м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1/386 29.07.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
акціонерний банк" м. Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД" м.
Києва

про стягнення боргу, неустойки, ціна
позову 15216563,20 грн.

зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтертраст Ко, ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк"

про стягнення боргу, безпідставно
набутих коштів, сум за прострочення
виконання боржником грошового
зобов'язання, ціна позову 15976784,18 грн.

Колегія суддів: Паламар П.І. -
головуючий

Пінчук В.І.

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача: Шалашова В.І.,

від відповідача: Дишлюк О.О.

СУТЬ СПОРУ :

у листопаді 2011 року Публічне
акціонерне товариство "Всеукраїнський
акціонерний банк" звернулося в суд з
указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов
укладеного між ним як правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк" та
відповідачем кредитного договору №
1/К-2008 від 25 лютого 2008 р. останній
прострочив сплату процентів за
користування кредитом, у зв'язку з чим
відповідно до умов п. 2.11.1 цього
договору він набув право вимагати
дострокового погашення заборгованості
за кредитом у розмірі 4000000 доларів США,
нарахованими процентами та комісіями.

На підставі рішення господарського
суду Харківської області від 22 лютого
2010 р. у справі № 33/665-59/25-10, залишеного
без змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 14
квітня 2010 р., звернуто стягнення на
майно відповідача шляхом набуття права
власності позивачем на предмет іпотеки
- нежилу будівлю літ. "Б-2" загальною
площею 3093 м2 по пров. Мар'яненка, 4 у м.
Харкові.

Набуттям 30 квітня 2010 р. права власності
на предмет іпотеки ним були задоволені
вимоги до відповідача, які виникли з
кредитного договору № 1/К-2008 від 25
лютого 2008 р., у загальному розмірі 4038943
доларів США.

При цьому, загальний розмір вимог до
останнього на момент фактичного
задоволення становив 4960621,71 доларів США
і складався з 4000000 доларів США боргу за
кредитом, 506666,69 доларів США боргу по
процентах, 10000 доларів США боргу за
комісіями, 410000 доларів США пені за
прострочення кредиту, 33590,57 доларів США
пені за прострочення процентів, 364,44
доларів США пені за прострочення
комісій.

За таких обставин позивач просив
задовольнити позов та стягнути з
відповідача на свою користь залишок
непогашених іпотекою вимог у
загальному розмірі 921678,71 доларів США
(4960621,71-4038943), що еквівалентно 7352231,07 грн.

Справа розглядається після скасування
на підставі постанови Вищого
господарського суду України від 4
лютого 2014 р. рішення господарського
суду міста Києва від 6 липня 2012 р.,
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 11 грудня 2013 р.

У процесі нового розгляду справи
позивач змінював розмір заявлених
вимог. Остаточно заявою від 1 липня 2014 р.
позивач збільшив розмір своїх вимог до
15216563,20 грн.

При цьому, зазначив, що набуттям права
власності на предмет іпотеки вартістю
4038943 доларів США ним відповідно до умов
п. 2.13 кредитного договору були
задоволені частина вимог про
повернення кредиту у розмірі 3532276,31
доларів США та вимоги про стягнення
боргу по процентах у розмірі 506666,69
доларів США.

Решта суми кредиту у розмірі 467723,69
доларів США залишилася непогашеною,
тому позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь її
еквівалент станом на 28 травня 2014 р.
5476936,83 грн., а також нараховані на
залишок кредиту проценти у розмірі
297542,52 доларів США еквівалент 3484154,47 грн.,
10000 доларів США боргу за комісіями
еквівалент 117097,70 грн., 410000 доларів США
пені за прострочення кредиту
еквівалент 4801005,70 грн., 53953,32 доларів США
пені за прострочення процентів (33590,57
станом на 30 квітня 2010 р. + 20362,74 станом на
28 травня 2014 р.) еквівалент 631780,97 грн., 364,44
доларів США пені за прострочення
комісій еквівалент 4267,51 грн., 59891,97
доларів США три проценти річних з
простроченої суми еквівалент 701320,02
грн., а всього 15216563,20 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги у
збільшеному розмірі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
проти позову заперечував, посилаючись
на безпідставність заявлених вимог,
які були повністю задоволені набуттям
позивачем у власність переданого в
іпотеку майна.

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД"
подало зустрічну позовну заяву, вимоги
за якою збільшило заявою від 1 липня 2014
р.

Відповідач зазначав, що визначена
рішенням господарського суду
Харківської області від 22 лютого 2010 р. у
справі № 33/665-59/25-10 вартість предмета
іпотеки, на який було звернуто
стягнення у розмірі 4038943 долари США, яка
з урахуванням розміру належного ПДВ 20%
повинна становити 4846731,60 доларів США,
перевищила загальний розмір всіх
заявлених у цій справі вимог до нього,
що склав 4106144,57 доларів США.

Однак позивач не повернув йому суму
перевищення вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог, заборгувавши 740587,03 долари США
еквівалент 8309386,48 грн.

Крім того, після припинення спірного
кредитного договору його належним
виконанням, позивач 9 грудня 2011 р.
безпідставно списав з його рахунку
5895327,02 грн. в рахунок погашення
заборгованості за цим договором.

За таких обставин відповідач на
підставі ст. 25 Закону України "Про
заставу", ст. 37 Закону України "Про
іпотеку", ст.ст. 625, 1074, 1212 ЦК України
просив стягнути з позивача на свою
користь 8309386,48 грн. перевищення
вартості предмета іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог та 5702402,90
грн. нарахованих на цю суму процентів
та збитків внаслідок інфляції, 5895327,02
грн. безпідставно набутих коштів та
1772070,68 грн. нарахованих на цю суму
процентів та збитків внаслідок
інфляції.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав зустрічні
позовні вимоги у збільшеному розмірі.

Позивач у відзиві, його представник у
судовому засідання проти позову
заперечував, посилаючись на
безпідставність та недоведеність
заявлених відповідачем вимог. Також
заявив про застосування до цих вимог
позовної давності.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що у позові та зустрічному
позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, між позивачем як
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк" та
відповідачем укладено кредитний
договір № 1/К-2008 від 25 лютого 2008 р.,
додаткові угоди до цього договору №№ 1
від 26 лютого 2008 р., 2 від 6 березня 2008 р., 3
від 18 червня 2008 р., 4 від 19 червня 2008 р., 5
від 12 грудня 2008 р., згідно з умовами яких
позивач з метою поповнення обігових
коштів відповідача зобов'язався
відкрити відповідачу поновлювальну
кредитну лінію в розмірі у розмірі 4000000
доларів США на строк до 22 лютого 2013 р., а
останній - повернути кредит та сплатити
за його користування визначені
проценти.

На виконання кредитного договору
позивач на підставі меморіальних
валютних ордерів протягом 26 лютого-19
червня 2008 р. надав відповідачу кредит у
розмірі 4000000.

Внаслідок прострочення відповідачем
сплати процентів за користування
кредитом на підставі п. 2.11.1 кредитного
договору позивач набув право вимагати
дострокового погашення відповідачем
заборгованості за кредитом у розмірі
4000000 доларів США, нарахованими
процентами та комісіями.

Вказані обставини підтверджується
поясненнями представників сторін,
наявними у матеріалах справи копіями
вищезазначеного договору та
додаткових угод до нього, рішенням
господарського суду Харківської
області від 22 лютого 2010 р. у справі №
33/665-59/25-10 між тими ж сторонами.

Для задоволення своїх вимог за
кредитним договором позивач 2
листопада 2009 р. звернувся до
відповідача в суд з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 22 лютого 2010 р. у
справі № 33/665-59/25-10, залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 14 квітня 2010 р.,
позов було задоволено повністю,
звернуто стягнення на майно
відповідача шляхом набуття права
власності позивачем на предмет іпотеки
- нежилу будівлю літ. "Б-2" загальною
площею 3093 м2 по пров. Мар'яненка, 4 у м.
Харкові.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 37 Закону
України "Про іпотеку" іпотекодержатель
може задовольнити забезпечену
іпотекою вимогу шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки.
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності.

За положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються, зокрема, загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Згідно з указаним рішенням суду
позивач набув право власності на
предмет іпотеки вартістю 4038943 долари
США для задоволення його вимог до
відповідача за спірним кредитним
договором у загальному розмірі 4106144,57
доларів США, у т.ч. 4000000 доларів США
боргу за кредитом, 103333,34 доларів США
боргу по процентах, 2811,23 доларів США
пені.

Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 26023877
підтверджується набуття позивачем
права власності на нежилу будівлю літ.
"Б-2" загальною площею 3093 м2 по пров.
Мар'яненка, 4 у м. Харкові 30 квітня 2010 р.

Поясненнями позивача, викладеними у
позовній заяві, поданим ним до позовної
заяви розрахунком підтверджується той
факт, що набуттям права власності на
предмет іпотеки позивач фактично
задовольнив вимоги про повернення
кредиту у розмірі 4000000 доларів США, а
також про сплату частини боргу по
процентах у розмірі 38943 доларів США.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 589 ЦК
України за рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Виходячи з наведеного, а також того, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
проведене за рішенням суду, позивач на
момент фактичного задоволення був
вправі задовольнити лише ті вимоги, які
зазначені у рішенні суду.

Враховуючи викладене суд вважає
безпідставними доводи позивача,
викладені ним у заяві про збільшення
позовних вимог від 1 липня 2014 р., про те,
що за рахунок набуття у власність
іпотечного майна він задовольнив
частину вимог про повернення кредиту у
розмірі 3532276,31 доларів США та вимоги про
стягнення боргу по процентах у розмірі
506666,69 доларів США, оскільки вимоги по
сплаті процентів в указаному розмірі
не були предметом розгляду справи
господарського суду Харківської
області № 33/665-59/25-10.

З цих же підстав суд вважає
необгрунтованими посилання позивача
на п. 2.13 кредитного договору щодо
черговості погашення вимог, оскільки
задоволення вимог іпотекодержателя
проводилося за рішенням суду, а не
шляхом їх позасудового врегулювання.

За таких обставин позовні вимоги про
стягнення 467723,69 доларів США еквівалент
5476936,83 грн. боргу за кредитом
задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 1048, 1054 ЦК України
позивач до часу погашення відповідачем
суми кредиту 30 квітня 2010 р. був вправі
нарахувати відповідачу проценти на
суму кредиту.

Крім того, на підставі ст.ст. 622, 624, 625 ЦК
України позивач вправі вимагати від
відповідача сплати комісій за видачу
кредиту, штрафних та фінансових
санкції за прострочення кредиту,
процентів, комісій.

Поясненнями позивача, поданим ним
розрахунком заборгованості за спірним
кредитним договором станом на 30 квітня
2010 р., проведеним відповідно до умов
укладеного між сторонами договору та
вимог чинного законодавства, грошові
вимоги позивача, пов'язані з неналежним
виконанням відповідачем спірних
зобов'язань, становили 4960621,71 доларів
США і складалися з 4000000 доларів США
боргу за кредитом, 506666,69 доларів США
боргу по процентах, 10000 доларів США
боргу за комісіями, 410000 доларів США
пені за прострочення кредиту, 33590,57
доларів США пені за прострочення
процентів, 364,44 доларів США пені за
прострочення комісій.

З урахуванням встановлених судом
обставин задоволення частини вимог
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки залишок непогашених вимог
позивача до відповідача склав 467723,69
доларів США боргу по процентах
(506666,69-38943), 10000 доларів США боргу за
комісіями, 410000 доларів США пені за
прострочення кредиту, 33590,57 доларів США
пені за прострочення процентів, 364,44
доларів США пені за прострочення
комісій, а всього 921678,70 доларів США.

9 грудня 2011 р. на підставі меморіального
ордера № 439890 позивач списав з рахунку
відповідача на свою користь 5895327,02 грн.

Право на договірне списання погоджене
сторонами умовами п. 2.14 кредитного
договору.

З урахуванням курсу гривні станом на
час списання 9 грудня 2011 р. 798,99
грн./долар США (www.bank.gov.ua) за рахунок
одержаних коштів позивач задовольнив
свої вимоги у розмірі 737836,15 доларів США.

Враховуючи, що право на договірне
списання погоджене відповідачем,
розмір списаної суми не перевищив
розміру непогашених вимог позивача до
відповідача, вказані грошові кошти
набуті позивачем правомірно
відповідно до умов спірного кредитного
договору, то вимоги зустрічної
позовної заяви про повернення 5895327,02
грн. безпідставно набутих коштів та
1772070,68 грн. нарахованих на цю суму
процентів та збитків внаслідок
інфляції відповідно до вимог ст.ст. 625,
1071, 1212 ЦК України слід відмовити.

Списана в договірному порядку сума
відповідно до вимог п. 2.13 кредитного
договору повністю погасила залишок
заборгованості по процентах у розмірі
467723,69 доларів США, а також частину
нарахованої на 30 квітня 2010 р. пені за
прострочення кредиту в розмірі 270112,46
доларів США.

Нарахування штрафних та фінансових
санкцій за прострочення процентів
після їх погашення 9 грудня 2011 р. є
безпідставним, тому позові в цій
частині вимог відповідно до ст.ст. 624, 625
ЦК України слід відмовити.

Доказів сплати відповідачем на користь
позивача решти непогашених вимог за
кредитним договором у розмірі 183842,55
доларів США (921678,70-737836,15) суду не надано.

При цьому, судом також встановлено, що
ухвалою господарського суду міста
Києва від 14 березня 2013 р. порушено
провадження у справі № 910/4513/13 про
визнання відповідача банкрутом, на
виконання ухвали суду від 14 квітня 2013 р.
у газеті "Голос України" № 772 від 20
квітня 2013 р. опубліковано відповідне
оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
якщо позивач не звернувся у
тридцятиденний строк з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство із заявою про
визнання його грошових вимог до
боржника у справі про банкрутство, суд,
який розглядає позовну заяву, після
закінчення тридцятиденного строку з
моменту офіційного оприлюднення
поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову.

Заявлені позивачем у даній справі
грошові вимоги понад суму фактично
одержаного задоволення є конкурсними,
оскільки виникли до відкриття
провадження у справі про банкрутство
відповідача. Нарахування ж позивачем
штрафних санкцій після 14 березня 2013 р. у
період дії відносно відповідача
мораторію на задоволення вимог
кредиторів є б езпідставним.

З наявних у справі матеріалів
вбачається, що протягом встановленого
тридцятиденного строку позивач із
заявою про визнання його грошових
вимог, які виникли зі спірного
кредитного договору, до відповідача не
звернувся, тому зазначені вимоги
відповідно до вимог ч. 3 ст. 17 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вважаються
погашеними.

За таких обставин у решті позову
відповідно до вимог ст.ст. 16, 598 ЦК
України слід відмовити з цих підстав.

Щодо зустрічних вимог відповідача про
повернення суми перевищення вартості
предмета іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог у розмірі
740587,03 доларів США еквівалент 8309386,48 грн.
суд виходить з наступного.

Як вже зазначено судом, визначення ціни
предмета іпотеки, загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки, відповідно
до правил ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" віднесено до компетенції суду
під час винесення рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Зі змісту наявного у справі рішення
господарського суду Харківської
області від 22 лютого 2010 р. вбачається,
що під час задоволення позову
Відкритого акціонерного товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк" у
справі № 33/665-59/25-10 загальний розмір
вимог іпотекодержателя, що підлягали
задоволенню з вартості предмета
іпотеки, визначений судом 4106144,57
доларів США, а ціна предмета іпотеки -
4038943 долари США, що не перевищує розміру
забезпечених іпотекою вимог.

При цьому, зі змісту зазначеного
рішення суду не слідує, що ціна
предмета іпотеки була визначена без
ПДВ і до неї належало додавати суму
указаного податку у розмірі 807788,60
доларів США. Доводи відповідача з цього
приводу належними доказами не
підтверджені та суперечать наявним у
справі доказам, тому є
необгрунтованими.

Враховуючи викладене, зустрічний позов
у цій частині, а також в частині
нарахованих на цю суму процентів та
збитків внаслідок інфляції відповідно
до вимог ст. 25 Закону України "Про
заставу", ст. 37 Закону України "Про
іпотеку", ст. 625 ЦК України також не
підлягає задоволенню

Оскільки у позові та зустрічному
позовах відмовлено, відповідачу було
відстрочено сплату судового збору за
подачу зустрічної позовної заяви до
ухвалення судового рішення у справі,
понесені по справі господарські
витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК
України слід покласти на обидві
сторони.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
акціонерний банк" м. Києва відмовити.

У зустрічному позові Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтертраст Ко, ЛТД" м. Києва відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД"
(03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30-В, код
16472103) у доход Державного бюджету
України (одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві,
банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, рахунок 3001,
код платежу 22030001) 73080 грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Колегія суддів :
П.І.Паламар - головуючий

В.І.Пінчук

Р.Б.Сташків