.с.35), сума
заборгованості відповідача за
договором про надання послуг №0307/пос/2
від 03.07.2013 р. не змінилась та складає
19965,60 грн.

На час розгляду справи відповідач
доказів оплати виконаних позивачем
робіт не надав.

За таких обставин, позов в частині
стягнення 19965,60,00 грн. основного боргу
підлягає задоволенню.

Водночас, прострочення відповідачем
оплати наданих послуг є підтвердженим
матеріалами справи, зважаючи на що
позивачем у позові заявлено вимогу про
стягнення з відповідача за
прострочення виконання грошового
зобов'язання 516,91 грн. 3% річних та 1477,44
грн. інфляційних та 655,58 грн. пені.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до
стягнення з відповідача нарахувань 3%
річних та інфляційних (а.с.8-9), суд
встановив їх правомірність та,
відповідно, обґрунтованість позову в
частині стягнення 516,91 грн. 3% річних та
1477,44 грн. інфляційних.

Слід зазначити, що у відповідності до
п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до п.6 ст.231 Господарського
кодексу України, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
НБУ, за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

У відповідності до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений даним
законом, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як уже зазначалось, відповідно до п.4.2.
договору сторони передбачили, що у разі
прострочення оплати послуг, наданих
виконавцем замовник сплачує пеню у
розмірі облікової ставки за кожен день
прострочки.

Згідно позовної заяви позивачем
нараховано пеню у розмірі облікової
ставки НБУ за період прострочення
оплати по акту приймання виконаних
робіт. Перевіривши правильність
розрахунку позивача (а.с.9),
господарський суд дійшов висновку про
законність та об ґрунтованість
позову в частині стягнення з
відповідача 655,58 грн. пені.

Відповідно до статей 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень належними та допустимими у
справі доказами; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення господарського
спору; ці дані можуть встановлюватись
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів,
поясненнями представників та інших
осіб, що беруть участь у судовому
засіданні.

У даному випадку, відповідачем не
спростовано обставин, на які
посилається позивач як на підставу
своїх позовних вимог та які
підтверджені належними і допустимими
доказами, поданими до справи.

З огляду на викладене, позов підприємця
ОСОБА_2 задовольняється судом у повному
обсязі, стягненню з відповідача
підлягає: 19965,60 грн. заборгованості, 1477,44
грн. інфляційних, 516,91 грн. 3% річних та
655,58 грн. пені.

Судові витрати по справі відповідно до
приписів ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Володарська" (12141, Житомирська обл.,
Володарсько-Волинський р-н, с.Солодирі,
вул.К.Маркса, буд.1, ідентифікаційний
код 36334815) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- 19965,60 грн. заборгованості,

- 1477,44 грн. інфляційних,

- 516,91 грн. 3% річних,

- 655,58 грн. пені,

- 1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 28.07.14

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (реком.)

3 - відповідачу (реком.)