ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 рокуСправа № 912/2206/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Глушкова М.С.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Ліки Кіровоградщини",
м. Кіровоград

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "Вторинні
ресурси", м. Кіровоград

про стягнення 12932,13 грн.

Представники сторін:

від позивача - Тараненко О.Г.,
довіреність від 21.03.2012 року,
юрисконсульт;

від відповідача - Залюбовський Л.С.,
довіреність № 499 від 22.07.2014 року.

Публічне акціонерне товариство "Ліки
Кіровоградщини" (надалі - ПАТ "Ліки
Кіровоградщини") звернулось до
господарського суду Кіровоградської
області з позовом про стягнення з
публічного акціонерного товариства
"Вторинні ресурси" (надалі - ПАТ
"Вторинні ресурси") 36266,80 грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу брухту та відходів
чорних металів № 05-09/Б від 05.09.2013 року, з
яких: 9190,00 грн. основний борг, 24284,20 грн.
пеня, 2553,00 грн. інфляційні втрати та 199,60
грн. 3 % річних, з покладенням на
відповідача витрат по сплаті судового
збору.

Позов мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань по
оплаті придбаного у ПАТ "Ліки
Кіровоградщини" товару за договором
купівлі-продажу брухту та відходів
чорних металів № 05-09/Б від 05.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 10.07.2014 року
порушено провадження у справі, від
сторін витребувано необхідні для
вирішення спору документи.

В судовому засіданні представник
відповідача надав суду докази на
підтвердження оплати суми основного
боргу в розмірі 9190,00 грн. В іншій
частині позовні вимоги ПАТ "Ліки
Кіровоградщини" відповідач не
заперечив.

Представник позивача підтвердив
сплату відповідачем суми основного
боргу в розмірі 9190,00 грн. та надав до
суду уточнений розрахунок суми пені та
відсотків річних. Відповідно до
уточненого розрахунку позивач просить
стягнути з відповідача 989,53 грн. пені та
199,60 грн. 3% річних.

З огляду на положення ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України подальший розгляд справи
відбуватиметься з врахуванням наданих
позивачем уточнень №199 від 22.07.2014 року.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И
В:

05.09.2013 року між сторонами укладено
договір купівлі-продажу брухту та
відходів чорних металів № 05-09/Б (надалі
- договір), за умовами п. 1.1. якого
продавець (ПАТ "Ліки Кіровоградщини")
зобов'язується продати та передати у
власність покупця (ПАТ "Вторинні
ресурси"), а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити промисловий брухт
та відходи чорних металів (товар)
згідно з ДСТУ 4121-2002.

Відповідно до п. 2.2. договору продавець
постачає товар за свій рахунок на
умовах "склад покупця" у пункти
поставки, що зазначені у додаткових
угодах до цього договору. Приймання
товару від продавця здійснюється
покупцем шляхом оформлення
приймальню-здавальних актів форми № 19
або № 69.

Пунктом п. 3.3. договору передбачено, що
оплата за товар проводиться покупцем
за цінами, що діють на момент здачі
товару платіжними дорученнями на
підставі приймальню-здавальних актів
форми № 19 або № 69 протягом 5-ти
банківських днів з дати отримання
товару. У разі порушення цього терміну
покупець сплачує продавцю пеню за
кожний день прострочення у розмірі 1-го
відсотка від суми неоплаченого товару.

Договір підписано повноважними
представниками сторін та скріплено
печатками підприємств.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 9190,00 грн., що підтверджується
підписаними та скріпленими печатками
сторін актами приймання металів чорних
(вторинних) № ПСА-2201, № ПСА-2200, № ПСА-2199,
№ ПСА-2217, № ПСА-5394, № ПСА-2230 (а.с.7-11).

Відповідач, у строки встановлені
договором купівлі-продажу № 05-09/Б,
поставлений товар не оплатив, у зв'язку
з чим заборгованість ПАТ "Вторинні
ресурси" перед позивачем за
поставлений товар на час звернення до
господарського суду з даним позовом
склала 9190,00 грн.

Вирішуючи даний спір господарський суд
виходить з наступного.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статей 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається .

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

В ході вирішення даного спору ПАТ
"Вторинні ресурси" сплатило суму
основного боргу в розмірі 9190,00 грн., що
підтверджується наданими сторонами
доказами, а саме: платіжним дорученням
№ 120 від 14.07.2014 року (а.с.45), актом звірки
взаємних розрахунків станом на 15.07.2014
року (а.с.44) та випискою по рахунку
позивача за 14.07.2014 року (а.с.39-43).

З огляду на викладене, провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача 9190,00 грн. основного боргу
підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.
1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Вирішуючи спір в іншій частині,
господарський суд враховує, що
позивачем заявлено до стягнення з
відповідача 989,53 грн. пені, 3 % річних в
сумі 199,60 грн. та інфляційні втрати в
сумі 2553,00 грн.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно вимог статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При дослідженні розрахунку ПАТ "Ліки
Кіровоградщини" заявлених до стягнення
сум пені, 3% річних та інфляційних втрат
господарським судом встановлено, що
вказані суми нараховані позивачем за
періоди, які не відповідають фактичним
обставинам справи та з порушенням норм
чинного законодавства.

Сума пені в розмірі 989,32 грн. нарахована
позивачем з порушенням положень ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України, а
саме більш ніж за шість місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.
Договором купівлі-продажу брухту та
відходів чорних металів № 05-09/Б
сторонами не встановленого більшого
строку нарахування пені ніж
передбачено ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

Позивачем неправильно визначено дати
початку перебігу строку нарахування
пені та 3% річних.

Так, з врахуванням положень п. 3.3.
договору та ст. 253, ч. 5 ст. 254 Цивільного
кодексу України, по актам приймання
металів чорних (вторинних) від 23.09.2013
року початком строку нарахування пені
та 3% річних є 01.10.2013 року; по акту від
16.10.2013 року - 24.10.2013 року; по акту від
23.10.2013 року - 31.10.2013 року; по акту від
08.11.2013 року - 18.11.2013 року.

За розрахунком господарського суду
належними до стягнення з відповідача є
наступні суми пені та 3% річних:

за актом № ПСА-2201 від 23.09.20123 року на
суму 3090,00 грн. пеня складає 201,40 грн., а 3%
річних 69,33 грн. (в межах заявлених
вимог);

за актом № ПСА-2200 від 23.09.2013 року на суму
2290,00 грн. пеня складає 149,26 грн., а 3%
річних 51,38 грн. (в межах заявлених
вимог);

за актом № ПСА-2199 від 23.09.20123 року на
суму 1400,00 грн. пеня складає 91,95 грн., а 3%
річних 31,41 грн. (в межах заявлених
вимог);

за актом № ПСА-2217 від 16.10.2013 року на суму
560,00 грн. пеня складає 37,42 грн., а 3% річних
11,46 грн. (в межах заявлених вимог);

за актом № ПСА-5394 від 22.10.2013 року на суму
1160,00 грн. пеня складає 78,24 грн., а 3%
річних 23,07 грн. (в межах заявлених
вимог);

за актом № ПСА-2230 від 08.11.2013 року на суму
690,00 грн. пеня складає 48,58 грн., а 3% річних
12,82 грн.

Загальна сума пені, що підлягає
стягненню з відповідача складає 606,85
грн., а сума 3% річних - 199,49 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з
відповідача заявленої суми
інфляційних втрат в розмірі 2553,00 грн.,
господарський суд враховує, що у
розрахунку інфляційних втрат (а.с.13)
позивачем без доведення правових
підстав здійснювалось нарахування
інфляційних втрат за наступний місяць
на суму боргу, яка включає в себе суму
індексу інфляції за попередній місяць,
тобто "інфляційні втрати" нараховані на
"інфляційні втрати".

Отже, за розрахунками господарського
суду сума втрат від інфляції, яка
підлягає стягненню з відповідача
складає 1061,28 грн.:

по актах № ПСА-2201, № ПСА-2200, № ПСА-2199 за
період з 01.10.2013 року по 01.06.2014 року - 792,01
грн.;

по актах № ПСА-2217 та № ПСА-5394 за період
з 01.11.2013 року по 01.06.2014 року - 193,27 грн.;

по акту № ПСА-2230 за період з 01.12.2013 року
по 01.06.2014 року - 76,00 грн.

За викладених обставин, господарський
суд дійшов висновку що позовні вимоги
ПАТ "Ліки Кіровоградщини" підлягають
частковому задоволенню, в частині
стягнення з відповідача 606,85 грн. пені,
1061,28 грн. інфляційних втрат та 199,49 грн. 3%
річних. В іншій частині, в задоволені
позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору покладаються на відповідача.

В судовому засіданні 23.07.2014 року
господарським судом оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 80, 82, 84,
85, 87, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Вторинні ресурси" (25014,
м. Кіровоград, вул. Виставочна,
2Г; ідентифікаційний код 24714951) на
користь публічного акціонерного
товариства "Ліки Кіровоградщини" (25014, м.
Кіровоград, вул. Районна, 1;
ідентифікаційний код 33142589) 1867,62 грн.
заборгованості, з яких: 606,85 грн. пеня,
1061,28 грн. інфляційні втрати, 199,49 грн. 3%
річних, а також 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

В частині стягнення з публічного
акціонерного товариства "Вторинні
ресурси" суми основного боргу в розмірі
9190,00 грн. провадження у справі
припинити.

В іншій частині в задоволені позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.07.2014 року.

Суддя
М.С. Глушков