ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" липня 2014 р.Справа № 916/1932/14

За позовом: публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК"

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 23 008,79 грн.

Суддя
Цісельський О.В.

Представники:

від позивача: Гричулевич Л.А. за
довіреністю № 5854-О від 05.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "ПриватБанк", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 23 008,79
грн., де 17 000,00 грн. - заборгованість за
кредитом, 3 814,08 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 1
123,71 грн. - пеня, 1 071,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.05.2014р. позовну заяву
(вх.№1956/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/1932/14 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, хоча про час та
місце їх проведення був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції, відзив на
позов та витребувані документи суду не
надав, своїм правом на захист не
скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
позивачем докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив:

13 серпня 2013р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ
„ПриватБанк" із заявою про відкриття
поточного рахунку, де зазначив, що
погоджується на те, що порядок
встановлення, зміну ліміту, погашення
заборгованості та розмір процентної
ставки за користування кредитним
лімітом регламентується Умовами та
правилами надання банківських послуг
та тарифами банку, розміщеними в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом
із цією заявою складають договір
банківського обслуговування.

Так, згідно заяви від 13.08.2013р.
відповідач погодився на надання йому
позивачем кредитного ліміту на
поточний рахунок НОМЕР_2 та приєднався
до Умов та правил надання банківських
послуг, що регламентують
взаємовідносини сторін за таким видом
кредитування.

Відповідно до п.3.18.1.1. Умов та правил
надання банківських послуг Кредитний
ліміт на поточний рахунок (надалі -
Кредит) надається на поповнення
оборотних коштів та здійснення
поточний платежів Клієнта, в межах
кредитного ліміту (надалі - Ліміт).
Техникоекономічне обґрунтування
кредиту фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку та
Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет
клієнт банк, smsповідомлення або інші).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягають в проведенні його
платежів понад залишку на поточному
рахунку Клієнта, при наявності вільних
грошових ресурсів, за рахунок
кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом
дебетування поточного рахунку. При
цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно п.3.18.1.3 Умов та правил надання
банківських послуг Кредит надається в
обмін на зобов'язання Клієнта по
поверненню Кредиту, сплаті процентів
та винагороди. Кредитний Ліміт може
бути збільшений для оплати судових
витрат в порядку, передбаченому
Умовами та правилами надання
банківських послуг. Сторони
погодились, що кредитний ліміт може
бути збільшений для оплати судових
витрат в порядку овердрафту
встановлюється Банком на кожний
операційний день. У разі зниження
Банком Ліміту в односторонньому
порядку, передбаченому цими Умовами та
правилами надання банківських послуг,
Клієнт зобов'язується погасити різницю
між фактичною заборгованістю та сумою
нового Ліміту не пізніше дня,
зазначеного в повідомленні банку про
зміну Ліміту, направленого Клієнту у
будь-якій формі, передбаченою Умовами
та правилами надання банківських
послуг. В противному випадку грошове
зобов'язання вважається порушеним, а
зазначена різниця між фактичною
заборгованістю та новою сумою Ліміту
вважається простроченою з дня,
зазначеного в повідомленні.

У відповідності до п.п.3.18.4.1., 3.18.4.1.1.,
3.18.4.1.2. Умов та правил надання
банківських послуг за користування
Кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
клієнта при закритті банківського дня
клієнт виплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процента
ставка). За період користування
кредитом з моменту виникнення
дебетового сальдо до дати обнуляння
дебетового сальдо в одну з дат
наступного 20-го до 25-го числа місяця,
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості. При необнуленні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулінню, протягом 90 днів з останньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, клієнт виплачує
банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню.

За умовами п.п.3.18.4.1.3., 3.18.4.1.4. Умов та
правил надання банківських послуг у
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань та при реалізації
права Банку на встановлення строку
повернення кредиту, передбаченого Умов
та правил надання банківських послуг,
Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі
0,1315% від суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочки. Сплата пені здійснюється з
дня, наступного за датою порушення
зобов'язань. Під непогашенням кредиту
мається на увазі не виникнення на
поточному рахунку нульового
дебетового сальдо при закритті
банківського дня.

Згідно п.п.3.18.5.1., 3.18.5.4. Умов та правил
надання банківських послуг при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті процентів за
користування кредитом, передбачених
п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, строків
повернення кредиту, передбачених
п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченої п.п.3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6,
клієнт сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня (у
відсотках річних) від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. Нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п.3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
клієнтом.

Строк позовної давності за вимогою про
стягнення кредиту, процентів за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами протяжністю 5
років (п.3.18.5.7. Умов та правил надання
банківських послуг).

Позивач надав відповідачу кредит в
сумі 17 000,00 грн., однак, відповідач його
не повернув, проценти за його
користування та комісію не сплатив.

Про наявну у відповідача
заборгованість зі сплати кредиту та
процентів свідчить виписка по рахункам
за період з 01.12.2013р. по 30.04.2014р.

Неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань в частині сплати
кредиту та процентів і стало підставою
для позивача звернутись до
господарського суду Одеської області
із даним позовом за захистом своїх
порушених прав та охоронюваних законом
інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України
визначає, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України вбачається, що позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу
України зазначено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначеній родовими
ознаками, у такій кількості, такого
самого роду та такої самої якості, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання
позивачем згідно заяви від 03.04.2013р.,
Умов та правил надання банківських
послуг кредитного ліміту на поточний
рахунок відповідача НОМЕР_3 та
неповернення останнім кредитних
коштів, несплату процентів за
користування ними, у зв'язку з чим на
думку суду позивач правомірно заявив
вимогу про погашення суми кредиту в
розмірі 17 000,00 грн., сплату суми
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 3814,08
грн., заборгованості по комісії в
розмірі 1071,00 грн.,
розрахованої за період з 01.11.2013р. по
30.04.2014р. згідно п.3.18.4.4. Умов та правил
надання банківських послуг, які судом
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 1 123,71 грн. пені.

У відповідності до приписів ст.546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин, щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання є день, наступний за днем,
коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців. Проте законом або
договором можуть бути передбачені інші
умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України
встановлює, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 258 ЦК України щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК
України визначає строк та порядок, у
межах якого нараховуються штрафні
санкції, а строк, протягом якого особа
може звернутись до суду за захистом
свого порушеного права, встановлюється
ЦК України.

Так, позивачем розраховано до
стягнення з відповідача пеню із
дотриманням строку спеціальної
позовної давності та строку
нарахування пені, встановленого ч.6
ст.232 ГК України, з огляду на положення
п.3.18.5.7. Умов та правил надання
банківських послуг, яким сторонами
обумовлено п'ятирічний строк
нарахування пені, у зв'язку з чим
позовна вимога позивача про стягнення
з відповідача 1 123,71 грн. пені з
врахуванням постанов Верховного суду
України по справі №13/110-11 від 27.04.2012р., у
справі №40/117 від 20.03.2012р. підлягає судом
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк", у зв'язку з чим
стягненню з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь позивача підлягає 17
000 грн. - заборгованості за кредитом, 3
814,08 грн. - заборгованості по процентам
за користування кредитом, 1 123,71 грн. -
пені, 1 071,00 грн. - заборгованості по
комісії за користуванням кредитом

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" (49094,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.50, код ЄДРЮОФОП 14360570) 17 000
(сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. -
заборгованості за кредитом, 3 814 (три
тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 08
коп. - заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1 123 (одна тисяча
сто двадцять три) грн. 71 коп. - пені, 1 071
(одна тисяча сімдесят одна) грн. 00 коп. -
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом, 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено 21.07.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.