Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

" 29 " липня 2014 року
справа № 927/1127/14

За позовом ОСОБА_1 14000, АДРЕСА_1 До
Публічного акціонерного товариства
«Будівельна компанія «Домобудівник»
14011, м. Чернігів, вул. Щорса, 59 - апро
стягнення 26 527 грн. 90 коп.
Суддя
А.С.Сидоренко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто)

від відповідача: не з'явився

Рішення виноситься після перерви,
оголошеної в судовому засіданні
29.07.2014р., на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 29.07.2014р., на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) заявлено позов
до публічного акціонерного товариства
«Будівельна компанія «Домобудівник»
(надалі - відповідач) про стягнення 23
973,63 грн. заборгованості з виплати
заробітної плати за період з 01.05.2013р. по
19.02.2014р. та 2554,27 грн. заборгованості по
господарським виплатам.

В судовому засіданні позивачем подане
власне письмове підтвердження про те,
що в провадженні господарського суду
або іншого органу, який діє в межах
своєї компетенції, немає справи з
господарського спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Також, позивачем, на підставі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, подано заяву (від 29.07.2014р.) про
відмову від позову в частині стягнення
2554,27 грн. заборгованості по
господарським виплатам.

Розглянувши дану заяву, суд вважає її
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню, оскільки відповідні дії
позивача не суперечать законодавству
та не порушують нічиї права і
охоронювані законом інтереси.

До прийняття відмови від позову
господарський суд роз'яснив позивачеві
наслідки відповідних процесуальних
дій.

Відповідач відзив на позовну заяву з
документами на підтвердження фактів
(обставин) викладених в ньому не надав,
в судове засідання не з'явився.

Оскільки відповідач повідомлявся
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 208, неявка його
представника не перешкоджає розгляду
справи.

Справа розглядається на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 05 листопада
2013 року порушено провадження у справі
№ 927/1361/13 про банкрутство публічного
акціонерного товариства «Будівельна
Компанія «Домобудівник».

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
суд, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, вирішує усі
майнові спори з вимогами до боржника, у
тому числі спори про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Правова норма аналогічного змісту
міститься і у п. 7 ч. 1 ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України.

Як вбачається із витягу з трудової
книжки ОСОБА_1, остання працювала в ПАТ
«Будівельна компанія «Домобудівник»,
зокрема 01.07.2002р. була переведена на
посаду інженера - соціолога (наказ від
01.07.2002р. № 211-ВК).

19 лютого 2014 року ОСОБА_1 була звільнена
з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ч. 1
ст. 36 Кодексу законів про працю України
(наказ від 19.02.2014р. № 26-ВК).

Приписом ч. 7 ст. 43 Конституції України
встановлено, що право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 94 Кодексу
законів про працю України, заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Розмір заробітної плати
залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оплату
праці», працівник має право на оплату
своєї праці відповідно до актів
законодавства і колективного договору
на підставі укладеного трудового
договору. Розмір заробітної плати може
бути нижчим за встановлений трудовим
договором та мінімальний розмір
заробітної плати у разі невиконання
норм виробітку, виготовлення
продукції, що виявилася браком, та з
інших, передбачених чинним
законодавством причин, які мали місце з
вини працівника. Забороняється будь -
яке зниження розмірів оплати праці
залежно від походження, соціального і
майнового стану, расової та
національної належності, статі, мови,
політичних поглядів, релігійних
переконань, членства у професійній
спілці чи іншому об'єднанні громадян,
роду і характеру занять, місця
проживання.

У відповідності з ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно виданої відповідачем довідки
від 15.07.2014р. № 165 (а.с. 4), станом на 15.07.2014р.
заборгованість по виплаті заробітної
плати ОСОБА_1 становить 23 973,63 грн. за
період роботи з 01.05.2013р. по 19.02.2014р.

Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про
працю України, заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної
плати збігається з вихідним, святковим
або неробочим днем, заробітна плата
виплачується напередодні. Розмір
заробітної плати за першу половину
місяця визначається колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника. Заробітна плата
працівникам за весь час щорічної
відпустки виплачується не пізніше ніж
за три дні до початку відпустки.

При звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення (ч. 1 ст. 116 Кодексу
законів про працю України).

З урахуванням наведених вище обставин,
суд дійшов висновку про те, що
відповідачем порушено передбачене ст.
ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю
України право позивача на своєчасне
отримання заробітної плати, а тому
позовні вимоги щодо стягнення 23 973,63
грн. заборгованості з виплати
заробітної плати за період з 01.05.2013р. по
19.02.2014р. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Враховуючи подання позивачем заяви про
відмову від позовних вимог в частині
стягнення 2554,27 грн. заборгованості по
господарським виплатам і прийняття
відмови господарським судом,
провадження по даній справі в цій
частині підлягає припиненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.
ст. 94, 115, 116 Кодексу законів про працю
України, ст. 21 Закону України «Про
оплату праці», ст. 10 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст. ст. 12, 22, 33, 49, 75, 78, 80, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в
частині стягнення 2554 грн. 27 коп.
заборгованості по господарським
виплатам та припинити провадження у
справі в цій частині.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Будівельна компанія
«Домобудівник», м. Чернігів, вул. Щорса,
59 - а (код 01272976) на користь ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) 23 973 грн. 63 коп.
заборгованості з виплати заробітної
плати.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Будівельна компанія
«Домобудівник», м. Чернігів, вул. Щорса,
59 - а (код 01272976) в доход Державного
бюджету (Отримувач: УДКСУ у м.
Чернігові, код 38054398, рахунок 3002 в
ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО
853592, код платежу 22030001) 1827 грн. 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
А.С.Сидоренко

Рішення підписано 29 липня 2014 року.

Суддя
А.С.Сидоренко