ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Справа № 916/3208/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді:Панової
І.Ю.суддів:Білошкап О.В., Запорощенка
М.Д.- доповідачрозглянув касаційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014р.та
рішенняГосподарського суду Одеської
області від 26.02.2014р.у справі№ 916/3208/13
господарського суду Одеської області
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ"простягнення 6
467 508,81грн. за участю представників
сторін: від позивача:Козак Н.В., за
довіреністювід відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 26.02.2014 року по справі №
916/3208/13 (суддя Желєзна С.П.) у задоволенні
позову в частині вимог про стягнення з
ПАТ "Одеська ТЕЦ" на користь ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" суми основного
боргу в 3 749 999,99 грн., пені в сумі 1 085
805,63 грн. та штрафу в розмірі 1
313238,36грн. - відмовлено. Позов публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" в частині вимог про стягнення
із публічного акціонерного товариства
„Одеська ТЕЦ" збитків від інфляції в
сумі 46 748,03 грн. та трьох відсотків
річних в сумі 271 716,80 грн. - залишено
без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" залишено без задоволення.
Рішення господарського суду Одеської
області від „26" лютого 2014 року по
справі № 916/3208/13 - без змін.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Одеської області
від 26.02.2014р. та постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
20.05.2014р. у справі № 916/3208/13 Публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою про
скасування означених судових актів, з
вимогою прийняти нове рішення, яким
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" суму основного боргу
, що складає 3749999,99грн., пеню у розмірі
1085805,63грн., 7% штрафу у розмірі 1 313 238,36,
суму на яку збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення, що складає 46 748,03грн. та
три відсотки річних у розмірі 271
716,80грн., загалом 6 467 508,81грн.

В обґрунтування заявлених вимог,
скаржник посилається на неповне
з'ясування судами попередніх інстанцій
всіх фактичних обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, а саме ст.ст.534, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст.42, 34
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням Секретаря третьої
судової палати Вищого господарського
суду України Панової І. від 28.07.2014, у
зв'язку з відпусткою судді Погребняка
В.Я., для розгляду справи № 916/3208/13
господарського суду Одеської області,
сформовано колегія суддів Вищого
господарського суду України в такому
складі: головуючий - Панова І.Ю., судді :
Білошкап О.В., Запорощенко М.Д. (
доповідач).

В нинішнє судове засіданні
представники відповідача не з'явилися.
Поважних причин нез'явлення суду не
повідомлено, про час та дату розгляду
касаційної скарги сторони були
сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального
права, колегія суддів касаційної
інстанції дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як це було встановлено судами
попередніх інстанцій, 20.11.2013 року
Публічне акціонерне товариство
„Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" (далі по тексту -
позивач) звернулося до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 6 467 508,81
грн., з якої: 3 749 999,99 грн. - сума
основного боргу; збитків від інфляції у
розмірі 46 748,03 грн.; 271 716,80 грн. 3 %
річних; 1 085 805,63 грн. - пені та 7 %
штрафу у сумі 1 313 238,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу природного газу №
14/2301/11 від 30.09.2011 року. Так, ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" протягом березня 2012
року - квітня 2012 року та жовтня 2012 року -
по грудень 2012 року поставило ПАТ
"Одеська ТЕЦ" природний газ на загальну
суму 28 496 714,90 грн., за який
відповідач своєчасно та в повному
обсязі не розрахувався, а розрахувався
частково, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 3 749 999,99
грн. та позивачем, відповідно до умов
Договору та норм чинного
законодавства, нараховані відповідачу
відповідні штрафні та фінансові
санкції.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що 30.09.2011 року між НАК
„Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ
„Одеська ТЕЦ" (покупець) укладено
договір на купівлю-продаж природного
газу № 14/2301/11.

За умовами п. 1.1. Договору, Продавець
зобов'язався поставити Покупцеві у 4
кварталі 2011 року та у 2012 році
імпортований природний газ, а Покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
природний газ на умовах договору.

Газ, що продається за цим Договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (пункт 1.2
Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору, продавець
передає покупцеві з 01.10.2011 року по
31.12.2012 року газ в обсязі до 49 800 тис. куб.
м.

Приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання - передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця (п.3.3).

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати підписані та
скріплені печаткою покупця продавцеві
два примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути покупцеві один примірник
оригіналу акту, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.5.1 договору, ціна на
природний газ та послуги з його
транспортування установлюються НКРЕ.

Ціна за 1000 куб. м. природного газу
становить 1 091,00 грн. без урахування
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб. м. природного газу - 1 091,00
грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1
309,20 грн. (вісімсот дев'яносто одна грн. 72
коп.) (п.5.2).

Відповідно до п. 5.3 Договору ціна на газ
та тарифи на послуги з транспортування
газу визначені відповідно до п. 5.2 цього
Договору, можуть змінюватися у разі
прийняття Національною комісією
регулювання електроенергетики (НКРЕ)
відповідних нормативних актів. У разі
зміни ціни на газ та тарифи на послуги
з транспортування газу, Сторонами в
обов'язковому порядку здійснюється
перерахунок вартості спожитого газу та
послуг з його транспортування.

Розділом 6 Договору передбачені
порядок та умови проведення
розрахунків. Так, відповідно до п. 6.1
договору оплата за газ здійснюється
покупцем виключно грошовими коштами
шляхом 30 % попередньої оплати вартості
планових обсягів поставки природного
газу за 5 днів до початку здійснення
поставки. Решта 70 % вартості планових
обсягів поставки природного газу
сплачується покупцем протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що в
платіжних дорученнях покупець повинен
обов'язково зазначити номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу, без зазначенням періоду, за
який здійснюється оплата. За наявності
заборгованості у покупця за цим
договором продавець має право
зарахувати кошти, що надійшли від
покупця, як погашення заборгованості
за газ поставлений в минулі періоди по
цьому договору. Кошти, які надійшли від
покупця, будуть зараховані як
переоплата за умови відсутності
заборгованості за цим договором.

Звірка розрахунків здійснюється
сторонами на підставі відомостей про
фактичну оплату вартості спожитого
газу покупцем та акта
приймання-передачі газу протягом 10-ти
днів з моменту вимоги однієї із сторін,
підписаної уповноваженою особою. (п.6.4).

Пунктом 7.1 Договору обумовлено, що за
невиконання або неналежне виконання
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність у випадках,
передбачених чинним законодавством
України, а також цим договором.

У разі невиконання покупцем умов п. 6.1
договору покупець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем умов п. 6.1 договору покупець у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити продавцю крім суми
заборгованості пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 % від суми
простроченого платежу.

Пеня сплачується протягом 3
банківських днів з моменту отримання
покупцем вимоги продавця. У разі
несплати пені у вказаний строк,
покупець вважається таким, що має
заборгованість за цим Договором (п.7.2).

За змістом пункту 11.1 Договору, цей
договір набуває чинності з дати його
укладення і діє в частині реалізації
газу з 01 жовтня 2011 року до 31 грудня 2012
року, а в частині проведення
розрахунків за газ та послуг з його
транспортування - до повного погашення
заборгованості.

До Договору № 14/2301/11 від 30.09.2011 року,
укладені додаткові угоди № 1 від 11.10.2011
року та № 2 від 19.01.2012 року, якими
сторони узгоджували ціну газу у
відповідні періоди .

На виконання умов Договору № 14/2301/11 від
30.09.2011 року та додаткових угод до цього
Договору, ПАТ „НАК „Нафтогаз України"
в період з березня 2012 року - по квітень
2012 року та жовтень 2012 року по грудень 2012
року, поставило ПАТ „Одеська ТЕЦ"
природний газ в обсязі 21 760,225 тис.
куб. м. на загальну суму 28 496 714,90
грн., що підтверджується відповідними
складеними, підписаними обома
сторонами та скріплені печатками
актами приймання-передачі природного
газу (а.с.16-23).

В свою чергу, ПАТ „Одесагаз" за
отриманий від ПАТ „НАК „Нафтогаз
України" протягом березня 2012 року -
квітня 2012 року та з жовтня 2012 - грудень
2012 року за природний газ розрахувалося
повністю у сумі 28 487 596,33 грн.
відповідно до умов Договору № 14/2301/11
від 30.09.2011 року, в тому числі і 3 749
999,99 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи платіжними
дорученнями, в якості призначення
платежу вказано, плата за природній газ
до Договору № 14/2301/11 від 30.09.2011 року.

Також, судами встановлено, що ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" (Продавець) свої
зобов'язання по виконанню умов
договору № 14/2301/11 від 30.09.2011 року
виконало належним чином та в повному
обсязі, а саме поставило відповідачу
протягом березня 2011 року - грудня 2012
року природний газ в обсязі 21760,225
тис.куб.м на загальну суму 28 487 596,33
грн.

ПАТ „Одеська ТЕЦ" (Покупець), в свою
чергу, за отриманий від позивача газ
розраховувалося, про що свідчать
наявні в матеріалах справи платіжні
доручення.

Проте, частину коштів у сумі 3 749
999,99 грн. позивачем було зараховано в
погашення заборгованості на виконання
рішення господарського суду Одеської
області від 10.12.2012 року по справі №
5017/3063/2012, у зв'язку з чим ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" просить стягнути
заборгованість з відповідача
відповідно до Договору № 14/2301/11 від
30.09.2011 року за природний газ у розмірі 3
749 999,99 грн.

Проте, як про це вже було позначено
вище, в платіжних дорученнях,
відповідно до яких відповідачем
здійснювалося оплата за
отриманий/спожитий природній газ від
ПАТ „НАК „Нафтогаз України", в графі
призначення платежу ПАТ „Одеська ТЕЦ"
було зазначено плату за природній газ
згідно Договору №14/2301/11 від 30.09.2011 року,
відповідно до п.6.3 Договору, де чітко
зазначено, що в платіжних дорученнях
покупець повинен обов'язково зазначити
номер договору, дату його підписання та
призначення платежу, без зазначенням
періоду, за який здійснюється оплата.

Крім того, судами встановлено, що
ухвалою арбітражного суду Одеської
області від 15.06.2001 року було порушено
провадження у справі № 17-2-18/01-5010 про
банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ" та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Так, за змістом зазначеної ухвали,
протягом дії мораторію заборонено:
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства, не
нараховувати неустойку (штраф, пеню) за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Ухвалою суду від 10.02.2014р. у справі №
17-2-18/01-5010 господарським судом Одеської
області було продовжено строк
процедури розпорядження майном ПАТ
„Одеська ТЕЦ" до 10.04.2014 року.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 26.02.2014 року по справі №
916/3208/13 (суддя Желєзна С.П.) у задоволенні
позову в частині вимог про стягнення з
ПАТ "Одеська ТЕЦ" на користь ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" суми основного
боргу в 3 749 999,99 грн., пені в сумі 1 085
805,63 грн. та штрафу в розмірі 1
313238,36грн. - відмовлено. Позов публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" в частині вимог про стягнення
із публічного акціонерного товариства
„Одеська ТЕЦ" збитків від інфляції в
сумі 46 748,03 грн. та трьох відсотків
річних в сумі 271 716,80 грн. - залишено
без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" залишено без задоволення.
Рішення господарського суду Одеської
області від „26" лютого 2014 року по
справі № 916/3208/13 - без змін.

Рішення судів мотивовані тим, що
позивачем самостійно та безпідставно,
всупереч п.6.3 Договору від 30.09.2011 року №
14/2301/11 було зараховано частину коштів у
сумі 3 749 999,99 грн., сплачених
відповідачем в рахунок оплати вартості
природного газу на виконання умов
зазначеного вище договору, в якості
погашення заборгованості на підставі
рішення господарського суду Одеської
області від 10.12.2012 року по справі №
5017/3063/2012. Крім того, суди дійшли
висновку щодо безпідставності
нарахування позивачем суми штрафу у
розмірі 1 313 238,36 грн. та пені,
оскільки протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;
не нараховуються неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Крім того, в зв'язку з тим, що розрахунок
збитків від інфляції та 3 % річних є
необґрунтованим та самостійно його
розрахувати за наявними в матеріалах
справи платежів - є неможливим, вимоги в
цій частині, на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК
України, залишені без розгляду.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з оглядом на наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України (надалі ЦК України)
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193
Господарського кодексу України (надалі
ГК України) зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як про це вже було позначено вище та
встановлено судами під час розгляду
даної справи, між ПАТ „НАК „Нафтогаз
України" (продавець) та ПАТ „Одеська
ТЕЦ" (покупець) склалися правовідносини
пов'язані з продажем/купівлею товару
(природного газу), про що 30.09.2011 року
було укладено відповідний договір №
14/2301/11.

ПАТ „НАК „Нафтогаз України"
(Продавець) свої зобов'язання по
виконанню умов договору № 14/2301/11 від
30.09.2011 року виконало належним чином та в
повному обсязі, а саме поставило
відповідачу протягом березня 2011 року -
грудня 2012 року природний газ в обсязі 21
760,225 тис.куб.м на загальну суму 28 487
596,33 грн.

ПАТ „Одеська ТЕЦ" (Покупець), за
отриманий від позивача газ
розраховувалося, про що свідчать
наявні в матеріалах справи платіжні
доручення.

Проте, як встановлено судами
попередніх інстанцій, частину коштів у
сумі 3 749 999,99 грн. позивачем було
зараховано в погашення заборгованості
на виконання рішення господарського
суду Одеської області від 10.12.2012 року по
справі № 5017/3063/2012, у зв'язку з чим ПАТ
„НАК „Нафтогаз України" просить
стягнути заборгованість з відповідача
відповідно до Договору № 14/2301/11 від
30.09.2011 року за природний газ у розмірі 3
749 999,99 грн.

В платіжних дорученнях, відповідно до
яких відповідачем здійснювалося
проплата за отриманий/спожитий
природній газ від ПАТ „НАК „Нафтогаз
України", в графі призначення платежу
ПАТ „Одеська ТЕЦ" було зазначено плату
за природній газ згідно Договору
№14/2301/11 від 30.09.2011 року, відповідно до
п.6.3 Договору, де чітко зазначено, що в
платіжних дорученнях покупець повинен
обов'язково зазначити номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу, без зазначенням періоду, за
який здійснюється оплата.

Позовні вимоги позивача в цій частині
ґрунтуються на приписах ст. 534
Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 534 Цивільного
кодексу України у разі недостатності
суми проведеного платежу для виконання
грошового зобов'язання у повному
обсязі ця сума погашає вимоги
кредитора у такій черговості, якщо інше
не встановлено договором: 1) у першу
чергу відшкодовуються витрати
кредитора, пов'язані з одержанням
виконання; 2) у другу чергу сплачуються
проценти і неустойка; 3) у третю чергу
сплачується основна сума боргу.

Згідно з п. 6.3 договору купівлі-продажу
природного газу № 14/2301/11 від 30.09.2011р. в
платіжних дорученнях Покупець повинен
обов'язково зазначити номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу, без зазначення періоду за який
здійснюється оплата. За наявності
заборгованості у Покупця за цим
договором Продавець має право
зарахувати кошти, що надійшли від
Покупця, як погашення заборгованості
за газ, поставлений в минулі періоди по
цьому договору, в порядку календарної
черговості виникнення заборгованості.

За змістом наявних у матеріалах справи
платіжних доручень, у всіх без
виключення випадках перерахування
грошових коштів відповідачем в якості
призначення платежу було зазначено
плату за природний газ згідно договору
№ 14/2301/11 від 30.09.2011р., що цілком
відповідає вищенаведеним положенням п.
6.3 укладеної між сторонами по справі
угоди.

Відповідно до приписів п. 3.8 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
Банку України від 21.01.2004 N 22 (з
наступними змінами та доповненнями)
реквізит "Призначення платежу"
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіж та документи, на
підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.
Повноту інформації визначає платник з
урахуванням вимог законодавства
України. Платник відповідає за дані, що
зазначені в реквізиті платіжного
доручення "Призначення платежу". Банк
перевіряє заповнення цього реквізиту
на відповідність вимогам, викладеним у
цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, про те, що за
наявності чіткого призначення
здійснених відповідачем платежів в
рахунок оплати вартості придбаного на
виконання умов договору
купівлі-продажу № 14/2301/11 від 30.09.2011р.
природного газу, позивач не мав права
самостійно змінювати призначення цих
платежів та спрямовувати їх на
погашення присудженої до стягнення за
рішенням суду суми штрафних санкцій.
Більш того, положеннями п. 6.3 договору
купівлі-продажу природного газу №
14/2301/11 від 30.09.2011р. передбачено, що у
випадку заборгованості ПАТ "Одеська
ТЕЦ" за цим договором ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" має право зарахувати кошти, що
надійшли від відповідача виключно на
погашення заборгованості за газ,
поставлений в минулі періоди по цьому
договору, в порядку календарної
черговості виникнення заборгованості,
а не на погашення нарахованих сум
штрафних санкцій.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанції правомірно
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в
частині стягнення із ПАТ "Одеська ТЕЦ"
заборгованості за придбаний на
виконання умов договору
купівлі-продажу природного газу №
14/2301/11 від 30.09.2011р. природний газ в сумі 3
749 999,99 грн.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Позивачем за порушення відповідачем
грошового зобов'язання здійснено
нарахування пені в сумі 1 085 805,63 грн.
та штрафу в розмірі 1 313238,36грн.

Як правильно було встановлено судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи, ухвалою арбітражного суду
Одеської області від 15.06.2001 року було
порушено провадження у справі №
17-2-18/01-5010 про банкрутство ПАТ „Одеська
ТЕЦ" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 10.02.2014р. у справі №
17-2-18/01-5010 господарським судом Одеської
області було продовжено строк
процедури розпорядження майном ПАТ
„Одеська ТЕЦ" до 10.04.2014 року.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника.
Поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Відповідно до пункту 4 статті 12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, зокрема, не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

З огляду на викладене, суд вважає, що
місцевий господарський суд, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано, з урахуванням всіх
обставин справи, дійшов правильного
висновку що позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 1 085 805,63 грн. та
штрафу в розмірі 1 313238,36грн. за
неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань, які нараховані
під час дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів, є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, оскільки неустойка (штраф,
пеня) за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони закону, незалежно від
часу її виникнення.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. В свою
чергу, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Пунктом 18 інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2004 році" визначено, що
господарський суд у розгляді справи не
зобов'язаний здійснювати "перерахунок"
замість позивача розрахованих
останнім сум штрафних санкцій, річних
тощо. Однак з огляду на вимоги частини 1
статті 4-7 ГПК щодо прийняття судового
рішення за результатами обговорення
усіх обставин справи та частини 1
статті 43 ГПК стосовно всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого позивачем нарахування
таких сум, і в разі, якщо їх обчислення
помилкове - зобов'язати позивача
здійснити перерахунок відповідно до
закону чи договору або зробити це
самостійно. Якщо для здійснення
перерахунку необхідні додаткові
матеріали, суд витребує їх у позивача, а
в разі неподання ним таких матеріалів -
з урахуванням обставин конкретної
справи залишає позов (в частині
стягнення відповідних спірних сум) без
розгляду на підставі пункту 5 частини 1
статті 81 ГПК або відмовляє в
задоволенні позову у відповідній
частині у зв'язку з недоведеністю
позовних вимог.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи, колегія
суддів погоджується з тим висновком, що
здійснений позивачем розрахунок
заявлених до стягнення сум трьох
відсотків річних та збитків від
інфляції є необґрунтованим, та
враховуючи неможливість здійснення
обґрунтованого перерахунку даних
платежів за наявними у справі
матеріалами, суди дійшли вірного
висновку про необхідність залишення
без розгляду позову ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" в частині стягнення з ПАТ
"Одеська ТЕЦ" збитків від інфляції в
сумі 46 748,03 грн. та трьох відсотків
річних в сумі 271 716,80 грн.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст.
111-5 Господарського процесуального
кодексу України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення в оскаржених судових
рішеннях, колегія суддів дійшла
висновків про те, що суди попередніх
інстанцій в порядку ст. ст. 43, 47
Господарського процесуального кодексу
України всебічно, повно і об'єктивно
розглянули в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності;
дослідили подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог і заперечень
докази; належним чином проаналізували
відносини сторін та обставини що
склалися.

З урахуванням вищенаведеного, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду Одеської області
від 26.02.2014р. та постанова Одеського
апеляційного господарського суду від
20.05.2014р. у справі № 916/3208/13 підлягають
залишенню в силі, як такі, що прийняті з
урахуванням та дотриманням норм
процесуального та матеріального права.

Доводи скаржника, вказані в касаційній
скарзі, не спростовують висновків
судів першої та апеляційної інстанції,
більш того, направлені на переоцінку
доказів у справі, що виходить за межи
повноважень суду касаційної інстанції,
встановлених приписами ст.1117
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н
О В И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 26.02.2014р. та Постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 20.05.2014р. у справі № 916/3208/13
залишити без змін.

Головуючий суддя:І.Ю. Панова Судді:
О.В. Білошкап М.Д. Запорощенко