ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.14р. Справа № 904/3563/14

За позовом Управління пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області, м. Цюрупинськ

до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 557,97 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: Данильченко О.О.,
довіреність №653-О від 17.02.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Управління пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" про стягнення 557,97 грн.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2014
року порушено провадження у справі
№ 904/3563/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на 16.06.2014
року.

У судове засідання 16.06.2014 року
представник позивача не з'явився.

16.06.2014 року представник відповідача
надав заперечення на позов, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 16.06.2014
року розгляд справи відкладено до
16.07.2014 року, у зв'язку з неявкою
представника позивача та необхідністю
витребування додаткових документів.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.07.2014 року надав клопотання
про продовження строку розгляду спору
до 30.07.2014 року у зв'язку з необхідністю
подання додаткових доказів.

Ухвалою господарського суду від 16.07.2014
року продовжено строк розгляду справи
до 30.07.2014 року, розгляд справи
призначено на 30.07.2014 року.

Представник позивача у судове
засідання 30.07.2014 року не з'явився,
надіслав до суду лист (факс) в якому
просить суд розглянути справу без
участі представника позивача, у зв'язку
з неможливістю прибути в судове
засідання.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника позивача,
за наявними в ній матеріалами.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 30.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, оцінивши надані до
матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2009 між Управлінням Пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області (далі -
Позивач/Фонд) та Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (далі - Відповідач/Банк)
був укладений договір № 60/09-225/10 (далі -
Договір, а.с. 8-11).

Відповідно до параграфу 1 статті 1
договору банк виконує функції виплати
пенсій та грошової допомоги,
передбачені Порядком виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки в банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (з
наступними змінами) (надалі - Порядок).

Згідно з параграфом 1 статті 3 договору
банк зобов'язується забезпечити
перерахування коштів на виплату
пенсій та грошової допомоги, що
фінансуються за рахунок коштів "Фонду"
на рахунок "Банку" протягом місяця за
датами у межах виплатного періоду, але
не пізніше, ніж за один операційний
день до встановленої дати виплати.

За змістом параграфу 1 ст. 8 Договору
передбачено, що однією із підстав, за
якою суми пенсій та грошової допомоги
не зараховуються на поточні рахунки, є
наявність даних про смерть.

Згідно із зазначеним Договором сума
пенсій належних ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2)перераховувались на поточні
рахунки, які відкриті у Херсонській
філії ПАТ КБ "ПриватБанк".

Як свідчить з матеріалів справи,
Позивач листом №3968/04 від 28.05.2013 року
(а.с. 13) звернулось до Відповідача з
проханням повернути пенсію, нараховану
на ім'я ОСОБА_2 за травень 2013 року у
розмірі 1307, 19 грн., у зв'язку зі смертю
пенсіонера, дата смерті 27.04.2013 року.

Відповідач надіслав на адресу Позивача
лист № 20.1.0.0.0/7-20130531 від 01.06.2013 року, в
якому повідомив про те, що вимога
позивача виконана в межах залишку на
рахунку грошових коштів, наявних на
момент отримання повідомлення про
смерть пенсіонера, в сумі 870, 40 грн. (а.с.
15).

Також, Позивач листом №3779/04 від 21.05.2013
року (а.с. 17) звернулось до Відповідача з
проханням повернути пенсію, нараховану
на ім'я ОСОБА_3 за травень 2013 року у
розмірі 1000,53 грн., у зв'язку зі смертю
пенсіонера, дата смерті 28.04.2013 року.

Відповідач надіслав на адресу Позивача
лист № 20.1.0.0.0/7-20130528 від 28.05.2013 року, в
якому повідомив про те, що вимога
позивача виконана в межах залишку на
рахунку грошових коштів, наявних на
момент отримання повідомлення про
смерть пенсіонера, в сумі 941,19 грн. (а.с.
19).

Позивач у позовній заяві стверджує, що
Відповідач кошти померлим пенсіонерам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернув частково, а
саме на звернення до Банку, щодо
повернення коштів за травень місяць
кошти банком повернуто не в повному
обсязі, що і стало причиною звернення
Позивача до суду з позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову з таких
підстав.

Згідно з частиною першою статті 1067
Цивільного кодексу України договір
банківського рахунку укладається для
відкриття клієнтові або визначеній ним
особі рахунку у банку на умовах,
погоджених сторонами.

Відповідно до частин першої, третьої
статті 1066 Цивільного кодексу України
за договором банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Згідно з пунктом 13 Порядку виплати
пенсій та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1596 від 30.08.1999 у разі
надходження до уповноваженого банку
відомостей про смерть одержувача
пенсії та грошової допомоги
уповноважений банк зобов'язаний
припинити зарахування коштів на
поточний рахунок з місяця, наступного
за місяцем смерті одержувача, і зробити
відповідну помітку у примірнику списку
на зарахування пенсій та допомоги, що
підлягає поверненню органу Пенсійного
фонду або органу праці та соціального
захисту населення. Суми пенсій та
грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок разом з нарахованими
на них відсотками починаючи з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера, підлягають поверненню
уповноваженим банком відповідно
органам Пенсійного фонду та
соціального захисту населення не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача.

Параграфом 4 статті 8 договору
визначено, що суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача, разом з
нарахованими на них відсотками
починаючи з місяця наступного за
місяцем його смерті банк повертає
відповідно органам Фонду, за їх
письмовим розпорядженням, не пізніше
наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача за умови наявності цих сум
на поточному рахунку пенсіонера.

Як вже зазначалося, Управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області звернулось з листами до
відповідача про повернення
нарахованих сум пенсій померлих
одержувачів: ОСОБА_2 - 1307,19 грн. (лист -
а.с. 13) та ОСОБА_3 1000,53 грн. (лист - а.с. 17).

Відповідно до статті 1071 Цивільного
кодексу України банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження. Грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

Згідно з пунктом 22.9 статті 22 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» банки
виконують розрахункові документи
відповідно до черговості їх
надходження та виключно в межах
залишку коштів на рахунках платників,
крім випадків надання платнику
обслуговуючим його банком кредиту, у
разі недостатності на рахунку платника
коштів для виконання у повному обсязі
розрахункового документа стягувача на
момент його надходження до банку
платника цей банк здійснює часткове
виконання цього розрахункового
документа шляхом переказу суми коштів,
що знаходиться на рахунку платника, на
рахунок отримувача.

З огляду на таке, Банком було виконано
свої зобов'язання за договором та
повернуто кошти позивачу в межах
залишку на рахунках одержувачів:
ОСОБА_2 - 870, 40 грн., ОСОБА_3 - 941,19 грн., що
підтверджується копіями виписок по
особовим рахунках зазначених
одержувачів (а.с. 33-35).

Відповідач у своєму відзиві на позовну
заяву зазначив, що частина грошових
коштів у сумі 500, 00 грн., що належні
ОСОБА_2, на підставі його розпорядження
14.05.2013 року були перераховані на
депозит, а пенсійні кошти у сумі 59, 34
грн., що належні ОСОБА_3 на підставі його
розпорядження були перераховані: 14.05.2013
року у сумі 39, 34 грн. автоматичне
погашення за кредитним договором та
15.05.2013 року у сумі 20, 00 грн. переведено на
депозит.

Тобто, ці операції були проведені до
того моменту, як Позивач повідомив Банк
про смерть пенсіонерів та до моменту
подання позивачем листів про
повернення грошових коштів.

Згідно з п.п. 1.38, 1.39 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» списання
договірне - це списання банком з
рахунка клієнта коштів без подання
клієнтом платіжного доручення, що
здійснюється банком у порядку,
передбаченому в договорі, укладеному
між клієнтом.

Статтею 2 Закону України «Про банки та
банківську діяльність» передбачено,
зокрема, що банківські рахунки - це
рахунки, на яких обліковуються власні
кошти, вимоги, зобов'язання банку
стосовно його клієнтів і контрагентів
та які дають можливість здійснювати
переказ коштів за допомогою
банківських платіжних інструментів.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.7 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 року,
власником рахунку в банку є особа, яка
відкриває рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому. Кошти
з рахунків клієнтів банки списують
лише за дорученнями власників цих
рахунків (включаючи договірне списання
коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі
розрахункових документів стягувачів
згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.
Згідно з положеннями глав 5, 12
Інструкції, стягувачів, що мають право
ініціювати списання коштів з рахунків
клієнтів без їх відома, є органи
державної виконавчої служби (на
підставі виконавчих документів,
установлених законами України) та
органи державної податкової служби
(щодо стягнення податкового боргу,
простроченої заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою чи
територіальною громадою).

Таким чином, господарський суд вважає,
що Банком виконано свої зобов'язання за
Договором, а кошти які були нараховані
померлим пенсіонерам частково
повернуто Позивачу в межах залишку на
рахунках одержувачів.

Аналогічна правова позиція міститься
також у постанові Вищого
господарського суду України від 14.05.2014
року (справа №904/9517/13).

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 31.07.2014
року.

Суддя Ю.Ю. Первушин