ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

22.07.2014р.
Справа №917/1007/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пропан Трейд",
пров.Театральний, 4, м. Харків,61057

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім -
Укртатнафта", проїзд Галузевий 4, м.
Кременчук, Полтавська область,39610

про стягнення 188038,41 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

Представники:

від позивача: Редванський О.В. дов.від
02.12.2013 року

від відповідача: Гельман О.Е. дов. №
23ю/23/1 від 26.03.2014 року

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна
заява простягнення 188038,41 грн., за
договором купівлі - продажу № 667/2/2118 від
31.03.2014 року.

19.06.2014 року за вхідним № 7932(канцелярії
суду) представник відповідача
О.Е.Гельман подала відзив на позовну
заяву(а.с.35-103) в якому проти позовних
вимог заперечує та просить відмовити в
задоволенні позову повністю. Суд
поданий відзив з додатками прийняв до
розгляду та долучив до матеріалів
справи.

22.07.2014 року за вхідним № 9511(канцелярії
суду) представник позивача на
виконання вимог ухвали суду подав
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових документів (а.с. 110-114).
Суд подане клопотання з додатками
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи.

22.07.2014 року за вхідним № 9512(канцелярії
суду) директор ТОВ "Пропан Трейд" О.В.
Богачов подав клопотання про
витребування додаткових
документів(а.с. 115-120). Суд подане
клопотання прийняв до розгляду та
відхилив, за безпідставністю, долучив
його до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, а також
достатністю документальних доказів в
матеріалах справи для її розгляду по
суті, суд розглядає справу за наявними
в ній матеріалами відповідно до статті
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши і оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, а також за результатами
оцінки поданих сторонами
господарського процесу доказів, у
нарадчій кімнаті суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог виходячи з
наступного:

31 березня 2014 року між товариством з
обмеженою відповідальністю ТОВ "ПРОПАН
ТРЕЙД" (далі - ТОВ "ПРОПАН ТРЕЙД") та
публічним акціонерним товариством
«УКРТАТНАФТА» (далі - ПАТ
«УКРТАТНАФТА») укладено Договір
купівлі-продажу нафтопродуктів №667/2/2118
(далі -Договір).

За умовами Договору, Покупець ( ТОВ
"ПРОПАН ТРЕЙД") зобов"язується оплатити,
та в строк з 31.03.2014р. по 10.04.2014р. прийняти
Товар на умовах цього Договору, а
Продавець (ПАТ «УКРТАТНАФТА»)
зобов"язується передати Покупцю у
власність Товар - газ вуглеводневий
скраплений паливний для
комунально-побутового споживання СПБТ
ДСТУ 4047-2001.

Відповідно до п. 3.13 Договору
встановлено, що якщо при прийманні
товару буде визнано невідповідність
кількості і/або якості товару даним,
вказаним у супроводжувальних
документах Продавця, Покупець
(вантажоотримувач) зобов'язаний
визвати телеграмою представника
Продавця для складання акту приймання
по якості, Вантажовідправника - по
кількості. Претензії по нестачам
пред'являються до Вантажовідправника.

На виконання зобов"язань 01 квітня 2014р.
ПАТ «УКРТАТНАФТА» на адресу Позивача
(одержувач) було направлено партію
товару залізничним транспортом у
чотирьох залізничних цистернах №77236099,
№57475014, №57475626 (залізнична накладна (МІ)
№43282946) №57472987 (залізнична накладна (МІ)
№43282904) станція призначення - Каховка
Одеської залізниці. Товар, що
поставлявся за залізничними
накладними №43282904, №43282946. оплачений ТОВ
«ПРОПАН ТРЕЙД» попередньою оплатою у
повному обсязі на поточний рахунок ПАТ
«УКРТАТНАФТА», що підтверджується
платіжним дорученням №12646 від 31.01.2014р.

05.04.2014р. партія товару у залізничних
цистернах №77236099, №57475014, №57475626
(залізнична накладна (МІ) №43282946), №57472987
(залізнична накладна (МІ) №43282904)
доставлена на станцію Каховка Одеської
залізниці.

Цього ж дня до Відповідача направлений
лист №05-01/04/14 та телеграма №5 щодо
направлення представника
вантажовідправника для прийняття газу
за кількістю.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що відповідно Розділу
5 Інструкції про порядок приймання,
зберігання, відпуску та обліку газів
вуглеводневих скраплених для
комунально-побутового споживання та
автомобільного транспорту,
затвердженої наказом Міністерства
палива та енергетики України від
03.06.2002р. №332, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24 квітня
2003 р. за N 331/7652, за результатами
приймання газу у зазначених
залізничних цистернах, складений Акт
приймання за кількістю СВГ, що надійшов
залізничним транспортом (типова форм
1-ГС) №2 від 10.04.2014р. Згідно акту
встановлена нестача газу у цистернах:
№77236099 - 12 150 кг, №57475014 - 9 700 кг, №57475626 - 100
кг, загальною вагою: 21 950 кг.

Відповідно до складеного акту
(доповнення до п. 15) представником
Позивача зазначено: «При визуальном
осмотре цистерн технических
повреждений не обнаружено ЗПУ за №БЗ
19022, БЗ19024, БЗ19025 находятся на своих
местах и соответствуют документам.
Визуальных следов механических
повреждений УПУ нет.».

Позивач просить суд стягнути з
відповідача понесені збитки у розмірі
188 038,41 грн., з-розрахунку ціни товару - 8
566,67 грн. з ПДВ за 1 тону, яка встановлена
п.2.2 Договору, про що останньому
направлялася претензія-вимога вих. № 106
від 16.04.2014р.

При винесенні рішення суд враховував
наступне:

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення
перевізних документів накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача. Накладна одночасно є
договором застави вантажу для
забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення, де
видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів
до перевезення договір про перевезення
вантажу вважається укладеним з моменту
проставлення календарного штемпеля
станції відправлення в оформленій
паперовій накладній або з моменту
накладення електронного цифрового
підпису працівником залізниці в
електронній накладній.

Факт укладення договору перевезення
ТОВ «Торговий дім - Укртатнафта» із
Південною залізницею підтверджується
залізничною накладною № 43282946 від 01.04.2014
року.

У відповідності до підпункту d) п. 4.1.1
Договору ТОВ «Торговий дім -
Укртатнафта» вважається таким, що
належним чином виконало свої обов'язки
в частині надання послуг по оформленню
і відвантаженню нафтопродуктів з
моменту приймання вантажу до
перевезення. Момент приймання вантажу
визначається відміткою залізниці в
квитанції про приймання вантажу.

Згідно з Договором ПАТ
«Укртатнафта» здійснює передачу
нафтопродукту ТОВ «Торговий дім -
Укртатнафта» шляхом завантаження в
залізничні цистерни.

У відповідності до технології наливу
нафтопродуктів на естакаді наливу ПАТ
«Укртатнафта» після комісійного
огляду та вимірювання (при
необхідності) маси нафтопродуктів
об'ємно-масовим методом завантажених
вагоно-цистерн вони залюковуються та
опломбовуються в присутності
прийомоздавальника ст. Кагамлицька та
стрільця ВОХР. При цьому складається
відомість запірно-пломбувальних
пристроїв (ЗПП).

Після вказаних процедур залюковані та
опломбовані вагоно-цистерни 77236099, 57475014,
57475626 були зважені на електронних вагах
вантажопідйомністю 200 тонн, а саме -
ваги тензометричні, SCALEX-2000, повірені у
встановленому порядку, що
підтверджується технічним паспортом
засобу ваговимірювальної техніки
(копія додається).

Факт відповідності маси газу,
зазначеної в перевізних документах,
масі фактично завантаженій ПАТ
«Укртатнафта» у вагоно-цистерни №
77236099, 57475014, 57475626, підтверджується також
відвантажувальною відомістю від 01.04.2014
р. та квитанцією зважування від 01.04.2014
на електронних вагах
вантажопідйомністю 200 тонн.

19.06.2014 р. відповідачем надані належним
чином завірені копії листа
Відокремленого підрозділу «Станція
Кременчук» ДП «Південна залізниця» №
698 від 08.04.2014, довідки №1301 з Книги обліку
контрольних зважувань та перевірки
кількості вантажу у вагоні ф. ГУ-78, які
свідчать про відповідність в межах
допустимих відхилень (+/- 5%) маси газу у
цистернах №57475014, 77236099 масі, вказаній у
залізничній накладній, що підтверджує
факт належного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором №10118
(2088/10/2119) від 01 липня 2011 року між
відповідачем та ПАТ «Укртатнафта» щодо
оформлення та відвантаження СВГ.

Контрольне зважування цистерн було
здійснено по станції Кременчук, тобто
під час перевезення вантажу залізницею
(відвантаження було проведено на
станції Кагамлицька), що виключає факт
порушення Відповідачем своїх
зобов'язань з відвантаження СВГ.

Відповідно до наданої копії акту №2 за
формою № 1-ГС від 10.04.2014 р. прямо
зазначено, що нестача газу виникла під
час перевезення цистерн залізницею.

Згідно з п. 113 Статуту залізниць за
незбереження (втрату, нестачу, псування
і пошкодження) прийнятого до
перевезення вантажу, багажу,
вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з незалежних від них причин.

Представником відповідача надано суду
лист №698 від 08.04.2014 та довідка №1301 з
Книги обліку контрольних зважувань та
перевірки кількості вантажу у вагоні ф.
ГУ-78 Відокремленого підрозділу
«Станція Кременчук» ДП «Південна
залізниця» про контрольне зважування
цистерн №57475014, 77236099, в яких зазначено,
що маса газу, вказана в залізничній
накладній, в межах допустимого
відхилення (+/- 0,5%) відповідає фактичній
масі газу, визначеній контрольним
зважуванням.

У висновку комісії (представників
Позивача і Відповідача), яка приймала
СВГ, що надійшло у спірних цистернах, по
акту за формою № 1-ГС від 10.04.2014 р., прямо
зазначено, що нестача газу виникла при
перевезенні цистерн залізницею.

Відповідно до частини 3 ст. 147
Господарського кодексу України збитки,
завдані суб'єкту господарювання
порушенням його майнових прав
громадянами чи юридичними особами, а
також органами державної влади чи
органами місцевого самоврядування,
відшкодовуються йому відповідно до
закону. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди (п. 4 місцевогост. 611 Цивільного
кодексу).

Згідно із ст. 218 Господарського кодексу
України підставою для
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин, у т.ч. у вигляді
відшкодування збитків, є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною (ст. 224
Господарського кодексу України).

Статтею 225 Господарського кодексу
України встановлено, що до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включається, зокрема
неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною. Учасник господарських
відносин, який вчинив господарське
правопорушення, зобов'язаний вжити
необхідних заходів щодо запобігання
збиткам у господарській сфері інших
учасників господарських відносин або
щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб'єктам, -
зобов'язаний відшкодувати на вимогу
цих суб'єктів збитки у добровільному
порядку в повному обсязі, якщо законом
або договором сторін не передбачено
відшкодування збитків в іншому обсязі.
Сторона, яка порушила своє зобов'язання
або напевно знає, що порушить його при
настанні строку виконання, повинна
невідкладно повідомити про це другу
сторону. У протилежному випадку ця
сторона позбавляється права
посилатися на невжиття другою стороною
заходів щодо запобігання збиткам та
вимагати відповідного зменшення
розміру збитків (ст. 226 Господарського
кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України
визначено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування; збитками є витрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), а також доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).

Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання згідно із частинами 2 та 3
ст. 623 Цивільного кодексу України,
доказується кредитором. Збитки
визначаються з урахуванням ринкових
цін, що існували на день добровільного
задоволення боржником вимоги
кредитора у місці, де зобов'язання має
бути виконане, а якщо вимога не була
задоволена добровільно, - у день
пред'явлення позову, якщо інше не
встановлено договором або законом. Суд
може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення.

Підставою для настання
цивільно-правової відповідальності за
завдання збитків є правопорушення, що
включає в себе певні елементи, а саме:
шкоду, протиправність поведінки особи,
яка заподіяла шкоду; причинний зв'язок
між ними; вину. Відсутність хоча б
одного елемента складу правопорушення
виключає настання відповідальності.
Отже, для застосування деліктної
відповідальності до відповідачів
необхідною умовою є наявність складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки особи, шкоди,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою і шкодою, вини особи, яка
заподіяла шкоду.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Відповідно до правових позицій,
викладених у п. 1.3 роз'яснення президії
Вищого господарського суду України від
30.03.1995р. № 02-5/218 (зі змінами та
доповненнями) на позивача покладений
обов'язок доведення факту невиконання
або неналежного виконання
зобов'язання, прямого причинного
зв'язку між порушенням зобов'язання і
завданими збитками та їх розмір.

З огляду на вищезазначене, можна
зробити висновок, що відшкодуванню
підлягають завдані збитки, тобто
збитки, причиною яких є порушення
зобов'язання, якого припустився
боржник, в даному випадку - ТОВ
«Торговий дім - Укртатнафта». Тобто, між
порушенням та збитками має бути
причинний зв'язок. За відсутністю
такого зв'язку збитки не
відшкодовуються. При вирішенні питання
про наявність чи відсутність
причинного зв'язку слід враховувати, що
необхідно виявляти зв'язок між саме
порушенням зобов'язання та шкідливими
наслідками (збитками), а не між діями
(бездіяльністю) боржника взагалі та
збитками.

Позивачем не доведено, що Відповідачем
порушено будь-яке зобов'язання щодо
відвантаження СВГ, а відтак Позивачем
не доведено факт передачі Відповідачем
перевізнику СВГ в кількості, меншій,
ніж зазначено у перевізних документах.

В зв'язку з викладеним, позовні вимоги
визнаються судом необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються
відповідно до ст. 44, частини 5 ст. 49 ГПК
України, на позивача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 32-33,43,49,82-85 ГПК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

СУДДЯ
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 29.07.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.