РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.
Справа № 906/546/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гулова А.Г.

Маціщук А.В.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача -
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" від 01.07.2014 р. на рішення
господарського суду Житомирської
області від 18.06.14 р. у справі № 906/546/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта банк"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кінотон"

про звернення стягнення на предмет
іпотеки на загальну суму 3 188 940,63 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Демчук Ю.М. - представник,
довіреність в справі;

від відповідача - Демидчук І.В. -
представник, довіреність в справі;

від третьої особи - не з'явився.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 18.06.2014 р. у
справі № 906/546/14 (суддя Гансецький В.П.)
відмовлено у позові Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна", за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кінотон"
про звернення стягнення на предмет
іпотеки на загальну суму 3 188 940,63 грн.
При прийнятті рішення суд виходив з
того, що позовні вимоги є безпідставні
та недоведені; позивачем не подано
основного доказу - підтвердження
видачі кредиту позичальнику - ТзОВ
"Кінотон"; строк виконання зобов'язання
позичальником ще не настав (07.10.2015 р.),
позичальник не позбавлений можливості
провести повний розрахунок з
кредитором; основна сума боргу з
позичальника вже стягнута рішенням
господарського суду від 11.03.2014 р. у
справі № 906/1887/13; ПАТ "Дельта Банк" не був
зареєстрований іпотекодержателем
предмету іпотеки, відповідно і не
виникло право вимоги до відповідача за
договором іпотеки від 09.10.2008 р.; в
матеріалах справи відсутні докази
повідомлення ТзОВ "Кінотон" ВАТ
"Сведбанк" про відступлення прав за
іпотечним договором.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" звернулося з апеляційною скаргою
від 01.07.2014 р., в якій просить рішення
господарського суду Житомирської
області від 18.06.2014 р. у справі № 906/564/14
скасувати, прийняти нове, яким позовні
вимоги ПАТ "Дельта Банк" задовольнити в
повному обсязі, звернути стягнення на
предмет іпотеки - нерухоме майно, а
саме: приміщення спортивно-оздоровчого
та розважального комплексу з кафе та
приміщеннями побутового призначення,
літ. А, загальною площею 5 518, 2 кв. м., яке
знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.
Кибальчича, 9 та належить на праві
власності Товариству з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна" на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого виконкомом
Житомирської міської ради 10.06.2008 р., яке
зареєстроване в Комунальному
підприємстві "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради 10.06.2008 р. за реєстраційним номером
№ 23573486, що знаходиться в іпотеці згідно
іпотечного договору від 09.10.2008 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі за № 18212 та задовольнити за
рахунок його вартості вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" щодо стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ Т241007-К/36 від 08.10.2008 р. в розмірі 3 188 940, 63
грн., що складається: з заборгованості
за кредитом у розмірі - 2 172 989,00 грн.;
заборгованості по пені за несвоєчасне
повернення кредиту в розмірі - 141 631,26
грн.; заборгованості по відсотках у
розмірі - 823 080,22 грн.; заборгованості по
пені за несвоєчасне повернення
відсотків в розмірі - 51 240,15 грн.
Визначити спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах в межах процедури виконавчого
провадження. Встановити початкову ціну
продажу предмета іпотеки для його
подальшої реалізації на рівні 13 577 409,00
грн. на підставі висновку про вартість
об'єкту оцінки від 12.05.2014 р., наданого
оцінювачем ТОВ "Консалтингова Компанія
"Бі.Еф.Сі." ОСОБА_6 Стягнути з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Маген-Україна" на користь Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
витрати, пов'язані з проведенням
експертної оцінки ринкової вартості
іпотечного майна в розмірі 10 000,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" судовий збір
за подання позовної заяви в розмірі 63
778,81 грн. та за подання апеляційної
скарги в розмірі 31 889,41 грн. Вважає, що
оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим, так як суд першої
інстанції неповно з'ясував всі
обставини справи, які мають значення
для правильного вирішення
господарського спору, неповно дослідив
докази, що призвело до невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи, а також грубо порушив та
невірно застосував норми
матеріального права. Судом порушено
приписи статей 90, 104 ЦК України, статей 3,
5, абзацу 1 пункту 5 розділу XVІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про акціонері
товариства"; не наведено, якими
нормативно-правовими актами
передбачений наслідок невчинення
таких дій (невнесення запису до
державного реєстру іпотек) як
позбавлення такої особи можливості на
звернення до суду за захистом своїх
прав та обов'язків шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Висновки
суду першої інстанції про те, що
перехід прав за іпотечним договором
від первісного кредитора до нового
кредитора відбувається з обов'язковим
дотриманням передбаченої в Законом
процедури, зроблений без урахування
статей 512, 516 ЦК України, оскільки
фактично нівелює положення вказаної
норми. Відбулася зміна назви типу
акціонерного товариства "Сведбанк" з
відкритого на публічне, а потім зміна
найменування публічного акціонерного
товариства з "Сведбанк" на "Омега Банк"
без зміни організаційно-правової
форми, які не є припиненням
(реорганізацією акціонерного
товариства), оскільки нова юридична
особа не створювалась, і
підтверджується установчим документом
- статутом ПАТ "Омега Банк". Судом
неправильно застосовано норми
матеріального права, порушено приписи
статей 15,16 512, 513, 516 ЦК України, статті 3
ЗУ "Про іпотеку". До АТ "Дельта Банк"
перейшло право вимоги за іпотечним
договором № 18212 від 09.10.2008 р. зі змінами
до нього. Висновки суду, викладені в
оскражуваному рішенні не відповідають
дійсним обставинам справи. Неотримання
відповідачем повідомлення обумовлене
виключно ігноруванням листа останнім
та, відповідно, не може бути належним
доказом порушення позивачем процедури
повідомлення боржника про
відступлення права вимоги за кредитним
договором. Суд самостійно, не маючи
жодних належних та допустимих доказів,
які б спростовували висновок
незалежного експерта зміг
проаналізувати висновок, наданий
фаховим експертом та спростувати його.
Судом порушено норми статей 3,12, 33, 35, ЗУ
"Про іпотеку", пункт 11 договору іпотеки.
Чинним законодавством України не
передбачено заборони подання
кредитором до суду позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
після звернення з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Суд не наводить жодних
законних підстав, з яких, на його
думку, меморіальні ордери є
неналежними доказами видачі кредиту.
Цивільне законодавство передбачає
право вимоги дострокового повернення
частини позики. Порядок дострокового
повернення кредиту визначений умовами
кредитного договору.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна" у
запереченнях на апеляційну скаргу
просить рішення господарського суду
Житомирської області від 18.06.2014 р. у
справі № 906/546/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
на вказане рішення - без задоволення,
посилаючись на те, що мотиви та
підстави, зазначені в даній скарзі щодо
скасування постанови господарського
суду Житомирської області є
безпідставними та необґрунтованими, а
натомість постанова суду винесена у
відповідності до вимог чинного
законодавства України, враховуючи всі
фактичні обставини справи, судом вірно
застосовано як норми процесуального
так і матеріального права, в повному
обсязі з'ясовано обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору, доведено та всебічно
обґрунтовано їх в своєму рішенні,
надано належну оцінку всім доказам,
ґрунтуючись на повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності. Відповідно до пункту 5
іпотечного договору, за згодою сторін
предмет іпотеки оцінюється в сумі 44 112
339,00 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті
25 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. ПАТ "Омега Банк" було
направлено ТОВ "Маген-Україна"
(іпотекодавцю) досудову вимогу від
15.07.2013 р. № 156-ДПА про сплату
заборгованості за кредитним договором
в сумі 2 938 636,39 грн. протягом 30 днів з
моменту отримання цієї претензії.
Позивачем не надано суду доказів, що
відповідачем отримано вказану
досудову - вимогу від 15.07.2013 р. № 156-ДПА.
Копія поштового конверту свідчить про
неотримання її та поверненням назад
ПАТ "Омега Банк" з відміткою поштового
зв'язку "за закінченням терміну
зберігання". Користуючись придбаними
правами згідно договору
купівлі-продажу прав вимоги № 5 від
14.08.13 р. позивач звернувся до
господарського суду з зазначеними
вимогами. Як вбачається з рішення
господарського суду Житомирської
області від 11.03.14 р. у справі № 906/1887/13 за
позовом ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ
"Кінотон"; ТОВ "Маген-Україна"; ТОВ
"Візаж"; ТОВ "Виробнича Компанія "МАРК"
про стягнення 3 081 361,14 грн., позов до ТОВ
"Кінотоя" задоволено, стягнуто з ТОВ
"Кінотон" на користь ПАТ "Дельта Банк" 3
081 361,14 грн., з яких 2 172 989,00 грн.
заборгованості за кредитом, 86 681,42 грн.
пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 4 554,35 грн. нарахованих
відсотків, 789 681,68 грн, прострочених
відсотків, 27 454,69 грн. пені за
несвоєчасне повернення відсотків, 61
627,23 грн. витрат по сплаті судового
збору. В позові до ТОВ "Маген-Україна";
ТОВ "Візаж"; ТОВ "Виробнича Компанія
"МАРК" відмовлено. Вказане рішення суду
у справі № 906/1887/13 набрало законної
сили. На виконання рішення суду від
11.03.14 р. видано відповідний наказ від
01.04.14 р. Рішення суду від 11.03.14 р. у справі
№ 906/1887/13 має преюдиціальне значення
для вирішення спору у даній справі. На
момент укладення договору
купівлі-продажу прав вимоги № 5 від
14.08.13 р., ПАТ "Омега Банк" не був
зареєстрований іпотекодержателем
предмету іпотеки, а тому не набув
відповідних прав іпотекодержателя. У
зв'язку з цим, ПАТ "Омега Банк" не міг
відчужити ті права, якими не володів,
зокрема, право вимоги за кредитним
договором № Т241007-К/36 від 08.10.08 р. Позивач
- ПАТ "Дельта Банк" також не
зареєстрований у Державному реєстрі
іпотек іпотекодержателем. Як наслідок,
і у ПАТ "Дельта Банк" не виникло право
вимоги до відповідача за договором
іпотеки від 09.10.08 р. В матеріалах справи
відсутні докази того, що ВАТ "Сведбанк"
повідомляв ТОВ "Кінотон" про
відступлення прав за іпотечним
договором від 09.10.08 р. Господарський суд
прийшов до правильного висновку про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог, тобто здійснювати
продаж фактично цілісного майнового
комплексу вартістю (станом на 09.10.08 р.) 44
112 339,00 грн. для погашення боргу в
загальній сумі 107 579,49 грн. Суд першої
інстанції вірно оцінив обставини
справи та прийшов до законного й
обґрунтованого висновку про те, що
позивач не позбавлений права
задовольнити свої вимоги за рахунок
майна відповідача в процедурі
виконавчого провадження відповідно до
статтей 62 та 66 Закону України "Про
виконавче провадження" при виконанні
рішення суду від 11.03.14 р. у справі №
906/1887/13.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кінотон" правом
подачі відзиву на апеляційну скаргу не
скористалася та явку представника у
судове засідання не забезпечила, хоча
була належним чином повідомлена про
день і час розгляду апеляційної скарги,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(ухвали апеляційного суду) (а.с.29, т.ІІ).

Оскільки явка представників сторін та
третьої особи в судове засідання
обов'язковою не визнавалася, сторони та
третя особа належним чином були
повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, клопотань
про відкладення розгляду апеляційної
скарги до суду не надходило, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги без участі представника
третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Представник позивач (апелянта) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі з підстав
зазначених в ній, вважає рішення
господарського суду незаконним та
необґрунтованим; пояснив, що Публічне
акціонерне товариство "Омега Банк" є
іпотекодержателем згідно іпотечного
договору, укладеного між Відкритим
акціонерним товариством "Сведбанк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна", яке
виступило майновим поручителем
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотон"; відповідно
до чинного законодавства зміна назви
типу акціонерного товариства та зміна
найменування публічного акціонерного
товариства не тягне за собою
здійснення процесуального
правонаступництва та не передбачає
заміни іпотекодержателя у
зобов'язанні; організаційно-правова
зміна не призвела до зміни
ідентифікаційного коду Публічного
акціонерного товариство "Омега Банк",
що є правонаступником по всіх правах
та зобов'язаннях Публічного
акціонерного товариства "Сведбанк", це
підтверджується випискою із статуту
позивача; позовні вимоги уточнювалися
в частині встановлення початкової ціни
продажу предмета іпотеки на підставі
звіту про вартість об'єкту оцінки;
пояснив, що рішенням по справі № 906/1887/13
основна сума боргу з позичальника -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотон" стягнута і
цим же рішенням відмовлено в
задоволенні позову щодо стягнення
боргу з майнових поручителів; кредит
надавався відповідачу траншами, що
підтверджується меморіальними
ордерами; договором встановлено, що
строк користування кредитом
закінчується 07.10.2015 р. включно;
позичальник не позбавлений права
змінити умови договору у разі їх
неналежного виконання; 17.09.2012 р.
Публічне акціонерне товариство
"Сведбанк" направив Товариству з
обмеженою відповідальністю "Кінотон"
вимогу про дострокове повернення
кредиту та сплату процентів за
користування ним; строк виконання
зобов'язання за вимогою закінчився
27.09.2012 р.; просив рішення господарського
суду скасувати, а апеляційну скаргу -
задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу
заперечила в повному обсязі з підстав
зазначених у відзиві, вважає рішення
господарського суду законним та
обґрунтованим; пояснила, що договір між
сторонами не розірваний; строк
користування кредитом ще не закінчився
(закінчується 07.10.2015 р.); по справі №
906/1887/14 сума заборгованості вже
стягнута, але виконавче провадження
щодо такого стягнення ще не закінчено;
позивач хоче незаконно захопити майно
відповідача; договір іпотеки не
перереєстрований на нового власника;
предмет іпотеки оцінений на підставі
звіту про вартість об'єкту оцінки, а не
експертизи; просила рішення
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
позивача (апелянта) та відповідача;
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заперечень на
апеляційну скаргу; перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

08.10.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк" в особі
заступника директора Житомирського
відділення з роздрібного бізнесу ВАТ
"Сведбанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кінотон" в особі
директора, який діє на підставі
Статуту, укладено кредитний договір №
Т241007-К/36, згідно пунктів 1.1 - 1.3 якого
сторони передбачили, що банк має право
надати позичальнику грошові кошти у
вигляді кредиту, що надається траншами
у розмірі, на строк та на умовах,
передбачених у цьому договорі, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит, сплатити відсотки за
користування ним та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим договором. Розмір
кредиту 1 739 000 дол. США. Строк
користування кредитом : з 08.10.2008 р. по
07.10.2015 р. включно (а.с.26, т.І).

09.10.2008 р., на забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором № Т241007-К/36 від 08.10.2008 р., між
Відкритим акціонерним товариством
"Сведбанк" (іпотекодержателем) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна"
(іпотекодавцем), який виступив майновим
поручителем за виконання зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотон", укладено
іпотечний договір (а.с.38-39, т.І).

Відповідно до умов пункту 2 договору
іпотеки Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна"
передало в іпотеку ВАТ "Сведбанк"
нерухоме майно, що належить
відповідачу на праві власності -
приміщення спортивно-оздоровчого та
розважального комплексу з кафе та
приміщеннями побутового призначення
літ "А", піноблок, цегла, металощити,
загальною площею 5 518,2 кв. м., яке
знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.
Кибальчича, 9 (а.с.38,39, т.І).

За згодою сторін предмет іпотеки
оцінюється в суму 44 112 339,00 грн. (пункт 5
договору іпотеки).

15.10.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Кінотон"
укладено договір про внесення змін до
кредитного договору № Т241007-К/36 від
08.10.2008 р., згідно якого сторони змінили
зміст кредитного договору № Т241007-К/36
від 08.10.2008 р., зокрема його пункти 1.1, 1.2
сторони виклали в наступній редакції:
банк має право надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредиту, що
надається траншами у розмірі, на строк
та на умовах, передбачених у цьому
договорі, а позичальник зобов'язується
повернути кредит, сплатити відсотки за
користування ним та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим договором. Розмір
кредиту 8 555 000,00грн. Розмір першого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір другого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір третього
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір четвертого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір п'ятого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір шостого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір сьомого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір восьмого
траншу 1 000 000,00 грн. Розмір дев'ятого
траншу 555 000,00 грн. (а.с.32-37, т.І).

Пунктом 1.3 договору від 15.10.2008 р. про
внесення змін до кредитного договору №
Т241007-К/36 від 08.10.2008 р., погоджено строк
користування кредитом: з 08.10.2008 р. по
07.10.2015 р. включно.

Згідно графіку погашення кредиту
(додаток 1 до договору від 15.10.2008 р.)
встановлено його погашення в загальній
сумі 85 555 000,00 грн., а саме: щомісячно
рівними частинами в сумі 101 845,00 грн. у
період з 05.11.2008 р. по 07.10.2015 р. (а.с.36,37, т.І).

Пунктом 4.1 договору від 15.10.2008 р.
передбачено, що повернення кредиту
здійснюється по 07.10.2015 р. включно, в
порядку та строки визначені у графіку,
який наведено у додатку 1, що є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 5.4 цього договору передбачено
випадки ( невиконання пунктів 5.2, 5.3, 5.5
договору) коли банк має право вимагати,
а позичальник зобов'язаний достроково
повернути кредит в повному обсязі по
першій вимозі банку та сплатити
проценти за користування ним.

Відповідно до пункту 8.2 договору про
внесення змін до кредитного договору
сторони погодили, що при настанні
обставин, передбачених пунктом 5.4 цього
договору, та/або якщо позичальник
порушує строки платежів, встановлені
пунктами 1.3, 4.1 банк має право вимагати
дострокового повернення кредиту, а
позичальник зобов'язаний виконати
зазначені зобов'язання в порядку,
передбаченому цим пунктом цього
договору. Вимога про дострокове
повернення кредиту та сплати процентів
за користування ним направляється
позичальникові у письмовому вигляді та
підлягає виконанню у повному обсязі
протягом 10 календарних днів з моменту
її надіслання банком за адресою
позичальника, зазначеною в реквізитах
цього договору. Сторони досягли згоди,
що датою, з якої починається відлік
зазначеного вище десятиденного строку,
вважається дата, зазначена на
квитанції, яка надається банку
відділенням зв'язку при відправленні
листа з повідомленням про вручення.

Згідно пункту 1.1 Статуту Публічного
акціонерного товариства "Омега Банк" (в
новій редакції), затвердженого
позачерговими загальними зборами
акціонерів (протокол № 55 від 15.05.2013 р.),
рішенням річних загальних зборів
акціонерів від 29.04.2013 р . Публічне
акціонерне товариство "Сведбанк"
змінило своє найменування на Публічне
акціонерне товариство "Омега Банк", яке
виступає правонаступником по всіх
правах та зобов'язаннях ПАТ "Сведбанк";
рішенням позачергових загальних
зборів акціонерів від 30.04.2009 р. Відкрите
акціонерне товариство "Сведбанк" у
зв'язку з приведенням Статуту у
відповідність до норм Закону України
"Про акціонерні товариства" змінило
своє найменування на Публічне
акціонерне товариство "Сведбанк", яке
виступає правонаступником по всіх
правах та зобов'язаннях ВАТ "Сведбанк"
(а.с.195-212).

Отже, Публічне акціонерне товариство
"Омега Банк" є правонаступником ПАТ
"Сведбанк".

У зв'язку із неналежним виконанням ТзОВ
"Кінотон" (позичальником) зобов'язань по
сплаті кредиту та відсотків за
користування кредитними коштами, 17.09.2012
р. ПАТ "Сведбанк", яке виступає
правонаступником ВАТ "Сведбанк"
направило ТзОВ "Кінотон" та поручителям
вимогу про дострокове повернення
кредиту (а.с.63-66, т.І)

25.07.2013 р. ПАТ "Омега Банк"
(правонаступник ВАТ "Сведбанк")
направило ТОВ "Кінотон" претензію від
15.07.2013 р. на суму 2 938 636,39 грн. з вимогою
протягом 30 днів з моменту направлення
цієї претензії, погасити
заборгованість за кредитним договором
(а.с.67-69, т.І).

25.07.2013 р. ПАТ "Омега Банк" направило
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Маген-Україна"
досудову вимогу від 15.07.2013 р., в якій
просило погасити заборгованість за
кредитним договором станом на 12.07.2013 р.
в сумі 2 938 636,39 грн. та попередило, що у
разі невиконання даної вимоги буде
змушене звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом вчинення виконавчого
напису (а.с.70-73, т.І).

Згідно даних позивача та копій
поштових конвертів (а.с.4,64, т.І), вказані
вимоги та претензія не були отримані
ТзОВ "Кінотон" та ТзОВ "Маген-Україна",
оскільки поштові відправлення
повернулися з відміткою поштового
зв'язку "за закінченням терміну
зберігання" (а.с.64,73, т.І).

Відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України), за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
визначено, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно статті 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1, 3 статті 575 ЦК України
передбачено, що іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Правила про іпотеку землі та інші
окремі види застав встановлюються
законом.

Відповідно до частини 1 статті 576 ЦК
України предметом застави може бути
будь-яке майно (зокрема річ, цінні
папери, майнові права), що може бути
відчужене заставодавцем і на яке може
бути звернене стягнення.

Саттею 572 ЦК України передбачено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про
іпотеку" від 05.06.2003 р. № 898-IV визначено,
що у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 12 Закону
України "Про іпотеку", у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 статті 33 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 35 Закону
України "Про іпотеку" у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини 1 цієї статті не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, 14.08.2013 р. між Публічним
акціонерним товариством "Омега Банк" та
Публічним акціонерним товариством
"Дельта Банк" (позивачем у справі)
укладено договір № 5 купівлі-продажу
прав вимоги, згідно якого ПАТ "Дельта
Банк" набув статусу нового кредитора за
кредитним договором № Т241007-К/36 від
08.10.2008 р. та договором від 15.10.2008 р. про
внесення змін до кредитного договору №
Т241007-К/36 від 08.10.2008 р. (а.с.48-54, т.І), а також
складено акт приймання передачі прав
вимоги до даного договору (а.с.55-56, т.І).

Згідно пункту 2.1 даного договору
купівлі-продажу, продавець
погоджується продати (відступити)
права вимоги та передати їх покупцю, а
покупець погоджується купити права
вимоги, прийняти їх та сплатити
загальну купівельну ціну.

Права вимоги переходять від продавця
до покупця та обов'язки продавця
передати права вимоги вважаються
виконаними з моменту підписання
продавцем та покупцем Акту
приймання-передачі прав вимоги (пункт
2.3 договору купівлі-продажу).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України
визначено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою,
зокрема, внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором.

Додатком № 1 до договору
купівлі-продажу прав вимоги № 5 від
14.08.2013 р. зафіксовано фактичний розмір
невиконаного ТОВ "Кінотон" грошового
зобов'язання за кредитним договором на
момент укладення цього договору в сумі
2 172 989,00 грн. (а.с.51, т.І).

Користуючись придбаними правами
згідно договору купівлі-продажу прав
вимоги № 5 від 14.08.2013 р., позивач -
Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" звернулося до господарського
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Маген-Україна", за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотон" про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- приміщення спортивно-оздоровчого та
розважального комплексу з кафе та
приміщеннями побутового призначення,
літ. А, загальною площею 5 518,2 кв. м., яке
знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.
Кибальчича, 9, згідно договору іпотеки
від 09.10.2008 р., з метою задоволення вимог
ПАТ "Дельта Банк" на підставі
кредитного договору № Т241007-К/36 від
08.10.2008 р. у розмірі 3 188 940,63 грн., з яких 2
172 989,00 грн. заборгованість за кредитом,
141 631,26 грн. пеня, 823 080,22 грн.
заборгованість по відсотках та 51 240,15
грн. пеня за несвоєчасне повернення
відсотків. Позивач просив встановити
спосіб реалізації нерухомого майна, що
належить відповідачу на праві
приватної власності, шляхом продажу на
прилюдних торгах предмета іпотеки у
межах процедури виконавчого
провадження та встановити початкову
ціну, визначену на підставі оцінки
майна здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності (а.с.2-8, т.І).

Заявою від 26.05.2014 р. № 81.2-306 позивач
уточнив позовні вимоги в частині
встановлення початкової ціни продажу
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації в сумі 13 577 409,00 грн. на
підставі висновку про вартість об'єкту
оцінки від 12.05.014 р., наданого оцінювачем
ТОВ "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі."
ОСОБА_6 Також просив стягнути з
відповідача витрати, пов'язані з
проведенням експертної оцінки
іпотечного майна в сумі 10 000,00 грн. В
решті позовні вимоги залишив без змін
(а.с.141-142, т.І).

Частиною 1 статті 210 ЦК України
встановлено, що правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України
"Про іпотеку" від 05.06.2003 р. № 898-IV,
обтяження нерухомого майна іпотекою
підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про
іпотеку" визначено, що правочин про
відступлення прав за іпотечним
договором підлягає нотаріальному
посвідченню. Відомості про таке
відступлення підлягають державній
реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що взаємні права
і обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя виникають з моменту
державної реєстрації іпотеки
відповідно до закону.

Як вбачається з інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 10.06.2014 р., у Державному реєстрі
іпотек іпотекодержателем щодо
предмету іпотеки за іпотечним
договором від 09.10.2008 р. зареєстроване
лише Відкрите акціонерне товариство
"Сведбанк" (а.с.163-164, т.І).

На момент укладення договору
купівлі-продажу прав вимоги № 5 від
14.08.2013 р. Публічне акціонерне
товариство "Омега Банк" не було
зареєстровано іпотекодержателем
предмету іпотеки, а тому не набуло
відповідних прав іпотекодержателя.

Таким чином, колегія судів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ПАТ "Омега Банк" не міг
відчужити ті права, якими не володів,
зокрема, право вимоги за кредитним
договором № Т241007-К/36 від 08.10.2008 р.

Крім того, позивач - Публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк"
також не зареєстроване у Державному
реєстрі іпотек іпотекодержателем.

Отже, і у Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" не виникло
право вимоги до відповідача за
договором іпотеки від 09.10.2008 р.

Згідно частини 2 статті 24 Закону
України "Про іпотеку", іпотекодержатель
зобов'язаний письмово у п'ятиденний
строк повідомити боржника про
відступлення прав за іпотечним
договором і права вимоги за основним
зобов'язанням.

Однак, позивачем не надано доказів
того, що Відкрите акціонерне
товариство "Сведбанк" повідомляло
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кінотон" про
відступлення прав за іпотечним
договором від 09.10.2008 р.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Житомирської області від 11.03.2014 р. у
справі № 906/1887/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотон"; Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Маген-Україна"; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Візаж"; Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробнича
Компанія "МАРК" про стягнення 3 081 361,14
грн.; позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотон" задоволено,
стягнуто з ТзОВ "Кінотон" на користь ПАТ
"Дельта Банк" 3 081 361,14 грн., з яких 2 172 989,00
грн. - заборгованість за кредитом, 86 681,42
грн. - пеня за несвоєчасне повернення
кредиту, 4 554,35 грн. - нараховані
відсотки, 789 681,68 грн. - прострочені
відсотки, 27 454,69 грн. - пеня за
несвоєчасне повернення відсотків, 61
627,23 грн. - витрати по сплаті судового
збору. В позові до ТзОВ "Маген-Україна";
ТзОВ "Візаж"; ТзОВ "Виробнича Компанія
"МАРК" відмовлено (а.с.131-135, т.І).

Дане рішення суду у справі № 906/1887/13 в
апеляційному та касаційному порядках
не оскаржувалося та набрало законної
сили.

На виконання рішення суду від 11.03.2014 р.
видано відповідний наказ від 01.04.2014 р.

Вказаним рішенням від 11.03.2014 р. у справі
№ 906/1887/13 стягнуто з ТзОВ "Кінотон"
заборгованість в загальній сумі 3 081 361,14
грн. згідно кредитного договору №
Т241007-К/36 від 08.10.2008 р. та договору від
15.10.2008 р. про внесення змін до
кредитного договору № Т241007-К/36 від
08.10.2008 р.

Відповідно до статті 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства, зокрема, є
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно висновку про вартість об'єкту
оцінки від 12.05.2014 р., здійсненого
оцінювачем ТзОВ "Консалтингова
компанія "BFC", вартість іпотечного майна
відповідача оцінена у 13 577 409,00 грн.
(а.с.100-129, т.І).

Даний висновок місцевим господарським
судом правомірно залишено поза увагою,
оскільки дослідження проведено з
ініціативи позивача у позасудовій
процедурі без участі господарського
суду та відповідача; експертна оцінка
здійснена, як зазначено у висновку, на
основі інформації, що надана лише
позивачем (а.с.103, т.І); експертна оцінка
іпотечного майна позивача є явно
заниженою, враховуючи, що на момент
укладення договору іпотеки - 09.10.2008 р.
сторони договору погодили вартість
цього майна в сумі 44 112 339,00 грн.

Як уже зазначалося, позивач просить
звернути стягнення на іпотечне майно
відповідача для задоволення своїх
вимог у зв'язку із наявністю
заборгованості третьої особи ТзОВ
"Кінотон" в сумі 3 188 940,63 грн.

За наведених обставин, з урахуванням
таких загальних засад цивільного
судочинства, як справедливість,
добросовісність та розумність, колегія
суддів погоджується з висновком
господарського суду Житомирської
області про безпідставність та
необґрунтованість здійснення продажу
фактично цілісного майнового
комплексу вартістю (станом на 09.10.2008 р.)
44 112 339,00 грн. для погашення боргу у
значно меншій сумі (майже в 14 разів).

Крім того, позивач не позбавлений права
задовольнити свої вимоги за рахунок
майна відповідача в процедурі
виконавчого провадження відповідно до
статей 62 та 66 Закону України "Про
виконавче провадження" при виконанні
рішення господарського суду від 11.03.2014
р. у справі № 906/1887/13. При цьому,
державній виконавчій службі не
обов'язково продавати все іпотечне
майно боржника, як цього вимагає
позивач, а лише ту його частину, яка і
задовольнить вимоги стягувача і не
позбавить боржника можливості
здійснювати підприємницьку
діяльність, сплачувати податки,
надавати робочі місця мешканцям міста
тощо.

Судом першої інстанції правомірно
враховано той факт, що строк виконання
зобов'язання позичальником (07.10.2015 р.) ще
не настав, тобто позичальник ще не
позбавлений можливості провести
повний розрахунок з кредитором, а також
той факт, що основна сума боргу з
позичальника вже стягнута рішенням
господарського суду від 11.03.2014 р. у
справі № 906/1887/13.

З урахуванням наведених обставин
справи, норм чинного законодавства, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, щодо відсутності
підстав для стягнення заборгованості
за кредитним договором № Т241007-К/36 від
08.10.2008 р., шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки - нерухоме майно;
заявлені позовні вимоги банку є
безпідставними, недоведеними та
необґрунтованими, а тому не
підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки спростовуються вищенаведеним
та матеріалами справи, не відповідають
нормам законодавства, що регулюють
дані правовідносини, не впливають на
правомірність прийнятого
господарським судом рішення та не
можуть бути підставою для його
скасування.

Рішення господарського суду першої
інстанції прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
та повним дослідженням усіх обставин
справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скаргу - без задоволення,
якщо рішення є законним та
обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції прийнято
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права та повним
дослідженням усіх обставин справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення не вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Житомирської області від 18.06.2014 р. у
справі № 906/546/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу позивача -
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" від 01.07.2014 р. - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М. Сініцина

Судді
А.Г. Гулова

А.В. Маціщук