ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.Справа № 922/2069/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах
І.М.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
заводу "Електроважмаш", м. Харків до
Приватного підприємства "Спіка", м.
Харків про стягнення 74 188,60 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Євсюкова Ю.Б., довіреність №
248-890 від 28.12.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство завод
"Електроважмаш", м. Харків (позивач)
звернулося до господарського суду із
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Приватного підприємства
"Спіка", м. Харків (відповідача)
попередню оплату в розмірі
74 188,60 грн. за договором №238-13/47-ВК від
29.03.2013 р. Позивач також просить суд
стягнути з відповідача судовий збір в
розмірі 1 827,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у письмових поясненнях
від 22.07.2014 р. вх.№25200 свої вимоги мотивує
тим, що відповідач одержав суму
попередньої оплати товару, але
поставив товар позивачеві не в повному
обсязі. З огляду на це представник
позивача просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
попередню оплату в розмірі 74 188,60 грн. у
відповідності до приписів ч. 2 ст. 693 ЦК
України.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судове
засідання свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суду не повідомив, витребуваних
документів до суду не подав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані позивачем докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

29 березня 2013 року між позивачем
(замовник) та відповідачем (учасник)
було укладено договір №238-13/47-ВК (надалі
- договір), за умовами п.1.1. якого
відповідач зобов'язався у 2013-2014 р.р.
поставити позивачеві товари, зазначені
у Специфікації №1 (додаток№1), а позивач
зобов'язався прийняти та оплатити
товар.

Згідно з п.1.2. договору найменування
(номенклатура, асортимент) товару
зазначені в Специфікації №1 (додаток 1).
Кількість товарів за договором,
зазначена в Специфікації №1 (додаток
№1), що є невід'ємною частиною договору.

За умовами п.3.1. договору ціна договору
становить 4 528 802,40 грн., в т.ч. ПДВ 20% 754 800,40
грн.

За умовами п.13.1. договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 29.03.2014 р.

Аналіз вищевикладених положень
договору надає суду підстави для
висновку про те, що даний договір за
своїм змістом та правовою природою є
договором поставки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання умов п. 4.2.
договору надіслав на адресу
відповідача письмову заявку №238-13/1885
від 25.11.2013 р. з проханням поставити
позивачеві бензин А-92 у кількості 8200 л.,
бензин А-95 у кількості 2 200 л, дизельне
паливо (талони) у кількості 19 000 л. та
дизельне паливо (налив) у кількості 7 800
л. При цьому поставку товару позивач
просив здійснити 05.12.2013 року (а.с. 20).

Крім того, позивач на виконання
надіслав на адресу відповідача
письмову заявку №238-13/36 від 14.01.2014 р. з
проханням поставити позивачеві бензин
А-95 у кількості 9 100 л. та бензин А-92 у
кількості 2 000 л. Дану поставку товару
позивач просив здійснити 17.01.2014 р. (а.с.
21).

Згідно з п.4.1. договору розрахунки за
партію товарів проводяться шляхом 100%
оплати позивачем упродовж 60
календарних днів з моменту поставки
продукції на склад позивача.

Позивач перерахував на рахунок
відповідача передоплату в розмірі
529 816,51 грн., про що свідчать
платіжні доручення: №7830 від 20.01.2014 р. на
суму 404 696,51 грн. та №14037 від 06.02.2014 р. на
суму 125 120,00 грн. (а.с. 22-23).

Відповідач передав позивачеві
бланки-дозволи на відпуск товару на
загальну суму 445 590,00 грн., що
підтверджується підписаними між
сторонами видатковими накладними: №22
від 21.01.2014 р. на суму 125 120,00 грн. та №3237
від 09.12.2013 р. на суму 320 470,00 грн. (а.с. 40, 41).

Відповідно до ст. 663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

За умовами п.п. 5.1., 5.2. договору строк
поставки партії товару складає
7 (сім) календарних днів від дня
отримання письмової заявки від
позивача. Місце поставки товару: склад
позивача (м. Харків, пр. Московський, 299).

Відповідач попередню оплату в розмірі
529 816,51 грн. отримав, але у встановлений
договором поставки строк товар передав
частково. При цьому відповідач не
передав позивачеві товар на загальну
суму 74 188,60 грн., а саме: бензин А-92 у
кількості 2 150 л. та бензин А-95 у
кількості 2 000 л. відповідно до
письмової заявки №238-13/36 від 14.01.2014 р., та
дизельне паливо в кількості 2 140 л.
відповідно до письмової заявки №238-13/1885
від 25.11.2013 р., що підтверджується
наданими позивачем бланками-дозволами
на відпуск нафтопродуктів (а.с. 47-64).

Відповідач у листі від 13.11.2013 р.
вих.№189/13 повідомив позивача про те, що
відповідач змінив форму
бланків-дозволів на відпуск
нафтопродуктів, надіслав на адресу
позивача нові бланки-дозволи, а також
просив позивача використати - до 01.12.2013
р. старі зразки бланків-дозволів.

Однак, як вбачається зі змісту наданого
позивачем листа від 27.02.2014 р. №238-13/410
(а.с. 107) 27.02.2014 р. оператором АЗС не були
прийняті надані позивачем талони на
відпуск палива на АЗС за адресою: вул. 12
квітня, вул. Східна, 12а в м. Харкові. У
даному листі позивач також просив
відповідача прийняти відповідні
заходи щодо передачі позивачеві
товару. Але відповідач на даний лист
відповіді не надав.

Крім того, зі змісту наданих позивачем
актів від 27.02.2014 р. та 08.04.2014 р.
(а.с.110-112) вбачається, що відповідач
відмовився приймати бланки-дозволи на
відпуск нафтопродуктів, виданих
відповідачем позивачеві за договором
поставки №238-13/47-ВК від 29.03.2013 р.

При цьому представник відповідача в
судове засідання не з'явився, будь-яких
доказів на спростування факту
непоставки товару у передбачений
договором строк та/або доказів на
підтвердження зміни графіку поставки
товару до матеріалів справи не надав.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач до цього часу не передав
позивачеві товар за договором
№238-13/47-ВК від 29.03.2013 р. на загальну суму
74 188,60 грн.

На підставі викладених обставин
позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
попередню оплату за договором
№238-13/47-ВК від 29.03.2013 р. в розмірі 74 188,60
грн. у відповідності до приписів ч. 2 ст.
693 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права
вбачається, що умовою її застосування є
неналежне виконання продавцем свого
зобов'язання зі своєчасного передання
товару покупцю.

При цьому оскільки законом не
визначено форму пред'явлення такої
вимоги покупця, останній може
здійснити своє право будь-яким шляхом:
як шляхом звернення до боржника з
претензією, листом, телефонограмою
тощо, так і шляхом пред'явлення через
суд вимоги у визначеній законом
процесуальній формі - формі позову
(Постанова Верховного суду України від
28.11.2011 р.).

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги та заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень (ст. 33 ГПК України).

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини,
норми закону і на те, що відповідач
товар позивачеві не поставив,
попередню оплату в розмірі 74 188,60 грн. не
повернув, суд вважає позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
суми попередньої оплати в розмірі 74 188,60
грн. за договором №238-13/47-ВК від 29.03.2013 р.
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи його на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
525, 530, 629, 663, 692, 655, 693, 712 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 33, 43, 44, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
"Спіка" (вул. Лодзька, 7, м. Харків, , р/р 456 в ПАТ "КБ
"Актив-Банк", МФО 300852) на користь
Державного підприємства заводу
"Електроважмаш", м. Харків
(пр. Московський, 299, м. Харків, 61089, р/р
39 в АТ "Сбербанк Росії", МФО 320627)
попередню оплату в розмірі 74 188,60 грн. та
судовий збір в розмірі
1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.07.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко