РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р.
Справа № 918/1999/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак
А.В.

судді
Сініцина Л.М. ,

судді
Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

за участю представників сторін:

позивача - Варжель В.М., голова
правління, Солімчук І.М., довіреність в
справі;

відповідача - Діонісьєв І.М.,
довіреність в справі

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт"

на рішення господарського суду
Рівненської області від 15.04.14 р.

у справі № 918/1999/13

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Рівнеліфт"

до Кузнецовського міського
комунального підприємства

про стягнення в сумі 346 814 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року приватне акціонерне
товариство "Рівнеліфт" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Кузнецовського
міського комунального підприємства
про стягнення в сумі 361 913, 08 грн. /т.1, а.с.
2-5/.

14.04.2014 року позивачем подано клопотання
про зменшення розміру позовних вимог,
яке прийнято місцевим господарським
судом та згідно якого останній просить
стягнути з Кузнецовського міського
комунального підприємства 346 814, 80 грн.
боргу /т.2, а.с. 186/.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 15.04.2014 року по
справі №918/1999/13 (суддя Пашкевич І.О.) в
позові приватного акціонерного
товариства "Рівнеліфт" до
Кузнецовського міського комунального
підприємства про стягнення в сумі 346 814
грн. 80 коп. відмовлено /т.2, а.с. 191-195/.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що позивачем в ході
судового розгляду не надано будь-яких
доказів щодо вчинення ним дій які б
свідчили про здачу виконаних робіт
замовнику у визначені договором
терміни або в інші не визначені
договором строки. Не надано підрядною
організацією і будь-яких доказів про
наміри чи намагання вчинити такі дії
або про перешкоджання таким діям
позивача зі сторони відповідача.
Будь-яких змін до суттєвих умов
договору що регулюють порядок здачі та
прийняття робіт сторонами не
укладалось. В матеріалах справи
відсутні належні докази які б
вказували на виконання позивачем своїх
договірних зобов'язань окрім актів
здавання-приймання виконаних робіт не
підписаних та повернутих
відповідачем. Натомість відповідачем
долучено до матеріалів справи докази,
що свідчать про неналежне виконання
позивачем своїх зобов'язань (експертні
висновки Державного підприємства
Рівненський експертно-технічний центр)
та документи, що свідчать про
перешкоджання працівниками підрядної
організації провести перевірку
технічного стану ліфтів (акт про не
допуск технічної комісії до ліфтового
господарства).

Окрім того, відповідно до діючого
законодавства та суттєвих умов
Договору тільки належним чином
оформлений акт здавання-приймання
виконаних робіт є підставою для
зарахування та прийняття до оплати
підприємством виконаних контрагентом
робіт, і тільки з даного моменту
підприємство - замовник вважається
зобов'язаною стороною відповідно до
сум зазначених у первинних документах,
що підтверджують здійснення
господарської операції.

Надані позивачем акти не можуть
вважатися первинними бухгалтерськими
документами, оскільки в них відсутні
всі необхідні обов'язкові реквізити. У
всіх актах відсутні зміст та обсяг
господарської операції, що не дає
можливості відповідачу перевірити
виконану роботу позивачем.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позовні вимоги ПАТ "Рівнеліфт" до
Кузнецовського міського підприємства
про стягнення 346 814, 80 грн. є
безпідставними та недоведеними, а тому
не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач ПАТ "Рівнеліфт" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Рівненської
області від 15.04.2014 року у даній справі
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задоволити в
повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги
скаржник вказує наступне:

- згідно листа Вищого господарського
суду України від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013
"Про практику вирішення спорів,
пов'язаних із виконанням договорів
підряду (за матеріалами справ,
розглянутих у касаційному порядку
Вищим господарським судом України),
відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від писання акта. Акт,
підписаний однією стороною, може бути
визнаний судом недійсним лише у разі,
якщо мотиви відмови другої сторони від
писання акта визнані судом
обґрунтованими;

- скаржник неодноразово надавав
відповідачу акти виконаних робіт,
однак він їх не підписував, вказуючи
виключно на юридичну форму (неповне
заповнення реквізитів) актів;

- на сьогоднішній день акти виконаних
робіт підписані однією стороною та не
визнані судом недійсними; негайна
заява відповідача про виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків в
матеріалах справи відсутня;

- відповідач в порушення ст. 853 ЦК
України безпідставно відмовився від
прийняття робіт, своєчасно не заявивши
про їх недоліки (за наявності таких),
відтак, він не звільняється від
обов'язку оплатити роботи, виконані за
договором підряду;

- листи відповідача № 1104 від 02.08.2013 року,
№ 1197 від 14.08.2013 року не є належними
доказами, заявою про виявлені допущені
в роботі скаржника відступи від умов
договору або інші недоліки в
липні-серпні 2013 року. Відтак, якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконані роботі;

- місцевий господарський суд дійшов
невірного висновку про відсутність на
актах здавання-приймання виконаних
робіт усіх необхідних обов'язкових
реквізитів;

Таким чином, на думку скаржника,
правові підстави для відмови в
задоволенні позову відсутні; просить
рішення господарського суду
Рівненської області від 15.04.2014 року у
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити /т.3, а.с. 3-9/.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу від 02.06.2014 року заперечив проти
доводів та вимог скарги, вказавши, що
господарський суд Рівненської області
області при винесенні рішення
правомірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
повністю з'ясував обставини справи та
дослідив докази у справі, постановив
законне та обгрунтоване рішення, а тому
просить оскаржуване рішення залишити
без змін, а в задоволенні апеляційної
скарги відмовити /т.3, а.с. 17-20/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014 року у
справі № 918/1999/13 апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 04.06.2014 року /т.3, а.с. 1-2/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року
продовжено строк розгляду справи до
05.08.2014 року; розгляд справи відкладено
на 30.07.2014 року року в зв'язку із
необхідністю витребування додаткових
доказів /т.3, а.с. 76-77/. Зокрема вказаною
ухвалою з урахуванням ухвали від 12.06.14
витребувано у господарського суду
Рівненської області для огляду справу
№918/1571/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт" до
Кузнецовського міського комунального
підприємства про стягнення в сумі 361 913
грн. 08 коп., яка була оглянута в судовому
засіданні 30.07.14 - 04.08.14.

30.07.2014 року відповідач подав клопотання
про припинення провадження у справі №
918/1999/13 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, яке відхилено судом з огляду
на таке.

В обґрунтування поданого клопотання,
відповідач вказує на рішення
господарського суду Рівненської
області у справі № 918/1571/13, який, на
думку останнього, вирішив наявний
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Однак, як встановлено колегією суддів,
при огляді матеріалів справи предметом
спору у справі № 918/1571/13 (з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог) є
стягнення заборгованості в сумі 361 913, 08
грн.

Підставою позову є:

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000765 за
липень 2013 року на суму162788,42 грн.

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000766 за
липень 2013 року на суму 20 267, 27 грн.

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000880 за
серпень 2013 року на суму 158590, 12 грн.

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000881 за
серпень 2013 року на суму 20267, 27 грн.

Предметом спору у справі № 918/1999/13 (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог) є стягнення
заборгованості в сумі 346 814, 80 грн.

Підставою позову є:

- акт здавання-приймання виконаних
робіт ОУЛ-000765 від 31.07.2013 року на суму 183
055, 69 /т.1, а.с. 26/;

- акт здавання-приймання виконаних
робіт ОУЛ-000880 від 31.08.2013 року на суму 178
857, 39 грн. /т.1, а.с. 27/.

Таким чином, підстави позову по справам
№918/1999/13, № 918/1248/13 та № 918/1571/13 не є
тотожними, а відтак правові підстави
для припинення провадження у справі на
підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України
відсутні.

30.07.2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву до 04.08.2014 року.

04.08.2014 року в судовому засіданні
сторони повністю підтримали вимоги і
доводи, викладені в апеляційній скарзі
та у відзиві на неї відповідно.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Відповідно до частини 1 ст. 102 ГПК
України, апеляційна скарга на рішення
місцевого господарського суду
розглядається у двомісячний строк з
дня постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заперечення
на апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскарженого
рішення, оцінивши висновки суду першої
інстанції на відповідність дійсним
обставинам справи, судова колегія
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 15.04.2014 року у справі №918/1999/13
слід залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення, виходячи з
наступного.

01.12.2011 року між ПрАТ "Рівнеліфт" (надалі -
підрядчик, позивач, апелянт) та
Кузнецовським міським комунальним
підприємством (надалі - замовник,
відповідач) на підставі Розпорядження
міського голови від 09.12.2010 року № 327 - РК
укладено договір підряду №290 (надалі -
Договір), відповідно до п.1.1. якого,
позивач зобов'язується, на свій ризик
за завданням замовника, на його
об'єктах, зазначених в Додатку 1, який є
невід'ємною частиною даного договору
виконати повне технічне
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації, а замовник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених в цьому договорі, прийняти
та оплатити їх / т.1, а.с.9-12/.

Згідно п. 1.2. Договору, зазначені роботи
виконуються підрядником протягом дії
Договору з прийняттям та оплатою
фактично виконаних робіт за місяць.

Відповідно до п. 1.4. Договору, виконання
підрядчиком робіт, передбачених
дійсним договорм, оформляється актом
здавання-приймання виконаних робіт, що
підписується сторонами протягом трьох
робочих днів.

Згідно п.2.1. Договору, вартість робіт
визначається кошторисом (Додаток №1)
відповідно до фактичних витрат
підрядчика на підставі «Порядку
встановлення вартості технічного
обслуговування ліфтів та систем
диспетчеризації» і становить - 168 066, 08
грн. з ПДВ за технічне обслуговування
ліфтів та 20267, 27 грн. с ПДВ за технічне
обслуговування обладнання
диспетчеризації.

Відповідно до п. 3.2. Договору, оплата
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчеризації
здійснюється замовником протягом
десяти календарних днів після
підписання сторонами акта
здавання-приймання виконаних робіт з
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчеризації.

Згідно п.4.1.4. Договору, підрядник
зобов'язаний не пізніше останнього дня
поточного місяця подати замовникові на
підписання акти здавання-приймання
виконаних робіт.

Замовник зобов'язаний прийняти
виконані підрядчикои роботи та
підписати акти здавання-приймання
виконаних робіт протягом трьох робочих
днів з дати їх одержання або в це й же
термін надати обгрунтовану відповідь у
випадку розбіжностей (зауважень) (п.4.3.5.
Договору).

Будь-яких змін до суттєвих умов
договору, що регулюють порядок здпчі та
прийняття робіт сторонами суду не
надано.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що
договір набирає чинності з 01.12.2011 року
та діє до 31.12.2016 року.

30.03.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору підряду
№290 від 01.12.2011 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становить 165 646,02 грн. з ПДВ /т.1, 18/.

31.07.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до договору підряду
№290 від 01.12.2011 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становить 1164 502,17 грн. з ПДВ /т.1, а.с. 19/.

31.08.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 3 до договору підряду
№290 від 01.12.2011 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становить 162 687,08 грн. з ПДВ /т.1, а.с. 20/.

30.09.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 4 до договору підряду
№290 від 01.12.2011 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становить 161 779,56 грн. з ПДВ /т.1, а.с. 21/.

31.10.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 5 до договору підряду
№290 від 01.12.2011 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становить 160 645,15 грн. з ПДВ /т.1, а.с. 22/.

06.11.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 6 до договору підряду
№290 від 01.12.2011 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становить 158 905, 70 грн. з ПДВ /т.1, а.с. 23/.

Позивач просить стягнути 346814, 80 грн.
боргу (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог),
нарахованого на підставі актів
виконаних робіт за відповідні періоди:

- акт здавання-приймання виконаних
робіт ОУЛ-000765 від 31.07.2013 року на суму 183
055, 69 грн./т.1, а.с. 26/;

- акт здавання-приймання виконаних
робіт ОУЛ-000880 від 31.08.2013 року на суму 178
857, 39 грн. /т.1, а.с. 27/.

Однак, як вірно встановлено місцевим
господарським судом в порушення п.4.1.4.
Договору, вказані акти було направлено
відповідачу 31.10.2013 року, тобто із
простроченням на три місяці.

Водночас, матеріали справи № 918/1571/13
містять аналогічні за серією, номером
та датою акти прийому-передачі робіт,
проте із зазначенням різних сум в графі
«загальна вартість робіт», а саме:

по справі № 918/1571/13:

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000765 за
липень 2013 року на суму 162 788, 42 грн.

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000766 за
липень 2013 року на суму 20 267, 27 грн.

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000880 за
серпень 2013 року на суму 158 590, 12 грн.

- акт прийому-передачі робіт ОУЛ-000881 за
серпень 2013 року на суму 20 267, 27 грн.

по справі № 918/1999/13:

- акт здавання-приймання виконаних
робіт ОУЛ-000765 від 31.07.2013 року на суму 183
055, 69 грн.;

- акт здавання-приймання виконаних
робіт ОУЛ-000880 від 31.08.2013 року на суму 178
857, 39 грн.

Колегією суддів перевірено розрахунок
даних сум самостійно та встановлено, що
акти здавання-приймання виконаних
робіт, які є підставою позову по справі
№ 918/1999/13 відображають суми, що сумарно
дають розмір виконаних робіт,
відображений в актах прийому-передачі
робіт, що є підставою позову по справі
№ 918/1571/13.

При цьому, акти
здавання-приймання виконаних робіт з
технічного обслуговування ліфтів та
обладнання диспетчеризації за липень
2013 ОУЛ- 000765 та за серпень 2013 року ОУЛ-
000880 не відповідають вимогам ч. 2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні», згідно якої обов'язковими
реквізитами є:

- назва документа;

- дата і місце складання;

- назва підприємства, установи, від
імені яких складений документ;

- зміст та обсяг господарської
операції;

- одиниця виміру господарської
операції ( у натуральному та/або
вартісному виразі );

- посади та прізвища осіб, або інші дані,
що мають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відтак, з урахуванням ч. 2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні», акти здавання-приймання
виконаних робіт ОУЛ-000765 від 31.07.2013 року
на суму 183 055, 69 грн. та ОУЛ-000880 від 31.08.2013
року на суму 178 857, 39 грн. не можуть
вважатися первинними документами
бухгалтерського обліку, оскільки
останні не містять зміст та обсяг
господарської операції, що не дає
можливості відповідачу перевірити
виконану роботу позивачем.

17.07.2013 року відповідачем
направлено на адресу позивача лист № 982
яким Кузнецовське міське комунальне
підприємство повідомило, що згідно
проведеного в червні 2013 року
експертного дослідження 9 пасажирських
ліфтів виявлено дефекти в технічному
обслуговуванні ліфтів; після усунення
всіх вказаних у відомостях дефектів
просить повідомити відповідача для
проведення позачергового технічного
огляду ліфтів /т.1, а.с. 77/.

02.08.2013 року позивач листом № 274/06
повідомив відповідача, що всі
зауваження, які стосуються технічного
обслуговування ліфтів, усунені під час
здійснення технічного обслуговування
ліфтів /т.1, а.с. 78/.

02.08.2013 року відповідачем направлено на
адресу позивача лист № 1104, яким
Кузнецовське міське комунальне
підприємство повідомило, що згідно
актів виконаних робіт за липень 2013 року
та додатків до них, зауваження по
ліфтах, викладені в листі від 17.07.2013
року № 982, не усунуті та повторно
просить усунути по вказаних ліфтах
порушення і письмово повідомити КМКП
про виконання; акти прийому-передачі
робіт за липень 2013 року повертаються
/т.1, а.с. 79/.

14.08.2013 року відповідачем направлено на
адресу позивача лист № 1197, яким
Кузнецовське міське комунальне
підприємство повідомило, що листом від
02.08.2013 року № 1104 наголошено на
необхідності усунення порушень по
ліфтах та коригування актів
здавання-приймання за липень 2013 року
/т.1, а.с. 80/.

Відмова Кузнецовського міського
комунального підприємства від оплати
виконаних ПАТ "Рівнеліфт" робіт з
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчеризації
слугувало підставою для звернення
останнього з позовом до суду про
стягнення 346 814, 80 грн. боргу (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог) ( а.с.186, т.2).

При прийнятті рішення, колегія суддів
виходить з такого.

Відповідно до ст. 510 ЦК України,
сторонами у зобов'язанні є боржник та
кредитор. Якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, і одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї. Даний вид зобов'язань
відноситься до складних часткових
зобов'язань в яких кожен боржник
повинен виконати зобов'язання в певній
частині, а кожен кредитор має право
вимагати певної частки зобов'язання.

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Істотною
умовою договору підряду є умова про
предмет.

За змістом ст. 837 ЦК України, предметом
договору підряду є як сама робота, так і
її результат. Тому найважливішою
характеристикою предмета договору
підряду є якість. Вимоги до якості
роботи встановлено ст.837 ЦК України, а
саме, робота, виконана підрядником, має
відповідати умовам договору підряду.

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк,
або за згодою замовника - достроково.

Водночас, у відповідності до п.4.1.4.
Договору, зобов'язанню підписати акти
виконаних робіт замовником передує
зобов'язання підрядника здати належним
чином виконані роботи передбачені
договором. Договором визначено, що
роботи мають бути виконані з
врахуванням вимог, передбачених
"Правилами будови і безпечної
експлуатації ліфтів в Україні" та
"Положенням про систему технічного
обслуговування та ремонту ліфтів в
Україні".

Відповідно до "Правил будови та
безпечної експлуатації ліфтів"
затверджених Наказом Державного
комітету України з промислової безпеки
№ 190, технічне обслуговування ліфтів -
це комплекс дій або дія для підтримання
справного стану чи працездатності
ліфта підчас використання його за
призначенням.

Наказом державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 150 від 10.08.2004 року
визначено перелік робіт, що
відносяться до капітального ремонту
ліфтів.

Відповідно до п.2 Положення про систему
технічного обслуговування ліфтів в
Україні затвердженого Наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 73 від 10.04.2000 року, система
технічного обслуговування та ремонту
ліфтів передбачає виконання за
графіком робіт з метою забезпечення
безперебійної, безпечної роботи
ліфтів, а також запобігання
передчасного спрацювання обладнання і
підтримання їх належного технічного
стану. Система технічного
обслуговування та ремонту ліфтів
складається з регламентних робіт,
місячних ремонтів, квартальних
ремонтів з відповідною періодичністю:
регламентні роботи встановлюється
спеціалізованою організацією;
місячний ремонт - не рідше одного разу
в 31 день для пасажирських ліфтів, для
вантажних ліфтів - не рідше одного разу
в 15 днів; квартальний ремонт - не рідше
одного разу у три місяці.

Згідно п.3 Положення для забезпечення
безпечної та безперебійної роботи
ліфтів система технічного
обслуговування та ремонту ліфтів має
такі форми технічного обслуговування:

- повне технічне обслуговування;

- часткове технічне обслуговування;

- технічне обслуговування за
індивідуальними калькуляціями.

Повне технічне обслуговування ліфітів,
що передбачено умовами договору,
включає регламентні роботи, місячний
ремонт та квартальний ремонт.

Таким чином, повне технічне
обслуговування ліфтів це комплекс
заходів які здійснюються підрядною
організацією у відповідності до
нормативних документів. Характерними
рисами договору підряду є те, що
підрядник виконує роботу за завданням
замовника для задоволення його
інтересів; підрядник зобов'язаний
виконати роботу на свій ризик, тому
може одержати винагороду лише у разі,
якщо досягне обумовленого договором
результату; підрядник виконує роботу
за певну винагороду, право на одержання
якої у нього виникає лише після
виконання і її передачі замовнику, крім
випадків встановлених договором та
законом.

Частиною четвертою статті 882
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) встановлено, що передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, передання і прийняття
робіт на підставі підписаного в
односторонньому порядку акта і
виникнення за таким актом прав та
обов'язків можливе за наявності
реального виконання робіт за договором
у разі неотримання обґрунтованої
відмови про причини неприйняття робіт.

Згідно до ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки). Якщо після
прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому
числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно
повідомити про це підрядника.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апелянта щодо недотримання
відповідачем вимог статті 853 ЦК
України з огляду на те, що 02.08.2013 року
відповідачем направлено на адресу
позивача лист № 1104, яким Кузнецовське
міське комунальне підприємство
повідомило, що згідно актів виконаних
робіт за липень 2013 року та додатків до
них, зауваження по ліфтах, викладені в
листі від 17.07.2013 року № 982, не усунуті та
повторно просить усунути по вказаних
ліфтах порушення і письмово повідомити
КМКП про виконання; акти
прийому-передачі робіт за липень 2013
року повертаються /т.1, а.с. 79/.

Згідно службовою записки інженера
об"єднаної диспетчерської служби
відповідача ОСОБА_4 від 09.08.13 зазначено,
що проведено аналіз робіт по
технічному обслуговуванню ліфтів
підрядною організацією РпАТ
"Рівнеліфт" за липень 2013 року і виявлено
недоліки з додатками , відомостями
виявлених дефектів, пошкоджень, відмов
(а.с.82-а.с.100,т.1), тобто невідповідністю
виконанню робіт, які зазначені в акті
прийому-передачі робіт ОУЛ № 000765 за
липень 2013 року, аналогічна службова
записка від 06.09.2013 року по акту
прийому-передачі робіт ОУЛ № 000881 за
серпень 2013 року. В зв"язку з чим, 14.08.2013
року відповідачем направлено на адресу
позивача лист № 1197, яким Кузнецовське
міське комунальне підприємство
повідомило, що листом від 02.08.2013 року №
1104 наголошено на необхідності усунення
порушень по ліфтах та коригування
актів здавання-приймання за липень 2013
року /т.1, а.с. 80/.

Поряд з цим, відповідачем в
підвердження своїх заперечень щодо
невиконання договірних зобов"язань
позивачем подано копії журналів
періодичних оглядів і ремонтів ліфта
та копії журналу об"єднаної
диспетчерської служби, копію
Технологічного процесу на місячної й
ремонт ліфтів, копію Технологічного
процесу на квартальний ремнот ліфтів
(а.с.97-а.с.192, т.3). Неможливість подачі
вказаних документів момтува тим, що
журнали періодичності оглядів та
ремонтів ліфтів від обслуговуючої
організації отримали лише 01.08.2014 року,
в підвердження надали витяг з журналу
вхідної кореспонденції Кузнецовського
МКП.

Суд у відповідності до статтей 101, 38 ГПК
України долучав вказані документи до
матерілів справи. Дослідивши вказані
докази, судом з"ясовано, що позивач
протягом звітного періоду за період
липень-серпень 2013 року не виконував
належним чином свої договірні
зобов"язання з повного технічного
обслуговування ліфтів, що є порушенням
суттєвих умов договру в частині
виконання підрядником своїх
зобов"язань.

Повне технічне обслуговування, що
здійснює позивач згідно із п.1.1.
договору підряду , включає регламентні
роботи (РР), місячний ремонт (МР) та
квартальний ремонт (КВ). Місячний
ремонт, згідно із п.2 Положення "Про
систему технічного обслуговування
ліфтів в Україні " затвердженого
Наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України № 73 від 10.04.2000 року має
бути проведено на кожному з ліфтів в
термін, що не перевищує 31 день, тобто
один раз на місяць. Не проведення
підрядною організацією будь-якого із
зазначених ремонтів та регламентних
робіт взагалі чи у встановлений термін,
або їх проведення із порушеннями, що
ставляться нормтивними актами є
порушення суттєвих умов Договору зі
сторони позивача Про проведення
періодичних оглядів та ремонтів ліфтів
представником підрядної організації
робиться запис у Журналі періодичних
оглядів і ремонтів ліфта, при цьому
працівник, що проводить відповідний
ремонт повідомляє диспетчерську
службу замовника про зупинення
відповідного ліфта, про що робиться
запис у Журналі об'єднаної
диспетчерської служби. Відповідні дії
працівників, що проводять ремонтні та
регламентні роботи є обов'язковими, про
що зазначено у Технологічних процесах
на місячний та квартальний ремонт
ліфтів підрядної організації,
затверджених у встановленому Законом
порядку посадовими особами позивача.

Згідно записів у Журналі періодичних
оглядів і ремонтів ліфтів у
липні-серпні 2013 року позивачем
проводились квартальні та місячні
ремонти ліфтів. З записів про
проведення даних ремонтів у Журналі
об'єднаної диспетчерської служби
вбачається, що у дні проведення
відповідних ремонтів про які звітує
позивач відповідні ліфти не
зупинялися, що свідчить про те, що
вказані ремонтні роботи позивачем не
проводились. Тобто, позивачем у
липні-серпні 2013 року не було
проведено 33 квартальних ремонти
ліфтів та 20 місячних ремонтів
ліфтів про обслуговування яких
позивачем заявлено у відповідних актах
виконаних робіт.

Окрім того, суд вважає безпідставним, в
даному випадку посилання позивача на
недотримання відповідачем статті 853 ЦК
України, оскільки як стверджує позивач
у своїй позовній заяві( а.с..6 ас.3) :
"Враховуючи формальну позицію
відповідача, заявлену при розгляді
судами справ № 918/1571/13 за участю сторін,
щодо оформлення актів
здавання-приймання виконаних робіт,
позивач, привівши спірні акти у повну
відповідність до вимог нормативних
актів та договору підряду № 290 від
01.12.2011 року,31 жовтня 2013 року цінним
листом № 100/06 повторно направив
відповідачу для підписання акти
здавання-приймання виконаних робіт з
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчеризації,
в тому числі за липень-серпнь 2013 року".
Однак, акт ОУЛ-000765 від 31.07.2013 року
здавання-приймання виконаних робіт з
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчерезації
вказана сума - 183055,69 грн., акт ОУЛ-000880
здавання-приймання виконаних робіт з
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчерезації
від 31.08.2013 року на суму 178857,39 грн. в той
час як у справі № 918/1571/13 , матеріали
даної справи оглянуті в судовому
засіданні - 30.07.14, які витребовувалися
ухвалою суду від 04.06.14 та 12.06.14
(а.с.76,а.с.79,т.3). акт прийому-передачі
робіт ОУЛ-00765 за липень 2013 року (від
31.07.2013 року) на суму 162788грн. 42 коп., акт
прийому-передачі робіт ОУЛ-000880 за
серпень 2013 року (від 31.08.13) на суму158590,12
грн.(а.с.113-а.с.128,т.1). Якщо тільки
приведення у відповідність до форми, як
зазначає позивач, то сума по вказаних
актах не повинна змінюватись. Позивач
не обгрунтував та не надав докази
корегування сум у вказаних актах, як і
з самих актів не вбачається який
перелік робіт було виконано за
липень-серпень 2013 року згідно договору
підряду № 290 від 01.12.2011 року. Тобто у
актах відсутні зміст та обсяг
господарської операції, що не дає
можливості відповідачу перевірити яку
роботу виконано позивачем. Окрім того,
одним із доказів неналежного виконання
договірних зобов"язань є те, що позивач
до суду першої інстанції подав заяву
про зменшення розміру позовних вимог в
сумі 15098,28 грн. щодо 9 ліфтів, по яким
фактично роботи не були виконані, але
включені в акти за липень, серпень 2013
року. З доданих до позову актів не
вбачається за якими адресами
виключені з розрахуну позовних вимог
вартість 9 ліфтів. Позивачем на вимогу
суду надано розрахунок, з якого
вбачається, що за липень надано два
розрахунки на суму 6763,82 грн.та 785,32 грн.
та аналогічно за серпень 2013 року на
суму 6763,82 грн. та 785,32 грн. ( а.с.86-а.с.89, т.3).
Цими діями позивач підверджує факт
неналежного виконання договірних
зобов"язань щодо повного технічного
обслуговування ліфтів та
обслуговування обладнання
диспетчеризації ліфтів за липень,
серпень 2013 року.

З доказів наявних в матеріалах справи,
зокрема журналу огляду ліфтів маршрут
№№ 1,2,3,4,5 не визначає яку роботу було
виконано, лише вказані маршрути огляду
ліфтів в 2013 році і відповідальна особа
так і журнал видачі завдань, які саме
роботи мають бути виконані
(а.с.114-а.с.143,т.1). Однак, позивачем
належних доказів виконання суду не
надано. З наданого позивачем графіка
проведення квартальних, місячних
ремонтів ліфтів за 2013 рік (а.с. 135,т.2 ) не
вбачається, що це стосується
відповідача.

Відтак, місцевий господарський суд
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність будь-яких доказів вчинення
позивачем дій, які б свідчили про здачу
виконаних робіт замовнику у визначені
договором строки або ж докази
перешкоджання таким діям позивача зі
сторони відповідача. Будь-яких змін до
істотних умов договору, що регулюють
порядок здачі та прийняття робіт
сторонами не вносилось. Матеріали
справи не містять докази, що вказують
на виконання позивачем своїх
договірних зобов'язань, окрім актів
здавання-приймання виконаних робіт не
підписаних та повернутих
відповідачем.

Натомість, згідно експертних висновків
Державного підприємства «Рівненський
експертно-технічний центр
держгірпромнагляду України» наявні
дефекти, пошкодження, відмови та
невідповідності нормам експлуатації
ліфтів /т.2, а.с. 8-52/, та документ, що,
свідчать про перешкоджання
працівниками підрядної організції
повести перевірку технічного стану
ліфтів (акт про недопуск технічної
комісії до ліфтового господарства) , що
у свою чергу, свідчить про неналежне
виконання позивачем своїх зобов'язань (
а.с.102,т.1).

За наведеного, правові підстави для
задоволення позову про стягнення 346814, 80
грн. відсутні.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на зазначене, доводи
скаржника, зазначені в апеляційній
скарзі, апеляційним судом не
визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, тому суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і його необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст.49, 99,101,103,105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського
суду Рівненської області від 15.04.2014
року у справі №918/1999/13 залишити без
змін, апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт" -
без задоволення

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

3. Справу повернути до господарського
суду Рівненської області.

Головуючого судді
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.

Суддя
Олексюк Г.Є.