м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/8855/14 30.07.14
За позовомПублічного акціонерного
товариства "Київгаз"до Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація-103 Голосіївського
району"третя особаКомунальне
підприємство "Головний
інформаційно-обчислювальний
центр"простягнення 418 525,00 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Лебедєв Ю.В. -
представник за дов.;
від відповідача: Притула Г.Ю. -
від третьої особи: не з'явились
Рішення прийняте 30.07.2014, у зв'язку з
оголошенням перерви 09.07.2014 на 30.07.2014.

У судовому засіданні 30.07.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-103
Голосіївського району" про стягнення
заборгованості 377 431,08 грн. за
договором №130401 від 01.01.2005, з яких:
основний борг 351 488,05 грн., 3 % річних - 13
546,43 грн., інфляційні нарахування - 12 396,60
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач відповідно до умов Договору
№130401 від 01.01.2005 не належним чином
виконав свої зобов'язання, що стало
підтставою для звернення з позовом про
стягнення боргу, 3 % річних, інфляційних
втрат.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 порушено провадження
по справі №910/8855/14, розгляд справи
призначено на 04.06.2014.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014, у зв'язку з перебуванням судді
Літвінової М.Є. на лікарняному, справу
передано на розгляд судді Мельнику В.І.

Ухвалою від 04.06.2014 справу прийнято до
провадження судді Мельника В.І.

У зв'язку з виходом судді Літвінової
М.Є. з лікарняного, розпорядженням в.о.
Голови господарського суду міста Києва
від 16.06.2014, справу передано для розгляду
судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою від 16.06.2014 справу №910/8855/14
прийнято до провадження судді
Літвінової М.Є., розгляд призначений на
16.06.2014.

Ухвалою від 16.06.2014 залучено до участі у
справі третю особу Комунальне
підприємство "Головний
інформаційно-обчислювальний
центр"КМДА та відкладено розгляд
справи на 09.07.2014.

В судовому засіданні 09.07.2014 оголошено
перерву на 30.07.2014.

04.07.2014 позивач звернувся до суду із
заявою про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 418 525,00 грн., з
яких: сума основного боргу - 365 511,52 грн., 3
% річних - 14 669,95 грн., інфляційні втрати -
38 343,53 грн.

Судом прийнята заява про збільшення
позовних вимог до розгляду.

У відзиві на позов відповідач
заперечив проти заявлених позовних
вимог та зазначив, що борг який виник на
підставі договору №130401 від 01.01.2005 є
заборгованістю споживачів, мешканців
житлових будинків. Відповідач
повідомив суд, що вживає всіх заходів
для забезпечення своєчасної оплати за
спожитий газ мешканцями житлових
будинків шляхом стягнення
заборгованості в судового порядку,
тому відповідач виконує свої
зобов'язання відповідно до умов
договору в повному обсязі.

08.07.2014 від третьої особи надійшли
письмові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 30.07.14, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2005 між Відкритим акціонерним
товариством "Київгаз",
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Київгаз", далі
-позивач) та ЖЕО-103 КП "Голосіїво-житло"
(правонаступником якого є відповідач,
далі - відповідач) укладений договір №
130401 (далі -договір).

Відповідно до умов договору позивач
зобов'язався постачати природний газ,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт газопроводів, газового
обладнання житла, яке знаходиться на
балансі або в оперативному
розпорядження відповідача, перелік
якого зазначається в додатку №1 до
договору, а відповідач зобов'язався
забезпечувати надходження грошових
коштів мешканців -безпосередніх
споживачів газу за діючими тарифами
(п.п. 1.1., 2.9. договору).

Згідно із п.п. 2.9., 2.10. договору на
відповідача, якщо він користується
послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення
платежів, покладений обов'язок
щомісячно до 10 числа наступного за
звітнім місяця, забезпечувати
надходження до транзитного рахунку
ГІОЦ грошових коштів мешканцям квартир
- безпосередніх споживачів газу за
діючими тарифами, або до 10 числа
наступного за звітнім місяця
перераховувати на рахунок
постачальника суму, які сплатили
мешканці квартир за спожитий природний
газ.

Суми коштів, які надійшли від
уповноважених установ та організацій
по відшкодуванню втрат за наданні
пільг та субсидій з оплати природного
газу перераховувати постачальнику
протягом 3-х банківських днів з дня
отримання.

У разі нездійснення окремими
мешканцями квартир до 10 числа кожного
наступного за звітним місяця
нарахованих їм платежів, або у разі не
надходження коштів по відшкодуванню
пільг та субсидій по оплаті за газ,
відповідач повинен вжити всіх
необхідних заходів для забезпечення
оплати за спожитий газ мешканцями
квартир та уповноваженими установами
та організаціями по відшкодуванню
пільг та субсидій, а саме шляхом
стягнення заборгованості з боржників
через суд.

На виконання умов договору в період з
березня 2011 року по березень 2014 року,
позивач передав, а відповідач прийняв
природний газ, про що свідчать акти
передачі-приймання природного газу,
підписані повноважними представниками
сторін та скріплені печатками без
зауважень, а саме: від 31.03.2011 на суму 131
216, 09 грн., від 30.04.2011 на суму 132 833,63 грн.,
від 31.05.2011 на суму 129 497, 50 грн., від 30.06.2011 -
128 795,18 грн., від 31.07.2011 - 129 219,70 грн., від
31.08.2011 - 126 855,72 грн., від 30.09.2011 - 137 538, 22
грн., від 31.10.2011 - 132 523,59 грн., від 30.11.2011 - 128
585, 93 грн., від 31.12.2011 - 126 497, 66 грн., від
31.01.2012 - 128 221,52 грн., від 29.02.2012 - 127 078,78 грн.,
від 31.03.2012 - 126 962,66 грн., від 30.04.2012 - 126 730, 69
грн., від 31.05.2012 - 128 871,45 грн., від 30.06.2012 - 127
514,94 грн., від 31.07.2012 - 127 349,85 грн., від
31.08.2012 - 127 068,53 грн., від 30.09.2012 - 123 386, 25
грн., від 31.10.2012 - 126 430, 46 грн., від 30.11.2012 -
139 349,01 грн., від 31.12.2012 - 132 746,50 грн., від
31.01.2013 - 112 609,97 грн., від 28.02.2013 - 112 218,25 грн.,
від 31.03.2013 - 111 481,71 грн., від 30.04.2013 - 108 204,26
грн., від 31.05.2013 - 106 733,32 грн. , від 30.06.2013 -
212 612,40 грн., від 31.07.2013 - 103 428,91 грн., від
31.08.2013 - 103 993,16 грн., 30.09.2013 - 146 314, 01 грн.,
від 31.10.2013 - 103 337,80 грн., від 30.11.2013 - 102 258,73
грн., від 31.12.2013 - 101 072,71 грн., від 31.01.2014 - 101
076,08 грн., від 31.03.2014 - 101 200,27 грн., від
28.02.2014 - 101 085,17 грн.

З наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що позивачем за
спірний період згідно умов договору
нарахована сума в розмірі 4 572 900,61
відповідачем сплачено 4 207 389, 09 грн.
(зараховано на рахунок по формі КП
"ГІОЦ", пільги та субсидії, знижка).

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу
України встановлює, що майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, в
силу зобов'язання одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, умов договору а
за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч.1 ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно до 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту. Згідно ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Позивач за період з березня 2011 року -
березень 2014 року згідно умов договору
та актів передачі-приймання, передав
відповідачу газ на загальну суму 4 572
900,61 грн. За поставлений позивачем газ
за вказаний період та в квітні 2014 року,
відповідач сплатив лише частково у
сумі 4 207 389,09 грн. (зараховано на рахунок
по формі КП "ГІОЦ", пільги та субсидії,
знижка). Отже, не сплаченою залишилась
заборгованість у сумі 365 511, 52 грн.
Наявна сума заборгованості
відповідачем не спростована належними
доказами.

В матеріалах справи наявні підписані
сторонами акт звірки
взаєморозрахунків, станом на 30.04.2013,
станом на 31.05.2013, станом на 31.03.2013, станом
на 28.02.2013, станом на 31.01.2013, станом на
31.12.2012, станом на 30.09.2012, станом на 31.08.2012.

Таким чином, суд перевірив розрахунок
позивача та дійшов висновку про його
обґрунтованість, згідно з яким у
відповідача наявна заборгованість в
розмірі 365 511,52 грн., яка виникла з 11.05.2011
по 11.05.2014, та в цій частині позовні
вимоги є законними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми боргу, позивач також
просив суд у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання грошового
зобов'язання щодо оплати за отриманий
газ та у відповідності до ст. 625
Цивільного кодексу України стягнути з
відповідача 3% річних з 11.06.2011 по 02.07.2014
розмірі 114 669,95 грн., та інфляційні
втрати у розмірі 38 343,53 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати
останнім 3% річних від простроченої
суми, перевіривши здійснений позивачем
розрахунок поданий до суду, дійшов
висновку про його обґрунтованість. З
розрахунку вбачається, що розмір 3 %
річних становить 14 669,95 грн.

Розмір інфляційних нарахувань
заявлений позивачем підлягає
задоволенню - 38 343,53 грн.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
відповідачем не було подано належних
та переконливих доказів в заперечення
заявленого позову про стягнення
заборгованості по сплаті вартості за
поставлений газ.

Суд звертає увагу, що доводи та
заперечення викладені у відзиві на
позов не знайшли свого підтвердження
під час розгляду справи, зокрема щодо
вжиття всіх заходів для забезпечення
своєчасної оплати за спожитий газ
споживачами, враховуючи, що п. 2.10
Договору цей обов'язок покладений на
відповідача.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню в в частині
суми основного боргу - 365 511,52 грн., 3 %
річних у розмірі 14 669,95 грн. та
інфляційні втрати - 38 343,53 грн.

Витрати по сплаті судового збору
згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32. 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-105
Голосіївського району" (01033, м. Київ, вул.
Тарасівська, 2, код 26385486) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 4 Б,
код 03346331) суму основного боргу у
розмірі 365 511,52 грн. (триста шістдесят
п'ять тисяч п'ятсот одинадцять гривень
52 коп.), 3 % річних - 14 669,95 грн.
(чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят
дев»ять гривень 95 коп.), інфляційні
втрати - 38 343,53 грн. (тридцять вісім тисяч
триста сорок три гривні 53 коп.) та 8 370, 50
грн. (вісім тисяч триста сімдесят
гривень 50 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 31.07.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова