ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 липня 2014 року Справа № 3/043-11/20-12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Мачульського
Г.М.,суддів:Бакуліної С.В., Волковицької
Н.О., Грейц К.В., Добролюбової Т.В.,

розглянувши заявутовариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Розточчя"про перегляд Верховним Судом
Українипостанови Вищого
господарського суду України від 17.03.2014у
справі№ 3/043 11/20 12за позовом Управління
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської обласної державної
адміністраціїдотовариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Розточчя"треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача:1) Київська обласна
державна адміністрація; 2) Головне
управління праці та соціального
захисту населення Київської обласної
державної адміністрації; 3) Головне
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Київській
області; 4) Головне управління
Державної казначейської служби
України у Київській
областіпрозобов'язання передати
майноза участю прокурора Київської
області

ВСТАНОВИВ:

Управління у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Київської обласної
державної адміністрації звернулось із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Розточчя"
(з урахуванням заяви про зміну позовних
вимог) про визнання права власності на
майно, збудоване у місті Тараща
Київської області за державні кошти
відповідно до договору № 3 від 23.12.2005
для громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи,та
зобов'язання передати за актом
приймання передачі квартир.

Рішенням господарського суду
Київської області від 24.07.2013 у справі №
3/043 11/20 12, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013, позов
задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.03.2014 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.12.2013 залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Розточчя"
подано заяву про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 17.03.2014
у справі № 3/043 11/20 12, в якій заявник
просить скасувати дану постанову
Вищого господарського суду України,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 та
рішення господарського суду Київської
області від 24.07.2013, прийняти у справі
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 23.04.2014
у справі № 5015/3543/11, від 23.10.2013 у справі №
5017/3700/2012, від 12.02.2013 у справі № 5023/3920/12,
від 23.07.2012 у справі № 2/207-09, від 04.11.2013 у
справі № 5015/2284/12, від 03.02.2014 у справі №
5002-17/3536-2011, від 19.11.2013 у справі № 917/570/13,
від 02.10.2012 у справі № 16/296-31/91-2012, від
17.04.2014 у справі № 911/1510/13, від 04.02.2010 у
справі № 12/162, від 20.02.2014 у справі №
901/2821/13, від 22.04.2014 у справі № 915/1738/13, від
16.01.2014 у справі № 913/1509/13 мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України положень
статті 16, частини першої статті 203,
частини першої статті 215, пунктів 1 та 5
статті 261, пунктів 3, 4 статті 267, пункту 1
статті 638 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), статті 20
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), статті 20 Закону України
"Про інвестиційну діяльність", пункту 4
статті 22, частини другої статті 35,
статей 54, 57, 63, пункту 2 статті 83, статті
11010 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України),
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України зазначає, що
справа № 3/043 11/20 12 не підлягає допуску
до провадження Верховного Суду України
з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК
України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 ГПК України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд судових рішень є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета та
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Ознайомившись зі змістом постанов
Вищого господарського суду України від
04.11.2013 у справі № 5015/2284/12, від 03.02.2014 у
справі № 5002-17/3536-2011, від 02.10.2012 у справі
№ 16/296-31/91-2012, від 22.04.2014 у справі №
915/1738/13, на які посилається заявник,
колегія суддів зазначає, що вони не
можуть бути доказом неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки предметом
позову у справі № 3/043 11/20 12, про перегляд
постанови у якій просить заявник, є
зобов'язання відповідача передати
позивачу квартири у збудованому, на
виконання договору інвестування житла,
будинку, в той час як предметом позову у
справі № 5015/2284/12 є визнання недійсним
рішення тендерного комітету та
визнання недійсним інвестиційного
договору, у справі № 5002-17/3536-2011 позов
заявлено про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом звільнення
займаних приміщень у зв'язку із
недійсністю договору оренди приміщень,
у справі № 16/296-31/91-2012 предметом позову є
стягнення заборгованості по пайових
внесках за договором інвестицій, у
справі № 915/1738/13 - про визнання
недійсним договору на закупівлю робіт,
тобто предмети і підстави позовних
вимог та їх зміст є різними, з огляду на
що спірні правовідносини у даних
справах не є подібними.

При цьому зі змісту постанов Вищого
господарського суду України від 23.04.2014
у справі № 5015/3543/11, від 23.10.2013 у справі №
5017/3700/2012, від 12.02.2013 у справі № 5023/3920/12,
від 23.07.2012 у справі № 2/207-09, від 19.11.2013 у
справі № 917/570/13, від 17.04.2014 у справі №
911/1510/13, від 04.02.2010 у справі № 12/162, від
20.02.2014 у справі № 901/2821/13, від 16.01.2014 у
справі № 913/1509/13, на які також
посилається заявник, вбачається, що
судом касаційної інстанції були
скасовані судові рішення попередніх
інстанцій, а справи направлено на новий
розгляд до судів першої інстанції.
Прийняття касаційною інстанцією
постанов про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі,
тому на відповідні постанови не може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

Також Вищий господарський суд України
зазначає, що заява товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Розточчя" в частині неоднакового
застосування положень пункту 4 статті
22, частини другої статті 35, статей 54, 57,
63, пункту 2 статті 83, статті 11010 ГПК
України не відповідає приписам розділу
XII2 зазначеного Кодексу, оскільки
встановлений статтею 11116 ГПК України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд судових рішень господарських
судів є вичерпним і неоднакове чи не
правильне застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень господарських
судів.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску справи № 3/043 11/20 12 до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Розточчя" в
допуску справи № 3/043 11/20 12 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддя:Г.МачульськийСудді:С.Бакуліна
Н.Волковицька К.Грейц Т.Добролюбова