ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 липня 2014 року Справа № 11/62-10

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Палій В.В. (доповідач)
і Харченко В.М.

розглянувши матеріали касаційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю "Лаян Віннер", м. Київ,

на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
16.06.2014

зі справи № 11/62-10

за позовом першого заступника
прокурора Вінницької області в
інтересах держави в особі Міністерства
освіти і науки України, м. Київ, та
Вінницького державного педагогічного
університету ім. М. Коцюбинського, м.
Вінниця,

до 1. товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестбудгруп", м.
Вінниця,

2. товариства з обмеженою
відповідальністю "Лаян Віннер", м. Київ,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1. Публічне
акціонерне товариство "Фідокомбанк",
м. Київ,

2. ОСОБА_2, АДРЕСА_1,

3. ОСОБА_3, м. Львів,

4. ОСОБА_4, м. Санкт-Петербург Російської
Федерації,

5. ОСОБА_5, м. Вінниця,

6. ОСОБА_6, м. Вінниця,

про витребування майна з чужого
незаконного володіння, скасування
державної реєстрації права власності
та відновлення права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 08.04.2014 зі справи
№ 11/62-10 прийнято відмову прокурора від
позову в частині скасування державної
реєстрації права власності,
відновлення права власності на будівлю
за державою в особі Міністерства
освіти і науки України, провадження у
справі у зазначеній частині позовних
вимог припинено. У позові в частині
витребування на користь держави в
особі Міністерства освіти і науки
України з чужого незаконного володіння
будівлі - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014, рішення
господарського суду Вінницької
області від 08.04.2014 зі справи № 11/62-10 в
частині відмови у витребуванні на
користь держави в особі Міністерства
освіти і науки України з чужого
незаконного володіння будівлі
скасовано, у цій частині прийнято нове
рішення, яким позовні вимоги до
відповідача-2 задоволено. Витребувано з
незаконного володіння відповідача-2 на
користь держави в особі Міністерства
освіти і науки України будівлю. В
частині позовних вимог до відповідача-1
відмовлено. У решті рішення залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лаян Віннер" 04.07.2014
(згідно з відміткою Рівненського
апеляційного господарського суду)
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою від
04.07.2014, у якій просить скасувати
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014, а
рішення господарського суду
Вінницької області від 08.04.2014 у справі
№ 11/62-10 залишити в силі.

За результатами розгляду матеріалів
касаційної скарги Вищий господарський
суд України дійшов висновку про
необхідність її повернення з огляду на
те, що до скарги на порушення вимог
частини четвертої статті 111
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) не додано
доказів сплати судового збору у
встановленому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
частини другої статті 4 Закону України
від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі
- Закон № 3674) ставку судового збору за
подання позовної заяви майнового
характеру встановлено: 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (за станом на 01 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду).

Відповідно до підпункту 2.2.1 пункту
другого Постанови пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України "
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини
другої статті 4 Закону № 3674 ставку
судового збору за подання касаційної
скарги на рішення господарського суду
встановлено в розмірі 50 % ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви майнового характеру, обчисленої
виходячи з оспорюваної суми.

До касаційної скарги додано платіжне
доручення від 01.07.2014 № 528 про сплату
судового збору в сумі 36450,00 грн.

Водночас вимагаючи скасування
постанови апеляційного суду зі справи
в повному обсязі, з урахуванням
вартості майна 3 754 549,00грн., скаржник, з
огляду на майновий характер даного
позову, мав сплатити (у 2014 році) судовий
збір у сумі 36540,00грн., чого ним зроблено
не було.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 1113 ГПК України касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Крім того, до касаційної скарги не
додано доказів надіслання її копії
іншим сторонам та третім особам у
справі, а також матеріали скарги не
містять й відміток про її безпосереднє
вручення цим адресатам, що є порушенням
вимог частини четвертої статті 111
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

Додані до касаційної скарги описи
вкладення у цінні листи із поштовим
штемпелем від 03.07.2014 та фіскальні чеки
віл 03.07.2014 не можуть бути доказами
направлення копії касаційної скарги
від 04.07.2014 іншим сторонам та третім
особам у справі, оскільки касаційна
скарга датована пізніше, ніж були
здійснені відповідні поштові
відправлення.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 1113 ГПК України касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів надіслання її копії
іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI
"Про судовий збір", сплачений
товариством з обмеженою
відповідальністю "Лаян Віннер", згідно
з платіжним дорученням від 01.07.2014 №528
судовий збір у сумі 36450,00 грн., підлягає
поверненню з державного бюджету.

Керуючись пунктами 3, 4 частини першої
статті 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 зі
справи №11/62-10 повернути товариству з
обмеженою відповідальністю "Лаян
Віннер".

2. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Лаян Віннер" (м. Київ,
вул. Прорізна, 25А, )
судовий збір у сумі 36450,00 грн. (тридцять
шість тисяч чотириста п'ятдесят грн.
00коп.), сплачений за платіжним
дорученням від 01.07.2014 №528.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
В. Палій

Суддя
В. Харченко