ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.
Справа № 910/11910/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства
«Торговий дім Поляков»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми
«Вікторія-С»

про стягнення 2066,85 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Абрамова О.С., довір. №
22 від 09.07.2014 р.

Обставини справи:

Приватне підприємство «Торговий дім
Поляков» (далі - позивач) звернулось до
господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми
«Вікторія-С» (далі - відповідач) про
стягнення 8956,28 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.06.2014 р. матеріали позовної заяви
було передано для розгляду за
територіальною підсудністю до
господарського суду Київської області
(вх. № 2591/14 від 23.06.2014 р.).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.06.2014 р. було порушено
провадження у даній справі № 910/11910/14.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору поставки № 3728 від 10.12.2013
р. в частині зобов'язання щодо оплати
вартості поставленого товару, у зв'язку
з чим останній просив суд стягнути з
відповідача 6889,44 грн. основного боргу,
688,95 грн. штрафу в розмірі 10%, 1377,89 грн.
штрафу в розмірі 20%, а також 1827,00 грн.
судового збору.

Розгляд справи відкладався.

10.07.2014 р. до господарського суду
Київської області ПП «Торговий дім
Поляков» було подано заяву № 243 від
09.07.2014 р. про зменшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої позивач
просить суд стягнути з відповідача 0,01
грн. основного боргу, 688,95 грн. штрафу в
розмірі 10%, 1377,89 грн. штрафу в розмірі 20%,
а також 1827,00 грн. судового збору.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 3.10
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 р., передбачені ч. 4 ст. 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві.

З огляду на викладене, розмір позовних
вимог (з урахуванням вказаної заяви №
243 від 09.07.2014 р.) становить 2066,85 грн.

У судовому засіданні 10.07.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, з урахуванням заяви № 243 від
09.07.2014 р.; представник відповідача
зазначив про сплату суми основного
боргу.

У судове засідання 28.07.2014 р. представник
позивача не з'явився; представник
відповідача був присутнім. Відзиву на
позов відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 28.07.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

10.12.2013 р. між Приватним підприємством
«Торговий дім Поляков» (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційною фірмою
«Вікторія-С» (покупець) було укладено
договір поставки № 3728, відповідно до п.
1.1 якого постачальник зобов'язується
передати у власність покупця продукти
харчування та інші товари, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
його на умовах даного договору
відповідно до виписаних накладних.

Згідно з п. 1.2 договору сума товару, що
передається покупцю, ціна одиниці,
асортимент, кількість товару, дата
відвантаження визначаються у
накладній.

У відповідності з п. 3.3 договору прийом
товару за кількістю та якістю
здійснюється відповідно до накладної
постачальника за участю експедитора
постачальника. Датою одержання товару
вважається дата, зазначена у накладній.
При отриманні товару покупець
засвідчує факт прийняття товару, його
якість та кількість.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що при
прийомі товару оформлюється накладна,
що підписується представниками сторін.
Накладна засвідчує факт поставки
товару, його якість та кількість. У
даному договорі сторони погодили, що
представник покупця, який підписав
накладну, є уповноваженою особою на
підписання накладних з урахуванням
асортименту, кількості, якості та ціни
продукції, що поставляється.

Згідно пункту 4.2 договору покупець
здійснює розрахунки за кожну отриману
поставку товару окремо, шляхом
перерахування 100% вартості отриманого
товару на поточний рахунок
постачальника протягом 21 календарного
дня з моменту отримання товару, або
шляхом внесення 100% вартості отриманого
товару готівкою в касу постачальника
протягом 21 календарного дня з моменту
отримання товару.

Відповідно до п. 5.3 договору при
порушенні покупцем умов п. 4.2 договору
на строк 30 днів, на покупця
покладається відповідальність у
вигляді штрафу в розмірі 10% від
простроченої суми.

Згідно з п. 5.4 договору при порушенні
покупцем умов п. 4.2 договору на строк 45
днів, на покупця покладається
відповідальність у вигляді штрафу в
розмірі 20% від простроченої суми.

На виконання умов договору поставки №
3728 від 10.12.2013 р. ПП «Торговий дім
Поляков» було поставлено ТОВ
Виробничо-комерційній фірмі
«Вікторія-С» товар на загальну суму
7777,87 грн., що підтверджується
видатковими накладними, у тому числі -
№ КФ-001587 від 28.01.2014 р. на суму 933,91 грн., №
КФ-0016225 від 28.01.2014 р. на суму 1324,69 грн., №
КФ-0019115 від 31.01.2014 р. на суму 596,96 грн., №
КФ-0019117 від 31.01.2014 р. на суму 277,24 грн., №
КФ-0020767 від 04.02.2014 р. на суму 1416,25 грн., №
КФ-0020768 від 04.02.2014 р. на суму 566,70 грн., №
КФ-0023947 від 07.02.2014 р. на суму 838,93 грн., №
КФ-0023976 від 07.02.2014 р. на суму 466,06 грн., №
КФ-0023977 від 07.02.2014 р. на суму 128,46 грн., №
КФ-0026447 від 11.02.2014 р. на суму 788,87 грн., №
КФ-0026448 від 11.02.2014 р. на суму 439,80 грн.

ТОВ Виробничо-комерційна фірма
«Вікторія-С» було здійснено часткову
оплату за поставлений товар в сумі 888,43
грн.

Оскільки відповідач не розрахувався з
ПП «Торговий дім Поляков» за
поставлений товар у повному обсязі,
позивач і звернувся з даним позовом до
суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Під час розгляду справи ТОВ
Виробничо-комерційною фірмою
«Вікторія-С» було перераховано на
користь ПП «Торговий дім Поляков» 6889,43
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 113 від 16.06.2014 р. на суму
1000,00 грн., № 703 від 23.06.2014 р. на суму 2500,00
грн., № 704 від 24.06.2014 р. на суму 2500,00 грн.,
№ 756 від 07.07.2014 р. на суму 889,43 грн.

У зв'язку зі сплатою ТОВ
Виробничо-комерційною фірмою
«Вікторія-С» на користь ПП «Торговий
дім Поляков» 6889,43 грн. основного боргу
позивач зменшив розмір позовних вимог
згідно із заявою № 243 від 09.07.2014 р.

Поряд з цим, приписами статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як вбачається з матеріалів справи, факт
порушення відповідачем договірних
зобов'язань судом встановлений та по
суті відповідачем не спростований.

З огляду на викладене, вимога позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№ 3728 від 10.12.2013 р., з урахуванням
встановлення судом факту наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем у сумі 0,01 грн., є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача на користь позивача на
підставі п.п. 5.3, 5.4 договору штраф у
загальному розмірі 2066,84 грн.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. Відповідно до ч. 2 ст. 217
Господарського кодексу України,
штрафні санкції є видом господарських
санкцій, які застосовуються у сфері
господарювання.

Як зазначалося вище, згідно з п. 5.3
договору при порушенні покупцем умов п.
4.2 договору на строк 30 днів, на покупця
покладається відповідальність у
вигляді штрафу в розмірі 10% від
простроченої суми, а п. 5.4 договору
передбачено, що при порушенні покупцем
умов п. 4.2 договору на строк 45 днів, на
покупця покладається відповідальність
у вигляді штрафу в розмірі 20% від
простроченої суми.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку штрафу вбачається, що
позивачем було визначено розмір штрафу
в сумі 2066,84 грн., у тому числі - в сумі 688,95
грн. в розмірі 10% штрафу та в сумі 1377,89
грн. в розмірі 20% штрафу.

Заявлена позивачем вимога про
стягнення суми штрафу підлягає
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

Статтею 61 Конституції України
передбачено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Заявлений позивачем до стягнення з
відповідача штраф у розмірі 10% від
простроченої суми у розмірі 688,95 грн. та
штраф у розмірі 20% від простроченої
суми у розмірі 1377,89 грн., нараховані на
одну й ту ж прострочену суму, є одним
видом юридичної відповідальності за
одне й те саме правопорушення, що
суперечить приписам наведеної вище
норми законодавства.

Аналогічна правова позиція міститься у
постановах Верховного Суду України від
01.07.2014 р. у справах № 3-32гс14 (№
5010/1575/2012-20/83), № 3-31гс14 (№ 11/5026/1925/2012), які
відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України є
обов'язковими для врахування
господарським судом.

З урахуванням викладеного, стягненню з
відповідача підлягає штраф в розмірі 20%
від простроченої суми, який відповідно
до розрахунку позивача складає 1377,89
грн., є обґрунтованим та арифметично
вірним, оскільки відповідачем було
порушено умови договору щодо оплати
отриманого товару на строк понад 45
днів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо часткового задоволення позовних
вимог Приватного підприємства
«Торговий дім Поляков».

Судові витрати відповідно до вимог
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми
«Вікторія-С» (08171, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с. Круглик, вул.
Витянська, 2, код 24883346) на користь
Приватного підприємства «Торговий дім
Поляков» (18005, м. Черкаси,
Придніпровський р-н, вул. Чехова, 41, код
32268131) - 0,01 грн. основного боргу, 1377 (одну
тисячу триста сімдесят сім) грн. 89 коп.
штрафу, 1218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору

3. У решті позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписане 04.08.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна