ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.2014 Справа № 920/1177/14

за позовом: Державного Підприємства
Роменської виправної колонії
управління

Державної пенітенціарної
служби України в Сумській області (№56),

с. Перехрестівка,
Роменський район Сумська область

до відповідача: Роменської виправної
колонії управління Державної

пенітенціарної служби України
в Сумській області (№56)",

с. Перехрестівка, Роменський
район, Сумська область

про стягнення 56 636 грн. 84 коп.

Суддя Заєць С. В.

Представники:

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - Комендант О. А.
(довіреність від 23.07.2014 р.).

При секретарі судового засідання
Сугоняко Н. В.

Суть спору: позивач в позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача 55 636 грн. 84 коп.
заборгованості за матеріали, продукти
харчування, авто послуги, а також
судовий збір.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтвердив факт отримання
від позивача позовної заяви та доданих
до неї документів, а також надав відзив
на позовну заяву, в якому проти
задоволення позовних вимог не
заперечує, пояснюючи, що причиною
заборгованості відповідача стало
обмежене фінансування останнього з 2003
року, яка є бюджетною установою і
фінансується безпосередньо з
Державного бюджету України, у зв'язку з
чим не мала можливості своєчасно
розрахуватись в повному обсязі за
матеріали, продукти харчування та
автопослуги.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, оцінивши надані докази,
господарський суд встановив:

18 січня 2005 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
купівлі-продажу № 1801, відповідно до
умов якого продавець (позивач)
зобов'язується поставити та передати у
власність повне господарське відання
покупця (відповідача) товар, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах даного договору.

Факт поставки товару за даним
договором підтверджується накладними
№ 136 та № 138 від 27 січня 2005 року на
загальну суму 19 440 грн. 00 коп.

20 лютого 2005 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
купівлі-продажу № 2002, відповідно до
умов якого продавець (позивач)
зобов'язується поставити та передати у
власність повне господарське відання
покупця (відповідача) товар, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах даного договору.

Факт поставки товару за даним
договором підтверджується матеріалами
справи, а саме, накладною № 240 від 25
лютого 2005 року на загальну суму 14011 грн.
09 коп.

17 квітня 2005 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
купівлі-продажу № 1704, відповідно до
умов якого продавець (позивач)
зобов'язується поставити та передати у
власність повне господарське відання
покупця (відповідача) товар, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що факт
поставки товару за даним договором
підтверджується накладною № 451 від 29
квітня 2005 року на загальну суму 8400 грн.
00 коп.

30 квітня 2005 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
купівлі-продажу № 3004, відповідно до
умов якого продавець (позивач)
зобов'язується поставити та передати у
власність повне господарське відання
покупця (відповідача) товар, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах даного договору.

Факт поставки товару за даним
договором підтверджується матеріалами
справи, а саме накладною № 458 від 30
квітня 2005 року на загальну суму 1740 грн.
00 коп.

Відповідно до п. 4.2. зазначених
договорів купівлі-продажу остаточний
термін оплати товару складає 100% з
моменту отримання рахунку протягом
місяця слідуючого за звітним.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним зобов'язанням за
договорами купівлі-ппродажу виконані в
повному обсязі, однак відповідач
договірних зобов'язань в частині
оплати за отриманий товар не виконав
через, що має заборгованість за
договарами купівлі-продажу в сумі 43 591
грн. 09 коп.

Окрім цього, 11 січня 2005 року між
позивачем та відповідачем укладено
договір про надання послуг № 11011,
відповідно до умов якого постачальник
(позивач) зобов'язується надати послуги
по вивезенню сміття замовнику
(відповідачу), а відповідач
зобов'язується здійснити оплату послуг
на умовах, визначених у цьому договорі.

З матеріалів справи вбачається, що факт
надання послуг за договором
підтверджується актами виконаних
робіт № 3 від 27 лютого 2005 року на суму 720
грн. 00 коп., актом виконаних робіт № 5
від 25 квітня 2005 року на суму 720 грн. 00
коп. та актом виконаних робіт № 9 від 27
червня 2005 року на суму 720 грн. 00 коп.,
всього 2160 грн. 00 коп.

Також 11 січня 2005 року між позивачем та
відповідачем укладено договір про
надання послуг № 11012, відповідно до
умов якого постачальник (позивач)
зобов'язується надати послуги по
перевезенню продуктів харчування, ТМЦ
замовнику (відповідачу), а відповідач
зобов'язується здійснити оплату послуг
на умовах, визначених у цьому договорі.

Факт надання послуг за договором
підтверджується актами виконаних
робіт № 1 від 30 січня 2005 року на суму 432
грн. 00 коп., актом виконаних робіт № 2
від 14 лютого 2005 року на суму 2160 грн. 00
коп., актом виконаних робіт № 4 від 17
березня 2005 року на суму 2448 грн. 00 коп.,
актом виконаних робіт № 6 від 26 квітня
2005 року на суму 2448 грн. 00 коп., актом
виконаних робіт № 7 від 23 травня 2005 року
на суму 2160 грн. 00 коп. та актом виконаних
робіт № 8 від 27 червня 2005 року на суму 237
грн. 75 коп., всього 9885 грн. 75 коп.

Відповідно до п.31. Договорів про
надання послуг розрахунки за послуги
здійснюються покупцем у
безготівковому порядку грошовим
переказом на рахунок постачальника
протягом трьох банківських днів після
дати надходження на реєстраційний
рахунок покупця коштів за відповідним
кодом економічної класифікації
видатків державного бюджету, згідно
рахунків та накладних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що ним зобов'язання за
договорами про надання послуг виконані
в повному обсязі, однак відповідач свої
зобов'язання не виконав і не здійснив
розрахунків за отримані послуги в
повному обсязі через, що у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість у сумі 12 045 грн. 75 коп.

В судовому засіданні та відзиві на
позовну заяву представник відповідача
підтвердив факт заборгованості за
договорами купівлі-продажу на загальну
суму 43 591 грн. 09 коп. та за договорами про
надання послуг на загальну суму 12 045
грн. 75 коп., всього на 55 636 грн. 84 коп. При
цьому пояснюючи, що причиною
заборгованості відповідача стало
обмежене фінансування останнього з 2003
року, яка є бюджетною установою і
фінансується безпосередньо з
Державного бюджету України, у зв'язку з
чим не мала можливості своєчасно
розрахуватись в повному обсязі за
матеріали, продукти харчування та
автопослуги. У разі надходження
фінансування з державного бюджету за
відповідними програмами та кодами
економічної класифікації, колонія,
будучи державною установою може
погашати борги лише поточного року.

Окрім цього факт заборгованості
підтверджується матеріалами справи, а
саме актом звірки взаємних розрахунків
станом на 01.01.2014 року, якій підписаний
та скріплений печатками обох сторін,
відповідно до якого визнана сторонами
загальна сума заборгованості
становить 55 636 грн. 84 коп.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов Договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається; договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати, господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог до
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
Господарським кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт отримання
відповідачем товару та послуг від
позивача підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, зокрема
копіями накладних та актами виконаних
робіт, проте в порушення взятих на себе
зобов'язань та вимог ст.ст. 526, 530 ЦК
України, відповідач не виконав
зобов'язання щодо своєчасної та в
повному обсязі оплати отриманого
товару та послуг, у зв'язку з чим, його
заборгованість перед позивачем
складає 43 591 грн. 09 коп. за отримані
товари та 12045 грн. 75 коп. за отримані
послуги, всього 55 636 7грн. 84 коп.

Відповідачем факт отримання товару та
наявності заборгованості
підтверджується в судовому засіданні
та у відзиві на позовну заяву, а тому
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 55 636 грн. 84 коп.
заборгованості за отриманий товар, суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторонни, також
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї державне мито
незалежно від результатів вирішення
спору. Враховуючи, що відповідач
порушив умови оплати за договорами
купівлі-продажу та надання послуг, з
нього на користь позивача підлягають
стягненню 1827 грн. 00 коп. в рахунок
відшкодування витрат останнього зі
сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Роменської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Сумській області (№ 56) (42073, Сумська
область, Роменський район, с.
Перехрестівка, вул. Чапаєва, 19, код 08565078)
на користь Державного підприємства
«Підприємство Роменської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Сумській області (№ 56)» (42073, Сумська
область, Роменський район, с.
Перехрестівка, вул. Чапаєва, 19, код 08680750)
55 636 грн. 84 коп. заборгованості, 1827 грн. 00
коп. в рахунок відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2014 року

Суддя С.В. Заєць