ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.14р. Справа № 904/4823/14

За позовом: дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

До: дочірнього підприємства
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради, м. Верхньодніпровськ

Про: стягнення 74 303,30 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Онищенко І.П., довіреність
№19/10 від 25.06.2014р., головний юрисконсульт
відділу виконавчого провадження
управління правового забезпечення
претензійно-позовної роботи
юридичного департаменту

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", м. Київ, звернулася
до господарського суду з позовом, яким
просить стягнути з дочірнього
підприємства
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради, м. Верхньодніпровськ:

- суму, на яку збільшився борг та
грошове зобов'язання у вигляді пені,
внаслідок інфляційних процесів у
розмірі 55 149,78 грн.

- 3% річних від основного боргу та пені у
розмірі 19 153,52 грн.;

- витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 827,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
закупівлі природного газу за державні
кошти № 06/10-2450БО-3 в частині своєчасної
оплати природного газу, у зв'язку з чим
у нього виникла заборгованість у сумі
471 667,96грн. Відповідно до рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2013 року у справі 904/2786/13
за позовом ДК "Газ України" до ДП
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради про стягнення 582 028,37 грн.
встановлено факт прострочення
відповідача у зв'язку з неналежним
виконанням умов договору № 06/10-2450БО-2
від 20.12.2010 р. та стягнуто з останнього 471
667,96 грн. основного боргу, 58 618,42 грн.
пені, 19 991,44 грн. інфляційних втрат
(нарахованих за період: лютий 2011р. -
січень 2013р.), 31 750,55 грн. - 3 % річних
(нарахованих за період: 11.02.2011р. -
29.03.2013р.) та 11 641, 00 грн. судового збору.

Відповідач не виконав свої
зобов'язання щодо оплати за
поставлений природний газ належним
чином відповідно до умов договору та
рішення господарського суду від
07.11.2013р. в частині сплати основного
боргу, внаслідок чого заборгованість
продовжувала існувати з 30.03.2013р. по
20.06.2014р.

Оскільки зобов'язання щодо оплати за
поставлений газ станом на 20.06.2014р.
невиконане належним чином, позивачем
донараховано за невиконання
договірних зобов'язань по оплаті за
поставлений природний газ:

- 3% річних на суму основного боргу
471 667,96грн. - у сумі 17 288,52грн. за період з
30.03.2013р. по 20.06.2014р.;

- 3% річних на суму пені 58 618,42грн. у
сумі 1865,00грн. за період з 28.05.2013р. по
20.06.2014р.;

- суму втрат від інфляції на суму 471
667,96грн. основного боргу, яка стягнута
за рішенням господарського суду, та на
суму пені - 58 618,42грн. за загальний
період з лютого 2013р. по травень 2014 року
включно у сумі 55 149,78грн., а всього -74
303,3грн.

Відповідач, дочірнє підприємство
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради, у судове засідання не
з'явився, відзиву на позов не надав, про
дату, час, місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

16.07.2014р. від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи за відсутності його
представника, мотивоване перебуванням
представника у відрядженні.

У судовому засіданні 22.07.2014р. оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2013
року у справі 904/2786/13 за позовом ДК "Газ
України" до ДП
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради про стягнення 582 028,37 грн.
встановлено факт прострочення
відповідача у зв'язку з неналежним
виконанням умов договору № 06/10-2450БО-2
від 20.12.2010 р. та стягнуто з останнього 471
667,96 грн. основного боргу, 58 618,42 грн. -
пені, 19 991,44 грн. - інфляційних втрат
(нарахованих за період: з лютого 2011р. по
січень 2013р.), 31 750,55 грн. - 3 % річних
(нарахованих за період з 11.02.2011р. по
29.03.2013р.).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.05.2013 у
справі 904/2786/13 встановлено, що 20.12.2010р.
між ДК "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" та ДК
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради, був укладений договір
про закупівлю природного газу за
державні кошти № 06/10-2450БО-3. Згідно з цим
договором, ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" зобов'язувалось
передати відповідачу у період з 01 січня
2011 року по 31 грудня 2011 року природний
газ з урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 987,6 тис.
куб.м.

Згідно п. 3.1. Договору, ціна за 1000 куб.м.
природного газу становить 2 187,20 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2 %;

- податок на додану вартість за ставкою
20 %.

Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 234,00
грн., крім того ПДВ - 20 %. До сплати за 1000
куб.м. природного газу - 2 464,94 грн., крім
того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 2 957,93
гривень.

Загальна вартість цього Договору на
дату його укладення становить 2 434 374,74
гривень, крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ
- 2 921 249,69 грн.

ДК "Газ України" свої зобов'язання
згідно даного договору виконав,
передавши Відповідачу протягом січня -
квітня 2011 року природний газ на
загальну суму 1 819 440,28 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі природного газу.

Відповідач в свою чергу, зобов'язання
за Договором виконав частково, за
отриманий природний газ розрахувався у
сумі 1 347 772,32 грн., що підтверджується
копіями банківських виписок.

На момент звернення позивача з позовом
до суду (у справі 904/2786/13) сума основної
заборгованості за отриманий природний
газ становить 471 667,96 грн.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2013р.
у справі №904/2786/13 набрало законної сили
27.05.2013р.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань щодо
повної оплати вартості поставленого
природного газу відповідно до умов
договору та рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
14.05.2013р. в частині сплати основного
боргу та пені позивачем нараховані 3%
річних на суму основного боргу 471
667,96грн. - у сумі 17 288,52грн. за період з
30.03.2013р. по 20.06.2014р.; 3% річних на суму пені
58 618,42грн. у сумі 1865,00грн. за період з
28.05.2013р. по 20.06.2014р., суму втрат від
інфляції на суму 471 667,96грн. основного
боргу, яка стягнута за рішенням
господарського суду, та на суму пені - 58
618,42грн. за загальний період з лютого
2013р. по травень 2014 року включно у сумі 55
149,78грн., а всього -74 303,3грн.

Отже, предметом розгляду у даній справі
є стягнення трьох відсотків річних та
суми втрат від інфляції, які нараховані
на суму основного боргу та пені.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
1 статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу
України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок суми, на яку збільшився
розмір боргу внаслідок інфляційних
процесів за період з лютого 2013р. по
травень 2014р. здійснено позивачем у
відповідності до листа Верховного Суду
України від 03.04.1997 року №62-97р.
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ".

Так, 471 667,96грн. (основний борг) х 110,7888544
(індекс інфляції)/100% = 50 887,57грн.

Сума втрат від інфляції 4 262,21грн.,
нарахована на пеню в сумі 58 618,42грн., та
три відсотки річних у сумі 1 865,00грн. на
суму пені (58 618,42грн.) стягненню не
підлягає в силу наступного.

Визначаючи правову природу грошового
зобов'язання, необхідно, перш за все
виходити з правил ч. 1 ст. 509 ЦК
України, відповідно до яких
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

В той же час правова природа пені
зовсім інша, оскільки пеня - це один із
видів забезпечення виконання
зобов'язання (ст. ст. 546,549 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Тобто, пеня носить допоміжний до
основного зобов'язання характер.

Викладене підтверджується положеннями
ст. 1 Закону України "Про відновлення
платспроможності боржника або
визнання його банкрутом", відповідно до
якої грошове зобов'язання -
зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового правочину
(договору) та на інших підставах,
передбачених законодавством України…
До грошових зобов'язань боржника … не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції, визначені на
дату подання заяви до господарського
суду.

Таким чином, системний аналіз норм
матеріального права дає підстави для
висновку, що обов'язок сплатити пеню за
невиконання зобов'язання не є
зобов'язанням в розумінні положень ч. 1
ст. 509 ЦК України, тому що пеня є одним із
видів забезпечення виконання
основного зобов'язання, в тому числі й
грошового.

Отже, оскільки у справі, що
розглядається, рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2013р. в справі №904/2786/13 на
користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", стягнуто
пеню, правова природа цього боргу як
штрафної санкції з прийняттям рішення
не змінилася (рішення суду про
стягнення пені не перетворює останню у
грошове зобов'язання), пеня у грошове
зобов'язання не перетворилася, а тому
відсутні підстави для застосування до
цих правовідносин положень ч.2 ст. 625 ЦК
України.

Наведене узгоджується з позицією, яка
викладена у постанові Верховного Суду
України від 18.02.2014р. у справі №905/909/13-ґ.

Вимога позивача про стягнення трьох
відсотків річних нарахованих на суму
основного боргу за період з 30.03.2013р. по
20.06.2014р. у сумі 17 288,52грн. підлягає
задоволенню, як така, що відповідає
чинному законодавству.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
стягненню з відповідача підлягає сума
від інфляції - 50 887,57грн., нарахована на
суму основного боргу 471 667,96грн. та три
відсотки річних у сумі 17 288,52грн., які
нараховані на суму основного боргу, а
всього - 68 176,09грн. В решті позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Суд відхиляє клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи, як
таке, що не підтверджене відповідними
доказами. Крім того, надання
повноважень на представництво
інтересів сторони в процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір у сумі 1 676,34 грн.
покладаються на відповідача
(пропорційно розміру задоволених
вимог).

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Верхньодніпровськтеплоенерго"
Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради (51600, Дніпропетровська
область, Верхньодніпровський район, м.
Верхньодніпровськ, проспект Леніна,5,
) на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (04116, м. Київ, вул. Полуденка,1,
ідентифікаційний код 31301827) втрати від
інфляції, нараховані на суму основного
боргу у сумі 50 887,57грн., 3% річних у сумі 17
288,52грн., витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 676,34 грн., про що видати
наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя
Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, -23.07.14р.