ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. Справа № 926/958/14

За позовом прокурора Глибоцького
району Чернівецької області в
інтересах держави в особі Глибоцької
центральної районної комунальної
лікарні

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Сторожинець

про стягнення заборгованості - 3457,29 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники:

Від позивача - Думітру Т.Г. -
представник. Довіреність № 1001 від
30.07.2014 р.

Від відповідача - не з'явився.

Від прокуратури - Нараєвська А.Ю. -
прокурор.

СУТЬ СПОРУ: прокурор Глибоцького
району Чернівецької області в
інтересах держави в особі Глибоцької
центральної районної комунальної
лікарні звернувся з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості в сумі 3457,29
грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач
всупереч умовам Договору про
відшкодування комунальних послуг № 12
від 02.01.2014 р. заборгованість не сплатив,
а тому з нього слід стягнути 3395,83 грн.
основного боргу та 61,46 грн. пені.

Ухвалою суду від 24.06.2014 р. порушено
провадження по даній справі, судове
засідання призначено на 15.07.2014 р.

Ухвалою суду від 15.07.2014 р. розгляд
справи відкладено на 31.07.2014 р. в зв'язку
з неявкою представників сторін в
судове засідання та для витребування
додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 31.07.2014 р.
представник позивача подав заяву про
зменшення позовних вимог на суму 1626,46
грн. у зв'язку із сплатою відповідачем
частини заборгованості в розмірі 2377,31
грн. Крім того позивачем подано
розрахунок пені за період 15.03.-21.07.2014 р.
на суму 100,95 грн. Прокурор підтримав
заяву позивача.

Враховуючи те, що зменшення розміру
позовних вимог відповідно до ст. 22 ГПК
України належить до процесуальних прав
позивача, справа розглядається в
редакції заяви позивача від 31.07.2014 р.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов не подав,
вимоги позивача не спростував.

Не з'явлення у судове засідання
відповідача та не надання відзиву на
позовну заяву не перешкоджає вирішенню
спору по суті за наявними в справі
матеріалами, оскільки позивачем подано
Акт взаємозвірки наданих послуг від
21.07.2014 р. підписаний відповідачем без
заперечень.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши прокурора та позивача,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд встановив
наступне:

Між позивачем та відповідачем укладено
Договір про відшкодування комунальних
послуг № 12 від 02.01.2014 р. згідно з яким
ФОП ОСОБА_1 відшкодовує Глибоцькій
центральній районній комунальній
лікарні вартість спожитих комунальних
послуг.

На виконання вищевказаного Договору
сторонами підписано акти надання
послуг № 45 від 07.03.2014 р., № 65 від 08.04.2014 р.
та № 85 від 08.05.2014 р. у відповідності до
яких позивач надав, а відповідач
прийняв зобов'язання по відшкодуванню
витрат по водо- електро- і
газопостачання на загальну суму 3395,32
грн.

Пунктом 2.1 Договору № 12 від 02.01.2014 р.
передбачено, що орендар (відповідач)
зобов'язується своєчасно та у повному
обсязі сплачувати комунальні послуги
згідно актів наданих послуг,
виставлених орендодавцем (позивач) - до
15 числа кожного місяця за попередній
період.

В порушення умов договору відповідач
розрахувався частково в розмірі 2315,34
грн., що підтверджується копіями
квитанцій до прибуткових касових
ордерів.

Згідно частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
звичайних умовах ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України
встановлюють, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Отже, враховуючи те, що відповідач свої
зобов'язання по договору № 12 від 02.01.2014
року щодо відшкодування комунальних
послуг належним чином у встановлені
строки не виконав, він повинен сплатити
на користь позивача заборгованість у
сумі 1079,98 грн.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що за
несвоєчасне внесення плати за
комунальні послуги (порушення п. 2.1.
Договору) орендар сплачує у
встановленому законодавством порядку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла у період, за який
стягується пеня за кожний день
прострочення включаючи день сплати.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначено, що розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
суду України визначено, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
розмір пені за період з 15.03.2014 р. по
21.07.2014 р. становить суму 100,95 грн.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 22, 49, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити..

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1
код НОМЕР_1 на користь Глибоцької
центральної районної комунальної
лікарні вул. Шевченка, 14, с.м.т. Глибока
код 02005705 заборгованість в розмірі 1079,98
грн., 100,95 грн. пені.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1
код НОМЕР_1 в дохід Державного бюджету
судовий збір у сумі 1827,00 грн. (отримувач
коштів ГУДКУ у м. Чернівці, код
отримувача 37978173, банк отримувача
ГУДКСУ у Чернівецькій області, код
банку 856135, рахунок отримувача 3002,
код класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу: судовий збір,
господарський суд Чернівецької
області, код 03500074, пункт 2.1.).

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Повне рішення складено 04.08.2014 р.

Суддя
М.О. Гурин