ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 червня 2014 року Справа № 905/7109/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Волковицької Н.О.,
суддів:Бакуліної С.В., Грейц К.В.,
Добролюбової Т.В., Мачульського
Г.М.,розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Катерпіллар Файненшл Україна"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 24.04.2014у
справі№ 905/7109/13за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Наутілус"до1) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 2) Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Катерпіллар Файненшл
Україна"пророзірвання договору
лізингу та стягнення лізингових
платежів на суму 2 270 699, 30 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 10.12.2013 у справі
№905/7109/13 позовні вимоги задоволені
частково; розірвано договір
фінансового лізингу №UA46L-08-01 від 27.08.2008,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Катерпіллар
Файненшл Україна" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Наутілус";
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Катерпіллар
Файненшл Україна" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наутілус" лізингові
платежі в розмірі 2 270 699,30 грн; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 у справі
№905/7109/13 рішення Господарського суду
Донецької області від 10.12.2013 у справі
№905/7109/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.04.2014 у справі №905/7109/13
судові рішення попередніх інстанцій
залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Катерпіллар
Файненшл Україна" звернулось із заявою
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 24.04.2014 у справі № 905/7109/13, в
якій просить скасувати рішення
Господарського суду Донецької області
від 10.12.2013, постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
12.10.2014, постанову Вищого господарського
суду України від 24.04.2014 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 15.01.2014
у справі №910/8206/13, мотивовано
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити в допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з наступних підстав.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судового рішення може бути
подана виключно на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 статті 11116 ГПК України)
матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Звертаючись з заявою, заявник
посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції статті 7 Закону України "Про
фінансовий лізинг". Відповідно до
статті 7 Закону України "Про фінансовий
лізинг" лізингоодержувач має право
відмовитися від договору лізингу в
односторонньому порядку, письмово
повідомивши про це лізингодавця, у разі
якщо прострочення передачі предмета
лізингу становить більше 30 днів, за
умови, що договором лізингу не
передбачено іншого строку.
Лізингоодержувач має право вимагати
відшкодування збитків, у тому числі
повернення платежів, що були сплачені
лізингодавцю до такої відмови.

У постанові від 24.04.2014 у справі №905/7109/13
суд касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
про наявність підстав для розірвання
договору та стягнення з відповідача-2
лізингових платежів. При цьому, суд
касаційної інстанції виходив зі
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин, що відповідно до
умов договору позивач сплатив повну
вартість предмету лізингу, однак, не
зважаючи на звернення позивача про
передачу предмету лізингу у власність,
відповідач допустив прострочення
передачі предмету лізингу понад 30 днів
(останній платіж - 01.03.2013, лист з вимогою
передати предмет лізингу - 19.04.2013).

Водночас у постанові від 15.01.2014 у справі
№910/8206/13 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для задоволення позову щодо
стягнення лізингових платежів.

При цьому, суд касаційної інстанції
виходив зі встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи,
що: позивачем сплачені встановлені
договором лізингові платежі та на
виконання умов договору фінансового
лізингу відповідачем передано
позивачу предмет лізингу, що
підтверджується підписаним сторонами
та третьою особою акт
приймання-передачі; відсутні докази
відмови позивача від договору
фінансового лізингу так як з листів
вбачається, що мова йде про інші
договори; відсутне прострочення
поставки предмету лізингу.

З наведеного вбачається, що відповідні
правові висновки, покладені в основу
згаданих постанов суду касаційної
інстанції, не можна розцінювати як
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
оскільки при їх прийнятті суд
касаційної інстанції виходив з різних
фактичних обставин справи.

З огляду на зазначене відсутні
передбачені статтею 11116 ГПК України
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Катерпіллар
Файненшл Україна" у допуску справи №
905/7109/13 до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддяН.Волковицька Судді:
С.Бакуліна К.Грейц Т.Добролюбова
Г.Мачульський