ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" липня 2014 р.Справа № 916/2095/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "РЕНО УКРАЇНА"
(01033, вул. Гайдара, 50, м. Київ, )

до відповідачів: Державного
підприємства „Іллічівський морський
торговельний порт" (68001, Одеська
область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, )

Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
(68000, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, )

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автологістіка"

(03022, м. Київ, вул. Васильківська, 24, кв. 7,
)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Публічне акціонерне
товариство „Страхова компанія
„ЗЛАГОДА"

(01004, м. Київ, вул. Горького, 7-а)

про стягнення суми збитків у розмірі 300
262,26 грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Широнос Є.В. (довіреність
від 23.05.2014 б/н);

Від відповідача - ДП „Іллічівський
морський торговельний порт" - Перейма
Д.О. (довіреність від 25.12.2013 №133);

Від відповідача - ДП „Адміністрація
морських портів України" в особі
Іллічівськом філії - Остапов В.В.
(довіреність від 27.12.2013 б/н);

Від третьої особи - ТОВ „Автологістіка"
- Широнос Є.В. (довіреність від 05.05.2014
б/н);

Від третьої особи - ПАТ „Страхова
компанія „ЗЛАГОДА" - Кільбурт Д.М.
(довіреність від 15.05.2014 №27)

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "РЕНО
УКРАЇНА" (далі - Позивач) звернулось до
Господарського суду Одеської області
із позовом до Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" (далі - Відповідач1) про стягнення
суми збитків у розмірі 300 262,26 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2014 порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 18.06.2014, а також залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автологістіка".

Ухвалою суду від 18.06.2014 залучено до
участі у справі іншого відповідача -
Державне підприємство „Адміністрація
морських портів України" в особі
Іллічівської філії, а також в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Публічне
акціонерне товариство „Страхова
компанія „ЗЛАГОДА", та відкладено
розгляд справи до 09.07.2014.

Ухвалою суду від 09.07.2014 розгляд справи
було відкладено до 31.07.2014.

В судовому засіданні 02.07.2014 оголошено
перерву до 18.07.2014.

Представник Позивача у судовому
засіданні позовні вимоги до
відповідача - ДП
„Іллічівський морський торговельний
порт" підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на
частину першу статті 8, статтю 11,
частини першу, третю статті 22, статтю 526,
610 Цивільного кодексу України, частину
першу статті 225 Господарського кодексу
України, обґрунтовані спричиненням
збитків у зв'язку із неналежним
виконанням Відповідачем1 зобов'язань
за Договором перевантаження імпортної
і транзитної автотехники від 30.12.2011 №
335/ит щодо зберігання та забезпечення
схоронності вантажу, що призвело до
викрадення належних позивачу
автомобілів.

Представник відповідача - ДП
„Іллічівський морський торговельний
порт" у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував, просив
відмовити в його задоволенні у повному
обсязі. Відповідач1 зазначає, що він не
є належним відповідачем, оскільки
відповідно до статті 10 Закону України
«Про морські порти України» контроль
за встановленим режимом перебування і
переміщення в межах морського порту
здійснює адміністрація морських
портів України. Згідно із пунктами 3.1,
3.2, 3.3 Порядку організації охорони
морських та річкових портів,
затвердженого наказом Міністерства
інфраструктури України від 27.03.2013 № 198,
в морських портах впровадження заходів
з охорони забезпечує голова
адміністрації морських портів України,
а безпосередні обов'язки з
впровадження заходів з організації
охорони порту покладаються на офіцера
охорони порту. Офіцером охорони порту є
начальник служби морської безпеки
порту.

ДП „Іллічівський морський
торговельний порт", обґрунтовуючи, що
позовні вимоги повинні бути
пред'явлені до Відповідача2, також
вказує на те, що відповідно до пункту 1.4,
підпунктів 3.1.3, 3.1.6, 3.1.7, 3.1.14 пункту 3.1
Типового положення про службу морської
безпеки порту, затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України
від 25.08.2011 № 339, саме на службу морської
безпеки порту, яка є структурним
підрозділом адміністрації морських
портів України, покладено завдання з:
організації, контролю та забезпечення
підтримання відповідного перепускного
та внутрішньооб'єктового режиму в
порту, суден, які в них обслуговуються,
їх екіпажів і пасажирів, вантажів, що
обробляються, здійснення заходів з
охорони і контролю, зокрема щодо
переміщення і складування вантажів і
суднових запасів, ділянок
завантаження, вивантаження або
складування вантажу або запасів,
районів зберігання або розташування
устаткування з охорони і
спостереження. Отже, на думку
Відповідача1, викрадення імпортної
автотехніки сталося через те, що саме
Іллічевська філія ДП «АМПУ»
не вжила належних заходів по
недопущенню актів незаконного
втручання на територію Іллічівського
морського порту.

Представник відповідача - ДП
„Адміністрація морських портів
України" у судовому засіданні проти
задоволення позову до Відповідача2
заперечував, просив відмовити в його
задоволенні у повному обсязі.
Відповідач2 вказує на те, що він не
перебуває у договірних відносинах з
ТОВ „Автологістіка" і ПАТ "РЕНО
УКРАЇНА" пов'язаних із здійсненням
зберігання вантажів. А відтак, оскільки
позов заявлено з підстав невиконання
обов'язку щодо зберігання та
забезпечення схоронності вантажу за
Договором перевантаження імпортної і
транзитної автотехники від 30.12.2011 №
335/ит, належним відповідачем за
заявленими вимогами є сторона цього
договору - ДП „Іллічівський морський
торговельний порт".

Представник третьої особи - ТОВ
„Автологістіка" у судовому засіданні
просив задовольнити позов до ДП
„Іллічівський морський торговельний
порт" у повному обсязі.

Представник третьої особи - ПАТ
„Страхова компанія „ЗЛАГОДА" у
судовому засіданні просив відмовити у
задоволені позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши представників Позивача,
Відповідача та третіх осіб, суд

в с т а н о в и в :

30.12.2011 між Державним підприємством
„Іллічівський морський торговельний
порт" та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Автологістіка"
укладено Договір перевантаження
імпортної і транзитної автотехники від
30.12.2011 № 335/ит (далі - Договір від 30.12.2011
/а.с. 20-25/.

Відповідно до пункту 1.1, підпунктів 2.1.1,
2.1.2 пункту 2.1, підпункту 3.1.2
пункту 3.1.2 Договору від 30.12.2011 у
відповідності зі «Зводом звичаїв
Іллічівського морського торговельного
порту» порт (Відповідач1) прийняв на
себе зобов'язання вивантажити із суден
типу РО-РО, прийняти на зберігання,
навантажити в залізничні вагони і/або
автотранспорт та документально
оформити імпортну і транзитну
автотехнику/трейлери, а вантажовласник
(ТОВ „Автологістіка") - запланувати до
перевантаження 26000 одиниць автотехники
та сплатити надані йому портом послуги.
Відповідач1 зобов'язаний здійснювати
вивантаження із суден типу РО-РО
вантажу, його прийом відповідно до
діючих правил, звичаїв та погоджених з
портом доручень вантажовласника, а
також складування і зберігання вантажу
на відкритих складських площах порту,
без права користування вантажем, і
приймає всі залежні від нього заходи
щодо забезпечення схоронності вантажу
при його перевальці і зберіганні.
Вартість зберігання імпортної і
транзитної автотехники та
транспортних засобів, що
навантажуються на судна чи
розвантажуються з суден своїм ходом
або буксируванням визначається за
вільними тарифами порту, а саме: 5,65
грн./од. - протягом добі; 8,81 грн./од. - за
кожну добу з 2 по 5 добу; 13,21 грн./од. за
кожну добу з 16 доби і далі.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Згідно із частиною другою статті 628
Цивільного кодексу України сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

З огляду на зміст Договору від 30.12.2011,
суд дійшов висновку, що він є змішаним
договором, та містить, зокрема,
елементи договору зберігання.

Відповідно до частин першої та другої
статті 936, частини першої статті 942
Цивільного кодексу України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.
Договором зберігання, в якому
зберігачем є особа, що здійснює
зберігання на засадах підприємницької
діяльності (професійний зберігач), може
бути встановлений обов'язок зберігача
зберігати річ, яка буде передана
зберігачеві в майбутньому. Зберігач
зобов'язаний вживати усіх заходів,
встановлених договором, законом,
іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі.

Зберігач зобов'язаний повернути
поклажодавцеві річ, яка була передана
на зберігання, або відповідну
кількість речей такого самого роду та
такої самої якості. За втрату (нестачу)
або пошкодження речі, прийнятої на
зберігання, зберігач відповідає на
загальних підставах. Професійний
зберігач відповідає за втрату (нестачу)
або пошкодження речі, якщо не доведе, що
це сталося внаслідок непереборної
сили, або через такі властивості речі,
про які зберігач, приймаючи її на
зберігання, не знав і не міг знати, або
внаслідок умислу чи грубої
необережності поклажодавця (частина
перша статті 949, частини перша та друга
статті 950 Цивільного кодексу України).
Тобто, відповідно до зазначених норм,
наявність вини в діях професійного
зберігача не входить до умов його
відповідальності за втрату (нестачу)
або пошкодження речі, яку передано на
зберігання. А відтак, вказана
відповідальність професійного
зберігача настає без вини, а доведення
її наявності чи відсутності не входить
до предмету доказування при розгляді
спорів про відшкодування вартості
втраченої або пошкодженої речі.

Пунктом першим частини першої статті 951
Цивільного кодексу України
передбачено, що збитки, завдані
поклажодавцеві втратою (нестачею) речі,
відшкодовуються зберігачем у розмірі
її вартості.

Прийняття речі на зберігання може
підтверджуватися видачею
поклажодавцеві номерного жетона,
іншого знака, що посвідчує прийняття
речі на зберігання, якщо це встановлено
законом, іншими актами цивільного
законодавства або є звичним для цього
виду зберігання (частина третя статті
937 Цивільного кодексу України).

Згідно із пунктом 9.13 Правил надання
послуг у морських портах України,
затверджених наказом Міністерства
інфраструктури України від 05.06.2013 № 348
портовий оператор (оператор термінала)
оформляє приймання вантажу, що
ввозиться на територію України,
генеральним актом, актом-повідомленням
і тальманськими розписками (відвісами)
відповідно до зводу звичаїв морського
порту.

Судом встановлено, що відповідно до
Генерального акту № 5R0000028 дата
вивантаження 12.02.2014 - 13.02.2014, та додатку
до нього Акту-повідомлення № 5R0005591
(дата вивантаження 12.02.2014 - 13.02.2014),
підписаним представником
Іллічівського морського торговельного
порту Єпіфановим С.В., на склад № 25
прийнято 143 місць легкових автомобілів
RENAULT /а.с. 169, 168/.

08.04.2014 зі складу № 25 п'ятого терміналу
ДП „Іллічівський морський
торговельний порт" було викрадено дві
автомашини марки «RENAULT, LODGY», кузов
сірого кольору, коди кузовів YF1JSRBW450274346
та YF1JSRBW450271677, що підтверджується листом
Іллічівського МВ УМВС України в
Одеський області від 09.04.2014 № 433/04
(а.с.41). Факт крадіжки автомобілів не
заперечується й відповідачами.

Згідно з інвойсами від 24.01.2014 № 00245630 і
№ 00245610 вартість викрадених
автомобілів становить: номер YF1JSRBW450271677
- 12 916,70 доларів США, а номер YF1JSRBW450274346 - 12
635,03 доларів США /а.с. 33-34/.

Отже, загальна вартість втрачених під
час зберігання автомобілів складає
25 551,73 доларів США (12916,70 + 12635,03 = 25551,73),
що за курсом НБУ на дату подання позову
становить 300 262,26 грн.

11.05.2014 між ТОВ „Автологістіка" і ПАТ
"РЕНО УКРАЇНА" укладено Договір про
відступлення права вимоги № 11/05,
відповідно до якого Позивачу було
передано право вимоги за Договором від
30.12.2011, в тому числі в судовому порядку,
щодо незабезпечення схоронності
вантажу (автомобілів RENAULT LODGY YF1JSRBW450274346
та YF1JSRBW450271677) при його перевальці і
зберіганні та відшкодування завданої
шкоди /а.с. 181/

Суд не приймає довід Відповідача1, та
третьої особи - ПАТ „Страхова компанія
„ЗЛАГОДА" про недійсність Договору про
відступлення права вимоги від 11.05.2014
№ 11/05 через неповідомлення
боржника про заміну кредитора,
оскільки згідно із частиною другою
статті 516, частиною другою статті 518
Цивільного кодексу України правовим
наслідком невиконання обов'язку щодо
письмового повідомлення боржника про
заміну кредитора у зобов'язанні, є не
недійсність договору про таку заміну, а
визнання належним виконанням обов'язку
боржника виконання первісному
кредиторові.

Оскільки позов заявлено з підстав
невиконання обов'язку щодо зберігання
та забезпечення схоронності вантажу за
Договором перевантаження імпортної і
транзитної автотехники від 30.12.2011 №
335/ит, належним відповідачем за цим
позовом є його сторона, яка є
зберігачем, а саме, ДП „Іллічівський
морський торговельний порт". З огляду
на зазначене, суд не приймає доводи
Відповідача1 щодо наявності обов'язку з
відшкодування вартості втраченого
вантажу у ДП „Адміністрація морських
портів України" через незабезпечення
службою морської безпеки порту
належної охорони, та невжиття заходів з
недопущення актів незаконного
втручання на територію Іллічівського
морського порту. А відтак, ДП
„Адміністрація морських портів
України" не є належним відповідачем за
заявленою позовною вимогою, внаслідок
чого, позов до нього не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, суд вважає
такою, що обґрунтована та підлягає
задоволенню позовну вимогу до
Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" про стягнення суми збитків у
розмірі 300 262,26 грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України при
задоволенні позову покладаються на
Відповідача1 пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до
вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 05.08.2014.

Керуючись частиною першою статті 11,
частиною другою статті 628, частинами
першою, другою статті 936, частиною
третьою статті 937, частиною першою
статті 942, частиною першою статті 949,
частиною першою, другою статті 950,
пунктом першим частини першої статті 951
Цивільного кодексу України, пунктом 9.13
Правил надання послуг у морських
портах України, затверджених наказом
Міністерства інфраструктури України
від 05.06.2013 № 348, статтями 33, 34, 49, 82, 84, 85, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства "РЕНО УКРАЇНА" до
Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" (68001, Одеська область, м.
Іллічівськ, вул. Праці, 6, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "РЕНО УКРАЇНА"
(01033, вул. Гайдара, 50, м. Київ, ) суму збитків у розмірі 300 262,26 грн.
(триста тисяч двісті шістдесят дві
гривні 26 коп.).

3. В задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства "РЕНО УКРАЇНА"
до Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
(68000, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, ) відмовити в повному
обсязі.

4. Стягнути з Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" (68001, Одеська область, м.
Іллічівськ, вул. Праці, 6, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "РЕНО УКРАЇНА"
(01033, вул. Гайдара, 50, м. Київ, ) витрати на сплату судового збору
у розмірі 6 005,25 грн. (шість
тисяч п'ять гривень 25 коп).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Шаратов Ю.А.