ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.
Справа № 923/97/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма
"Херсонтеплоізоляція", с.Станіслав
Білозерського району Херсонської
області

до: Херсонської державної морської
академії, м.Херсон

про стягнення 234 498 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Проценко М.В. дов. б/н від
17.01.2014 р.;

від відповідача - Слєпченко О.О. дов.№11
від 08.09.2013 р.

Приватне підприємство
"Виробничо-комерційна фірма
"Херсонтеплоізоляція" (позивач)
звернулось до господарського суду
Херсонської області з позовною заявою
до Херсонської державної морської
академії (відповідач) про стягнення
заборгованості за договорами у розмірі
234498,00 грн.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує з підстав, викладених у
відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між Приватним підприємством
"Виробничо-комерційна фірма
"Херсонтеплоізоляція" (далі - позивач,
виконавець) та Херсонською державною
морською академією (далі - відповідач,
замовник) укладено договір № 8/3 від
20.02.2013 р., договір №8/15 від 19.08.2013р.,
договір №8/18 від 09.09.2013 р., договір №8/19
від 09.09.2013 р., додаткову угоду до
договору №8/19 від 08.11.2013 р. (далі -
договори).

Договори підписані сторонами без
зауважень, скріплені печаткою. Із
огляду на зазначені договори суд
дійшов висновку, що за своєю правовою
природою вони є договорами підряду,
правовідносини, які витікають із них,
регулюються параграфом 1 глави 61 ЦК
України.

Вищевказані договори є підставою для
виникнення у їх сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Законами України, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно
ст.174 ГК України, є господарський
договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
є одним із видів господарських
зобов'язань, - це цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
корить другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до п.1.1 договору №8/3 від
20.02.2013 р. виконавець зобов'язався
виконати роботи з поточного ремонту
аудиторій 3 поверху навчального
корпусу №1 по пр.Ушакова, 20 в м.Херсоні;
відповідно до п.1.1. договору №8/15 від
19.08.2013 р. виконавець зобов'язався
виконати роботи з поточного ремонту
покрівлі навчального корпусу №1 по
пр.Ушакова, 20 в м.Херсоні; відповідно до
п.1.1. договору №8/18 від 09.09.2013 р.
виконавець зобов'язався виконати
поточний ремонт покрівлі навчального
корпусу №1 по пр.Ушакова, 20 в м.Херсоні;
відповідно до п.1.1. договору №8/19 від
09.09.2013 р. виконавець зобов'язався
виконати поточний ремонт кабінетів
навчального корпусу №1 по пр.Ушакова, 20
в м.Херсоні; відповідно до Додаткової
угоди №1-8/23 до договору №8/19 від 09.09.2013 р.
сторони погодили п.1.1. договору
викласти в редакції: виконавець
зобов'язується виконати поточний
ремонт кабінетів №311, 313, 317, 319
навчального корпусу №1 по пр..Ушакова, 20
в м.Херсоні.

Матеріалами справи підтверджується, що
згідно вищевказаних договорів
позивачем були виконані роботи у
повному обсязі, що підтверджується
актами приймання-передачі будівельних
робіт: акт №/1 за листопад 2013 р.
(додаткова угода №1-8/23 від 08.11.2013 р. до
договору №8/19 від 09.09.2013 р.) на суму 5868,00
грн.; акт №/2 за листопад 2013 р. (договір
№8/19 від 09.09.2013 р.) на суму 29808,00 грн.; акт
№/1 за вересень 2013 р. (договір №8/19 від
09.09.2013 р. на суму 38748,00 грн.; акт №/3 за
жовтень 2013 р. (договір №8/18 від 09.09.2013 р.)
на суму 15582,00 грн.; акт №/2 за вересень 2013
р. (договір №8/18 від 09.09.2013 р.) на суму
54252,00 грн.; акт №/1 за вересень 2013 р.
(договір №8/18 від 09.09.2013 р.) на суму 50604,00
грн.; акт №4 за вересень 2013 р. (договір
№8/3 від 20.02.2013 р.) на суму 10506,00 грн.; акт
№/2 за жовтень 2013 р. (договір №8/15 від
19.08.2013 р.) на суму 29130,00 грн.

Судом встановлено, що пунктами 2.2.
договорів передбачено обов'язок
замовника прийняти та оплатити
виконану роботу згідно акту виконаних
робіт, тобто строк оплати договорами не
встановлений.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до п.2 ст.530 ЦК України,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що
20.01.2014 року відповідач отримав від
позивача претензію з вимогою про
сплату боргу в сумі 234498,00 грн., але
станом на день розгляду справи
відповідачем заборгованість не
погашено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку щодо задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. За приписами статті 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Позивачу на підставі ст..49 ГПК України
відшкодовуються судові витрати за
рахунок відповідача.

На підставі вищевикладених норм права
та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -
суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Херсонської державної
морської академії (73000, м.Херсон,
вул.Ушакова, 20, ) на
користь Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма
«Херсонтеплоізоляція» (73000, Херсонська
область, Білозерський район,
с.Станіслав, вул.Спортивна, 54, ) 234498,00 грн. боргу, в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору 4689,96 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.02.2014 р.

Суддя
В.В.Литвинова