РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.
Справа № 918/1871/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Гулова А.Г.

суддів
Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання
Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Рівненської
області від 10.02.14 р.

у справі № 918/1871/13 (суддя Пашкевич І.О. )

позивач ОСОБА_1

відповідач Закрите акціоненрне
товариство "МАПО"

про визнання права власності на об'єкти
нерухомості

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3,представник
довіреність в справі

відповідача - не з'явився

третьої особи -не з"явився

Судом роз'яснено представнику позивача
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

Розпорядження Голови Рівненського
апеляційного господарського суду від 18
липня 2014 року у справі № 918/1871/13 у
зв'язку із перебуванням у відпустці
судді Гудак А.В, внесено зміни до складу
колегії суддів та визначено колегію у
складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є.,
суддя Гулова А.Г., суддя Сініцина Л.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 10.02.14р. у справі
№918/1871/13 (суддя Пашкевич І.О.) відмовлено
у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до
Закритого акціонерного товариства
"МАПО", за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області про визнання права
власності на об'єкти нерухомості.

Відмовляючи в задоволенні позову з
огляду на положення ст. 15 Закону
України "Про товарну біржу", ст.ст. 11, 15,
16, 182, 227, 328, 392 Цивільного Кодексу
України, ч. 2 ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 1, 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 20
Господарського кодексу України, ч. 2 ст.
9, ст. 2, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
Постанову Верховного Суду України від
20 червня 2011 р. у справі № 3-55гс11, від
13.02.2012 р. № 3-6гс12 та від 13.02.2012 р. № 3-3гс12,
господарський суд дійшов висновку про
необґрунтованість позову, виходячи з
наступного: з огляду на обраний
Позивачем спосіб захисту свого права,
предметом доказування, а, відповідно, і
судової оцінки у даній справі є
порушення (невизнання) такого права
Відповідачем;

Як вбачається з Рішень про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № № 6269599, 6277945, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області встановлено, що
документи, які подано для проведення
державної реєстрації права власності
на вищевказані об'єкти, не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

Відмова органу державної реєстрації
прав в оформленні права власності на
об'єкт нерухомого майна та видачі
свідоцтва у зв'язку з ненаданням
необхідних документів для оформлення
такого права не є в розумінні ст. 392 ЦК
України оспорюванням права власності
на об'єкт нерухомого майна;

При зверненні до суду з даним позовом,
Позивачем до матеріалів справи не
додано будь-яких доказів, в розумінні
статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
свідчили про порушення або невизнання
саме Відповідачем прав Позивача на
майно, стосовно якого заявлено позовні
вимоги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Рівненської
області від 10.02.14р. по справі №918/1871/13
скасувати повністю і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про визнання права власності на
об'єкти нерухомості.

З посиланням на положення ст.ст. 392, 657
Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 91,
93-95, 103-105, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 19 ,п. 4 ч. З ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", ст. 15 Закону України "Про
товарну біржу", п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про
судовий збір" звертає увагу, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Відмовляючи ФОП ОСОБА_1 у
державній реєстрації його права
власності на майно, державний
реєстратор прийняв необгрунтовані
рішення, зміст яких не відповідає
критеріям, яким повинні відповідати
рішення суб'єктів владних повноважень.
Посилання Реєстраційної служби
Березнівського районного управління
юстиції в листі №1/10.1-18/10 від 09.01.2014 р. на
ст. 657 Цивільного кодексу України, який
набув чинності 01.01.2004 року, є абсолютно
безпідставним й свідчить саме про
невизнання третьою особою права
власності ФОП ОСОБА_1 на майно; третьою
особою фактично не було визнано на
підставі наданих документів права
власності ФОП ОСОБА_1 на майно щодо
реєстрації прав на яке він звертався
апелянт вказує, що невизнання іншою
особою (третьою особою) прав ФОП ОСОБА_1
на майно щодо реєстрації прав, на яке
він звертався до Реєстраційної служби
мало місце на час розгляду і вирішення
справи №918/1871/13 місцевим господарським
судом. Тому статтю 392 Цивільного
кодексу України суд мав застосувати й
задовольнити позов.

Просить рішення господарського суду
Рівненської області від 10.02.14р. по
справі №918/1871/13 скасувати повністю і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства "МАПО", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Реєстраційна служба
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області про
визнання права власності на об'єкти
нерухомості та визнати за ним право
власності на цех , що знаходиться в
АДРЕСА_2, Рівненської області та на цех,
що знаходиться в АДРЕСА_1, Рівненської
області.

У письмових поясненнях Реєстраційна
служба Березнівського районного
управління юстиції Рівненської
області вказує, що для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно є документи, що
підтверджують виникнення, в даному
випадку, подані біржовий контракт
купівлі-продажу нерухомості від 04.10.2001
року за реєстраційним номером 937/284н-01
та біржова угода купівлі-продажу
нерухомості від 29.03.2001 року за
реєстраційним номером 215/01;
Правовстановлюючий документ не може
бути підставою виникнення права
власності, оскільки договора
купівлі-продажу укладаються у
письмовій формі і підлягають
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації ( ст. 657 ЦК
України).

Разом із поясненнями третьою особою
подано клопотання про розгляд
апеляційної скарги позивача без участі
третьої особи.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.03.14р. у справі
№918/1871/13 апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи.

Через канцелярію Рівненського
апеляційного господарського суду від
представника ФОП ОСОБА_1 надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі № 918/1871/13, до завершення розгляду
пов'язаної з нею справи №817/529/14 за
позовом ФОП ОСОБА_1 до Реєстраційної
служби Березнівського районного
управління юстиції Рівненської
області про визнання протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинення певних дій, яка перебуває в
провадженні Рівненського окружного
адміністративного суду, про що
свідчить ухвала суду від 19.03.14р.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду 16.04.14р. у справі
№918/1871/14 зупинено провадження у даній
справі до набрання законної сили
рішення(постанови ) суду у справі №
817/529/14 за позовом ФОП ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області про визнання
протиправним, скасування рішення та
зобов'язання вчинення певних дій.

23 червня 2014 р. на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про
поновлення провадження у даній справі,
до якої додано копію витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на цех, що
розташований за адресою АДРЕСА_1 копії
виконавчих листів № 1 та № 2
Рівненського окружного
адміністративного суду про
зобов'язання Реєстраційної служби
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області провести
реєстрацію права власності на цех, що
розташований за адресою АДРЕСА_1. Також
позивач додав копію супровідного листа
Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.05.14р. про
надіслання копії постанови та копію
постанови від 07.05.14р.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.07.14р. у справі
№918/1871/14 поновлено провадження у даній
справі та призначено до розгляду.

В судовому засіданні апеляційного
господарського суду представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги з підстав,у ній викладених.
Просить рішення господарського суду
Рівненської області від 10.02.14р. по
справі №918/1871/13 скасувати повністю і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
права власності на об'єкти нерухомості.

Відповідач та третя особа не
скористалися правом участі під час
апеляційного перегляду справи та не
забезпечили явку своїх представників у
судове засідання апеляційного
господарського суду, хоча про час та
місце апеляційного перегляду справи
повідомлялись заздалегідь та належним
чином, на що вказують зворотні
повідомлення відділення поштового
зв'язку.(а.с.182,184)

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки відповідач та третя особа
належним чином повідомлені про час та
місце апеляційного перегляду справи,
враховуючи обмеженість строків
вирішення спору, явка сторін
обов'язковою не визнавалась, судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представників
відповідача та третьої особи .

У відповідності до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Вислухавши пояснення представника
позивача,обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 до
задоволення не підлягає , виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
29 березня 2001 року між членом біржі
брокерської контори №17 РТБД "НИВА" в
особі брокера Гвоздецького Василя
Анатолійовича, що діє на підставі
договору - доручення № 11 від 29.03.2001 року
в інтересах учасника
аукціону-Березнівського відділення
Костопільської МДПІ, яка діє
розпорядником майна ЗАТ "МАПО", в особі
начальника відділу Мельника Івана
Олександровича, діючого по дорученню
від 29.03.2001 року, надалі продавець, та
член біржі брокерської контори №17 РТБД
"НМВА" в особі брокера Ковальчука
В’ячеслава Олександровича, що діє на
підставі договору-доручення №12 від
29.03.2001 року в інтересах учасника
аукціону - ОСОБА_1, надалі Покупець,
відповідно до Закону України "Про
товарну біржу" та Правил біржової
торгівлі укладено на Рівненській
товарній біржі дану Біржову угоду
купівлі-продажу нерухомості (далі
Угода, а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п.п. 1, 2 Угоди Продавець за
наслідками аукціону продав, а Покупець
купив незавершене будівництво
овочевого складу в АДРЕСА_2. Вказана
нерухомість належить ЗАТ "МАПО" на
підставі рішення Березнівської
районної ради народних депутатів від
23.04.1992 року за № 37 "Про відведення
земель підприємствам організаціям для
виробничо-господарських потреб" та
рішення "Про будівництво об'єктів
адміністративно-побутового,
соціального-культурного та
виробничого призначення в населених
пунктах району" від 13.05.1988 року за № 99.

Пунктами 3,4 Угоди встановлено, що
стартова ціна становила 22 266 гривень.
Продаж здійснено за 22 270 гривень, в тому
числі ПДВ. Протокол аукціону № 297 від
27.10.2000 року.

Пунктами 12, 13 Угоди передбачено, що
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
товарну біржу", угода реєструється на
біржі і подальшому нотаріальному
посвідченню не підлягає. У
відповідності зі ст. 227 Цивільного
Кодексу України угода підлягає
реєстрації в Рівненському міському
бюро технічної інвентаризації.

Згідно із Актом прийому-передачі
будівлі овочевого складу від 30 березня
2001 року вищевказане майно, що
знаходиться в АДРЕСА_2 було передано
Продавцем Покупцю (а.с. 14).

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи 04 жовтня 2001 року між членом
біржі: Підприємством "Рівнепрофекс" в
особі комерційного директора Горбатюк
Лариси Леонідівни, яка діє на підставі
Статуту, яке діє від імені та в
інтересах Закритого акціонерного
товариства "МАПО", на підставі
Договору-Доручення № 23/07-01 від 23.07.2001
року, назване в подальшому Продавець, з
одного боку, і ОСОБА_1, названий в
подальшому Покупець, укладено на
РМУТМБ "Прайс" Біржовий контракт
купівлі-продажу нерухомості (далі
Контракт, а.с. 20).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Контракту
Продавець продав, а Покупець купив
будівлю цеху грануляції нежилою площею
1665,9 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1.
Нерухомість, що продається належить
ЗАТ "МАПО" на підставі Свідоцтва про
право власності на будівлю цеху
грануляції, виданого виконавчим
комітетом Березнівської міської ради
Рівненської області на підставі
рішення № 80 від 16.07.2001 року,
зареєстрованого в КП Рівненське ОБТІ
23.07.2001 року за р. № 1-71-123.

Пунктами 1.3., 1.5. Контракту встановлено,
що балансова вартість Нерухомості, що
продається, за
довідкою-характеристкикою виданою КП
Рівненське ОБТІ від 23.07.2001 року за № 1525,
складає 385 670 грн. 00 коп. Продаж
здійснено за 25 412 грн. 00 коп., в тому
числі ПДВ.

Також пунктами 7.2, 7.5. Контракту
передбачено, що відповідно до ст.15
Закону України "Про товарну біржу", цей
Контракт реєструється на Біржі і
нотаріальному посвідченню не підлягає.
У відповідності зі ст.227 ЦК України
Контракт покупця підлягає реєстрації в
КП Рівненське ОБТІ.

Згідно Акту прийому-передачі будівлі
гранцеху, вищевказане майно, що
знаходиться в АДРЕСА_1 було передано
Продавцем Покупцю (а.с. 21).

Аналізуючи встановлені обставини
справи,колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає за необхідне застосувати
наступні положення чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
передбачені актами але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 41 Конституції України
визначено, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Як вбачається із ст.1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, спірні об'єкти нерухомості
були придбані позивачем для здійснення
підприємницької діяльності, що
підтверджується державним Актами на
право власності на землю від 07.11.2002 року
Серія РВ № 0386678 та від 07.11.2002 Серія РВ №
038677, виданими підприємцю ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 03.10.2002 року ВАВ
№090533 про передачу у власність
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 0,45 гектарів (4515,0 кв.метрів) у
межах, визначених на плані, яка
знаходиться на території АДРЕСА_2, з
цільовим призначенням земельної
ділянки: для здійснення
підприємницької діяльності та на
підставі договору купівлі продажу
земельної ділянки від 03.10.2002 року ВАВ №
090536 про передачу у власність земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення площею 0,2074 гектарів (2074,0
кв. метрів) у межах, визначених на плані,
яка знаходиться на території АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням земельної
ділянки: для здійснення
підприємницької діяльності (а.с.49-52,
53-56).

Згідно із ст. 20 ГК України кожен суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

За змістом статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, статті 20
Господарського кодексу України та
статті 1 Господарського процесуального
кодексу України, необхідною умовою
застосування судом певного способу
захисту є наявність, доведена
належними у розумінні статті 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами, певного
суб'єктивного права (інтересу) у
Позивача та порушення (невизнання або
оспорювання) цього права (інтересу) з
боку Відповідача, а також - належності
обраного способу судового захисту.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що з огляду на
обраний Позивачем спосіб захисту свого
права, предметом доказування, а,
відповідно, і судової оцінки у даній
справі є порушення (невизнання) такого
права Відповідачем.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позивач у своїй апеляційній скарзі
зазначив, що рішеннями державного
реєстратора прав на нерухоме майно за
№ 6277945 від 27.09.2013 року та за № 6269599 від
26.09.2013 року йому було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на спірні об'єкти нерухомості. А тому,
позивач вважає, що саме зазначеними
рішеннями не визнається його право
власності на спірне нерухоме майно, у
зв'язку з чим вказує на наявність
підстав для визнання за ним права
власності на відповідне майно.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість є публічною,
здійснюється відповідним органом, який
зобов'язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в
порядку, встановленому законом.
Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Статтею 2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
держателем Державного реєстру прав є
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державний реєстратор: 1) встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; 2) приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, 19.09.2013 року Позивач через свого
представника звернувся до
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області із заявами про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності),
зареєстрованими за № 3038825 та № 3037763.

26 вересня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області винесено Рішення
№ 6269599 про відмову у державній
реєстрації права власності на цех, що
розташований: АДРЕСА_2, за суб'єктом:
ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1 (а.с. 29).

27 вересня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області винесено Рішення
№ 6277945 про відмову у державній
реєстрації права власності на
виробничий цех, що розташований:
АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1 (а.с. 19).

Як вбачається з Рішень про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №6269599, №6277945 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області встановлено, що
документи, які подано для проведення
державної реєстрації права власності
на вищевказані об'єкти, не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Таким чином, відмова органу державної
реєстрації прав в оформленні права
власності на об'єкт нерухомого майна та
видачі свідоцтва у зв'язку з ненаданням
необхідних документів для оформлення
такого права не є в розумінні ст. 392 ЦК
України оспорюванням права власності
на об'єкт нерухомого майна. (постанова
Верховного Суду України від 20 червня 2011
р. у справі № 3-55гс11).

Крім того, Рівненський апеляційний
господарський суд зазначає, що
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у справі № 817/529/14
адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень за № 6269599 від 26.09.2013р. та за №
6277945 від 27.09.2013 р.

Зобов»язано Реєстраційну службу
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області провести
реєстрацію права власності на цех,
розташований за адресою:АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 Також зобов»язано Реєстраційну
службу Березнівського районного
управління юстиції Рівненської
області провести реєстрацію права
власності на виробничий цех, що
розташований за адресою : АДРЕСА_2 за
ОСОБА_1 (а.с. 177-179 )

Разом з тим, 04 червня 2014 року на
виконанання вищевказаної постанови
Рівненським окружним
адміністративним судом видані
виконавчи листи. (а.с. 174-175 )

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності 16
червня 2014 року Державним реєстратором
реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
проведено за ОСОБА_1 реєстрацію права
власності на цех, розташований за
адресою:АДРЕСА_1 .(а.с. 173)

З огляду на зазначені правові
положення та встановлені обставини
справи апеляційний господарський суд
не може погодитися із доводами
скаржника, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами і не відповідають вимогам
закону.

В силу ст.ст. 33, 38, 43 ,47 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
коли кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
суд, оцінивши подані по справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, повинен
прийняти рішення за результатами
обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції в порядку
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
всебічно, повно і об'єктивно досліджено
матеріали справи та вірно застосовані
норми процесуального і матеріального
права, у зв'язку з чим відсутні правові
підстави для задоволення апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 та скасування чи зміни рішення
господарського суду Рівненської
області від 10.02.2014 року у даній справі.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 10 лютого 2014
року у справі № 918/1871/13 залишити без
змін,а апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Сініцина Л.М.