ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
Справа № 915/980/14

за позовом приватного акціонерного
товариства "Миколаївське
спеціалізоване управління №139" 54050, м.
Миколаїв, вул. Ольшанців, 74-А

до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Миколаївпромстальконструкція" 54028,
м. Миколаїв, вул.12-Повздовжня, 63

про стягнення 45221, 23 грн.

Суддя А.П.
Алексєєв.

Представники сторін:

від позивача - Алексахін О.І., дов. № 20
від 20.01.2012 року.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 26.06.2014 року позивач
звернувся до господарського суду з
позовною заявою №43 від 24.06.2014 року до
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Миколаївпромстальконструкція" про
стягнення грошових коштів за
договором поставки №10 від 01.06.2011 року, а
саме 38390 грн. 47 коп. - основного боргу; 3378
грн. 83 коп. - втрат від інфляції за
період з 07.07.2011 року по 31.05.2014 року; 3452
грн. 40 коп. - 3% річних за період з 07.07.2011
року по 06.07.2014 року. Також позивач
просив стягнути з відповідача судовий
збір у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтуються
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором поставки №10
від 01.06.2011 року в частині повного
розрахунку за фактично поставлену
продукцію.

Ухвалою суду від 26.06.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи на 08.07.2014
року на 12 год. 00 хв. (а.с.1).

Судове засідання 08.07.2014 року не
відбулося у зв'язку із знаходженням
судді на лікарняному.

14.07.2014 року ухвалою господарського суду
розгляд справи призначено на 25.07.2014
року о 10 год. 30 хв. (а. с. 44).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, про що
свідчить підпис уповноваженої особи на
повідомленні про вручення (а.с.46).

22.07.2014 року до канцелярії суду від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із тим, що керівник підприємства до
11.08.2014 року включно проходить курс
лікування, інших працівників, які мають
право першого підпису на підприємстві
немає (а. с. 47). Однак, в обґрунтування
зазначеного клопотання жодних доказів
суду відповідачем не надано.

Представник позивача просив
відмовити у задоволенні клопотання
через його необґрунтованість.

Господарський суд відмовив в
задоволенні вказаного клопотання
відповідача у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Представник позивача,
скориставшись правом відповідно до ст.
22 ГПК України 25.07.2014 року надав до суду
заяву, якою обґрунтував періоди
нарахування втрат від інфляції та 3%
річних.

Правом надання відзиву на позовну
заяву та участі у судовому засіданні
відповідач не скористався, позов не
заперечив і не спростував.

Неподання відзиву на позовну
заяву не перешкоджає розгляду спору по
суті, тому, відповідно до ст. 75 ГПК
України, справа розглянута за наявними
в ній матеріалами.

Згідно ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 25.07.2014 року були
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Обставини справи.

01.06.2011 року між ТОВ
"Миколаївпромстальконструкція" (надалі
- замовник) та Акціонерним товариством
НСУ-139, правонаступником якого згідно з
п. 1.5 статуту є ПАТ "Миколаївське
спеціалізоване управління № 139" (надалі
- постачальник), був укладений договір
№ 10, згідно з предметом якого замовник
доручає, а постачальник приймає на себе
зобов'язання виконати комплекс робіт
по виготовленню та доставці на
будівельний майданчик
металоконструкцій. Орієнтовна вага
металоконструкцій становить 63 тони, а
загальна вартість продукції за
договором з врахуванням ПДВ орієнтовно
становить 713475 грн.

Відповідно до п. 8.3 договору він
набуває чинності після підписання
сторонами та скріплення його печатками
та діє до 31.12.2011 року або до виконання
сторонами своїх обов'язків в
залежності від того, що наступить
раніше.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором поставки №10
від 01.06.2011 року щодо повного розрахунку
за фактично поставлений товар.

Відповідно до п. 4.1 договору
замовник зобов'язаний провести оплату
за поставлену продукцію згідно умов
договору.

Згідно з п. 5.1 договору
передбачено, відповідач зобов'язаний
перерахувати аванс у сумі 510000 грн.

Пунктом 5.3 договору зазначено, що
залишок суми в розмірі 203475 грн. від
загальної суми договору, відповідачу
необхідно сплатити на протязі трьох
банківських днів з моменту
відвантаження постачальником готової
продукції та підписання
уповноваженими представниками сторін
акту-приймання.

Пунктом 5.5 вказаного договору
встановлено, що датою поставки є дата
отримання продукції, яка вказана у
накладній.

Позивачем в якості доказів виконання
умов договору суду надані видаткові
накладні, акти приймання-передачі,
супровідні листи про направлення
документів відповідачу, а саме:

- накладні Н-00000019 від 22.06.2011 року на
суму 171641 грн. 70 коп. (а.с. 11), Н-00000020 від
30.06.2011 року на суму 198447 грн. 97 коп. (а.с. 12),
Н-00000021 від 01.07.2011 року на суму 178300 грн. 80
коп. (а.с. 13),

- акти приймання-передачі
металоконструкцій №1 від 22.06.2011 року
(а.с. 30), №2 від 30.06.2011 року (а.с. 32-35), №3 від
01.07.2011 року (а.с. 36-38)

- листи №92 від 22.06.2011 року (а.с. 31), №
105 від 01.07.2011 року з відміткою про
отримання їх директором відповідача.

Вищезазначені документи
підписані керівниками та скріплені
печатками.

Отже, позивачем доведено
належними доказами поставлення
продукції відповідачу на суму в
розмірі 548390 грн. 47 коп.

За ствердженням позивача
відповідач виконав вимоги договору
щодо перерахування авансу в розмір 510000
грн.

Згідно вимог п. 5.3 договору
відповідач зобов'язаний був сплатити
залишок вартості продукції за
останньою накладною Н-00000021 від 01.07.2011
року на суму 178300 грн. 80 коп. до 06.07.2011
року включно.

Таким чином, сума боргу становить
38390, 47 грн. (548390 грн. 47 коп. - 510000 грн.).

Проте, в порушення вимог п. 5.3
договору залишок суми в розмірі 38390 грн.
47 коп. за фактично поставлені
металоконструкції вагою 48,423 тони
вартістю 548390 грн. 47 коп. відповідачем у
продовж трьох банківських днів з
моменту останнього відвантаження
готової продукції (04.07.2011 року, 05.07.2011
року, 06.07.2011 року) не сплачено.

Таким чином, з 07.07.2011 року
зобов'язання відповідача по оплаті
залишку товару є порушеним і саме з
цієї дати у позивача виникло право на
стягнення залишку по оплаті
поставленої продукції та нарахування у
зв'язку із цим втрат від інфляції та 3 %
річних.

Відповідач доводи позивача щодо
невиконання обов'язків за договором не
спростував, доказів належного
виконання умов договору судові не
надав.

Тому, суд дійшов висновку, що станом на
день подання позовної заяви борг
відповідачем не сплачений.

Позивач в обґрунтування позову
посилається на ст.ст. 526, 625 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України.

Так, відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1, 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

За невиконання або неналежне
виконання даного договору сторони
несуть відповідальність відповідно до
законодавства України.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526
ЦК України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За умовами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

З наданих суду позивачем доказів
вбачається, що в порушення чинного
законодавства та договірних умов
відповідач не провів в установлений
строк остаточні розрахунки з
позивачем. Отже, загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем по спірним відносинам
фактично складає 38390 грн. 47коп. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню
.

За правилами ст. 610, п. 1 ст. 612, 625 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник не звільняється
від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведених норм та
обставин позивачем нарахована
боржнику сума до стягнення в розмірі 3378
грн. 83 коп. в якості втрат від інфляції
за період з 07.07.2011 року по 31.05.2014 року.

Господарським судом здійснено
перерахунок втрат від інфляції за
період з 07.07.2011 року по 31.05.2014 року. Так,
втрати становлять 3587 грн. 29 коп., що на 208
грн. 46 коп. більше, ніж просить позивач.
Суд не в змозі виходити за межі
позовних вимог, тому позовна вимога
щодо стягнення цих втрат підлягає
задоволенню у сумі 3378 грн. 83 коп.

Представник позивача просить
стягнути з відповідача 3% річних від
простроченої суми боргу за період з
07.07.2011 року по 06.07.2014 року, який складає
1096 днів у сумі 3452 грн. 40 коп.

Господарським судом здійснено
перерахунок 3% річних за період з 07.07.2011
року по 06.07.2014 року. Так, розмір 3% річних
становить 3455 грн. 14 коп., що на 2 грн. 74
коп. більше, ніж просить стягнути
позивач. Суд не в змозі виходити за межі
позовних вимог, тому стягненню
підлягає сума в розмірі 3452 грн. 40 коп.

Таким чином, загальна сума, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача становить 45221 грн. 23
коп.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Миколаївське
спеціалізоване управління №139" -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Миколаївпромстальконструкція" (54028, м.
Миколаїв, вул. 12-Повздовжня, 63,
ідентифікаційний код 33189119) на користь
приватного акціонерного товариства
"Миколаївське спеціалізоване
управління №139" (54050, м. Миколаїв, вул.
Ольшанців, 74-А, ідентифікаційний код
05477497) заборгованість в розмірі 38390 грн.
(тридцять вісім тисяч триста
дев'яносто) грн. 47 коп. основного боргу,
3378 (три тисячі триста сімдесят вісім)
грн. 83 коп. втрат від інфляції, 3452 (три
тисячі чотириста п'ятдесят дві) грн. 40
коп. 3% річних та 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Порядок та строк апеляційного
оскарження визначений ст. 91,93 ГПК
України.

5. Повний текст рішення
складено та підписано 30 липня 2014 року.

Суддя

А.П.Алексєєв