ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.14р. Справа № 904/3555/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ХДІ страхування", м.Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед",
м.Дніпропетровськ

про відшкодування шкоди у розмірі 7 391,64
грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача:Миколайчук С.В.,
представник за довіреністю № б/н від
09.09.13р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ХДІ
страхування" (далі-позивач) 26.05.14р.
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед" (далі -
відповідач) про відшкодування шкоди у
розмірі 7391,64 грн.

Ухвалою господарського суду від 27.05.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 19.06.14р.

Ухвалою господарського суду від 19.06.14р.
відкладено розгляд справи на 08.07.14р.

Ухвалою господарського суду від 08.07.14р.
відкладено розгляд справи на 28.07.14р.

10.07.14р. до суду від позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з тим, що повноважний
представник позивача має бути
обов'язково присутнім на черговому
слуханні по справі № 521/8921/13-ц в
Малиновському районному суді м. Одеси.

28.07.14р. повноважний представник
позивача у судове засідання не
з'явився, але до суду від позивача
надійшли додаткові письмові пояснення
по суті заявлених позовних вимог,
клопотання про долучення до матеріалів
справи витребуваних судом документів,
клопотання про слухання справи без
участі повноважного представника
позивача за наявними матеріалами у
справі.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача заявлені позовні вимоги не
визнав та просив суд відмовити
позивачу в їх задоволенні у повному
обсязі.

Господарський суд вважає за можливе
розглянути справу у даному судовому
засіданні без участі повноважного
представника позивача за наявними в
ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.07.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення повноважного
представника відповідача, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.12р. позивач та ОСОБА_2
(далі-страхувальник), уклали договір
№602-000520-82 добровільного страхування
автотранспорту (КАСКО).

Згідно умов вищезазначеного
договору страхування позивач
зобов'язувався у випадку пошкодження
застрахованого автомобіля "Хундай",
державний номер НОМЕР_1, 2011 року
випуску, виплатити страхове
відшкодування страхувальнику у
розмірі фактичної матеріальної шкоди з
вирахуванням франшизи.

29.08.12р. в м. Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля "Хундай", державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3.

Відповідно до Постанови
Вільногірського районного суду
Дніпропетровської області від 22.11.12 р.
дана ДТП сталася з вини ОСОБА_3, в
наслідок порушення ПДР України та було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Як зазначає позивач, в результаті
цієї дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль "Хундай", державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, отримав
механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту №153/12 від
11.09.12р. вартості відновлюваного
ремонту, завданого власнику автомобіль
"Хундай", державний номер НОМЕР_1
складає 9 277,40 грн.

На виконання своїх договірних
зобов'язань позивач перерахувала кошти
ТОВ "Едем-Авто" на ремонт автомобіля
страхувальнику, в розмірі 7 391,64 грн., що
підтверджує платіжне доручення № 6763
від 09.10.12р.

Відповідальність ОСОБА_3, перед
третіми особами застрахована у
відповідача, що підтверджує поліс
АВ/6262152.

29.07.13р. позивач направив на адресу
відповідача претензію на виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу. Направлену претензію
відповідач отримав 06.08.13р., що
підтверджує повідомлення про вручення
поштового відправлення. Але, як
зазначає позивач, відповідач претензію
залишив без відповіді та задоволення, у
зв'язку з чим позивач був вимушений
звернутися з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути з відповідача
відшкодування завданої матеріальної
шкоди у розмірі 7 391,64 грн.

Відповідач заявлені позовні
вимоги не визнав та просив суд
відмовити позивачу в їх задоволенні у
повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідач зазначає про те, що у
позовній заяві зазначено, що
дорожньо-транспортна пригода
відбулася 29.09.12р., тоді як жодними
наданими до позову копіями документів
зазначене не підтверджено.

Крім того, відповідач звертає
увагу суду на ту обставину, що
відповідно однією із підстав звернення
до господарського суду, виходячи із
змісту позовної заяви, є договір
добровільного страхування № 06-000855-83
від 14.03.12р. У додатках до позовної заяви
зазначеного договору не надано, отже
незрозуміло, на якій підставі
позивачем сплачено страхове
відшкодування.

Як зазначає відповідач,
відповідно до наданого у додатках до
позовної заяви договору добровільного
страхування № 602-000520-83 під час
укладання договору додаткове
обладнання не страхувалося. Так,
відповідно до рахунку № БСЕ0006034 від
29.08.12 р. було здійснено відновлювальний
ремонт у тому чисті і додаткового
обладнання - придбання та поклейка
захисної плівки на загальну суму 365,00
грн. Зазначені витрати не покриваються
договором № 602-000520-83, а тому є
компромісною виплатою позивача, яка не
підлягає відшкодуванню.
Компромісність виплати
підтверджується також і звітом № 153/12,
відповідно до якого зазначені
відновлювально-ремонтні роботи
додаткового обладнання не передбачені.

Відповідач посилаючись на ст. 12
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" зазначає про те,
що страхове відшкодування завжди
зменшується на сума франшнза.
Відповідно полісу № АВ/6262152 франшиза
складає 1000 грн. Відповідно сума
страхового відшкодування повинна
зменшитися на 1 000 грн.

Дослідивши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення
повноважного представника
відповідача, оцінивши надані докази в
їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Статтею 990 Цивільного кодексу України
та ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
страхування" передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166
Цивільного кодексу України).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом (ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу
України).

Тобто, якщо страхувальник або водій,
який спричинив ДТП, повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у цьому законі, до
страховика, що виплатив страхове
відшкодування потерпілій та
застрахованій ним особі, переходить
право регресного позову до страховика,
який застрахував відповідальність
особи, що спричинила
дорожньо-транспортну пригоду.

Оскільки позивач виплатив страхове
відшкодування страхувальнику, до
позивача переходить право вимоги до
особи, відповідальної за завдані
страхувальнику збитки, тобто до
відповідача, який виступав страховиком
цивільно-правової відповідальності,
винної у скоєнні ДТП особи, у межах
виплаченого і не погашеного страховою
компанією страхового відшкодування.

На час розгляду справи відповідач не
відшкодував позивачу завдану шкоду,
чим порушив права позивача.

Доводи відповідача щодо дати
дорожньо-транспортної пригоди та
номеру договору добровільного
страхування до уваги судом не
приймаються, оскільки це є технічними
помилками при написанні позовної
заяви. Відповідно до документів
доданих до позовної заяви, суд має
можливість розглянути справу по суті.
Крім того, відповідач не заперечував
факту ДТП, а лише був не згоден з сумою у
розмірі 365,00 грн.

Господарський суд також не бере до
уваги твердження відповідача про те, що
сума страхового відшкодування повинна
зменшитися на 1000 грн. франшизи,
оскільки при проведенні розрахунку
позивач врахував фрашшизу у розмірі 2%,
що в грошовому еквіваленті дорівнює 2
574,00 грн.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 979, 990, 993, 11166, 1191
Цивільного кодексу України, ст.ст. 16, 25,
27 Закону України "Про страхування",
ст.ст. 4, 32-34, 49, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Дніпроінмед" (49005, м.Дніпропетровськ,
вул. Сімферопольська, буд. 21, кім. 307, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "ХДІ
страхування" (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд.102, ) відшкодування завданої
матеріальної шкоди у розмірі 7 391,64 грн.
(сім тисяч триста дев'яносто одну грн. 64
коп.) та судові витрати у вигляді
судового збору у розмірі 1827 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 29.07.14р.

Суддя Н.Е. Петренко