Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
УХВАЛА

"29" липня 2014 р.
Справа № 927/909/13

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Схід
Інвест»,

вул. Лутугінська, 1, м.
Луганськ, 91007

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Комунальне
підприємство «Чернігівбудінвест»
Чернігівської міської ради,

проспект Миру, 263, м.
Чернігів, 14007

Відповідач: Чернігівська міська рада,

вул. Магістратська, 7, м.
Чернігів, 14000

Третя особа-1, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Виконавчий комітет
Чернігівської міської ради,

вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000

Третя особа-2, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Фонд комунального
майна Чернігівської міської ради,

вул. Мстиславська, 8, м.
Чернігів, 14000

предмет спору: про визнання недійсним
п.2.2 п.2 рішення 32 сесії 6 скликання
Чернігівської міської ради «Про
надання згоди на передачу у комунальну
власність територіальної громади м.
Чернігова житлового фонду та об'єктів
соціальної інфраструктури» від 07.06.2013р.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Вереша Р.В. представник
довіреність від 21.01.2014р.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи на стороні позивача:
Сулим Л.Л. юрисконсульт довіреність від
03.02.2014р.

Від третьої особи-1 на стороні
відповідача: не з'явився

Від третьої особи-2 на стороні
відповідача: Неговська О.М. головний
спеціаліст-юрисконсульт довіреність
№7-4/7 від 10.01.2014р.

Позивачем подано позов про визнання
недійсним п.2.2 п.2 рішення 32 сесії 6
скликання Чернігівської міської ради
«Про надання згоди на передачу у
комунальну власність територіальної
громади м. Чернігова житлового фонду та
об'єктів соціальної інфраструктури»
від 07.06.2013р.

Постановою Вищого господарського
суду України від 14.05.2014р. у справі
№927/909/13 скасовано рішення
господарського суду Чернігівської
області від 26.09.2013р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013р. у
справі №927/909/13. Справу №927/909/13 передано
на новий розгляд до господарського
суду Чернігівської області.

Відповідно до автоматизованого
розподілу справ між суддями від 30.05.2014р.
справу №927/909/13 передано на розгляд
судді Книш Н.Ю.

Згідно ухвали від 02.06.2014р. суддею Книш
Н.Ю. прийнято справу №927/909/13 до
розгляду.

Представником позивача були подані
письмові пояснення від 11.06.2014р., від
19.06.2014р., від 21.07.2014р., в яких зазначено,
що при винесенні оскаржуваного рішення
Чернігівська міська рада в
мотивувальній частині послалась на
норми чинного законодавства п.51 ч.1 ст.26,
ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве
самоврядування» та ч.4 ст.78 ГК України,
які жодним чином не регулюють дані
відносини, що оскаржуване рішення не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства і прийнято всупереч
наданим відповідачу повноваженням,
листу позивача №03 від 10.01.2013р. та умовам
договору про пайову участь у створенні
і розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Чернігова
від 19.12.2011р. зі змінами та доповненнями.
Позивач стверджує, що спірне рішення
прийнято відповідачем з порушенням
ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування»,
ст.4-1 п.п.4.3 п.4 Положення про передачу
об'єктів соціальної інфраструктури,
оскільки позивач не надавав пропозицій
та згоди на безоплатну передачу
дитячого майданчика з волейбольним
полем на вільній від забудови
земельній ділянці у комунальну
власність м. Чернігів. Позивач
наголошує, що за дорученням
відповідача №39 від 09.08.2012р., позивач
виступив інвестором зазначеного
об'єкту при умові, що відповідач
зарахує витрати позивача по
будівництву та облаштуванню дитячого
майданчика як внесок до цільового
фонду розвитку інженерно-транспортної
та соціальної інфраструктури. Окрім
того, позивач зазначає, що між ним та
виконкомом відповідача було укладено
додаткову угоду №2 до договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Чернігова від
10.08.2012р., якою виклали п.3.1 договору в
наступній редакції: «Забезпечити
цільове використання коштів
перерахованих стороною-2 до цільового
фонду розвитку інженерно-транспортної
та соціальної інфраструктури міста
Чернігів (надалі - цільовий фонд).
Зарахувати витрати сторони-2 по
будівництву та облаштуванню дитячого
майданчика з волейбольним полем на
вільній від забудови земельній ділянці
між будинками №37 та №33 по вул.Генерала
Бєлова в м. Чернігові як внесок до
цільового фонду розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Чернігів».

У поданому поясненні від 19.06.2014р. третя
особа на стороні позивача зазначила, що
відповідач прийняв оскаржуване
рішення всупереч Додатковій угоді №2
до договору про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Чернігова від 10.08.2012р.
та чинному законодавству України, що
порушує права та законні інтереси
позивача та просив суд задовольнити
позовну заяву позивача.

Від відповідача надійшли письмові
пояснення №118 від 01.07.2014р., в яких
звернув увагу суду на раніше подані
письмові пояснення Чернігівської
міської ради в суді першої, апеляційної
та касаційної інстанції при розгляді
відповідного позову ТОВ «Луганськ-Схід
Інвест» щодо відсутності жодного права
чи законного інтересу, який би було
порушено при прийнятті п.2.2 п.2 рішення 32
сесії 6 скликання Чернігівської
міської ради «Про надання згоди на
передачу у комунальну власність
територіальної громади м. Чернігова
житлового фонду та об'єктів
інфраструктури» від 07.06.2013р. Відповідач
зазначив, що положеннями ч.1 ст.40 ЗУ «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що порядок залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до Закону.
Чернігівською міськрадою 25.12.2009р. було
прийнято рішення «Про внесення змін до
положення про цільовий фонд розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста», відповідно до
якого Положення про цільовий фонд було
прийнято в новій редакції. Положення ЗУ
«Про планування та забудову
території», що був чинний на момент
прийняття рішення міської ради «Про
внесення змін до Положення про
цільовий фонд розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста» від 25.12.2009р., не
передбачали можливості зменшення
розміру пайової участі замовника,
такої можливості не передбачено і
відповідним Положенням. Рішення
Чернігівської міської ради від 25.12.2009р.
«Про внесення змін до Положення про
цільовий фонд розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста» на даний час є
чинним, відповідні зміни до нього щодо
можливості зарахування у розмір
пайової участі побудованих змовником
об'єктів інфраструктури з врахуванням
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» не вносились. Крім того,
відповідач зазначив, що ТОВ
«Луганськ-Схід Інвест» не зверталось
до виконкому Чернігівської міськради з
вимогою проведення перерахунку
пайової участі в будівництві
багатоквартирного житлового будинку
по вул.Генерала Белова,29-а в м.
Чернігові та відповідного зарахування
вартості будівництва волейбольного
майданчика, що позивачем не надало
доказів понесення витрат на
спорудження зазначеного об'єкту, а
відповідні документи (експертний звіт
від 01.10.2012р., проектно-кошторисна
документація на майданчик, довідки
товариства про балансову вартість,
звіти техобстеження) складені вже
після укладання відповідної
додаткової угоди №2 від 10.08.2012р. до
договору від 19.12.2011р.

Представник третьої особи-2 на стороні
відповідача в судовому засіданні
19.06.2014р. надав клопотання про залучення
документів до матеріалів справи, в т.ч.
пояснення від 12.06.2014р., яке задоволено
судом, документи долучені до
матеріалів справи. У поясненні третя
особа-2 на стороні відповідача проти
позову заперечувала та зазначила, що
від ТОВ «Луганськ Схід-Інвест» до
міського голови надійшов лист про
прийняття у комунальну власність
збудованого дитячого майданчика з
волейбольним полем на вільній від
забудови земельній ділянці по
вул.Генерала Бєлова в м. Чернігові, що
на виконання цього листа в межах
повноважень фондом комунального майна
надано відповідь (№7-5 від 18.02.2013р.) та
підготовлено проект рішення міської
ради про згоду щодо передачі цих
об'єктів, що у фонду комунального майна
відсутні повноваження щодо
зарахування витрат позивача по
будівництву та облаштуванню дитячого
майданчика як внеску до цільового
фонду розвитку інженерно-транспортної
та соціальної інфраструктури.

Представники позивача, третьої
особи на стороні позивача та третьої
особи-2 на стороні відповідача в
судовому засіданні 29.07.2014р. надали
клопотання про нездійснення технічної
фіксації судового процесу, які
задоволені судом та долучені до
матеріалів справи.

Від відповідача заяв та клопотань до
суду не надходило. Повноважного
представника в судове засідання
відповідач не направив, витребуваних
судом документів не надав. Ухвала про
відкладення розгляду справи від
22.07.2014р. отримана відповідачем, що
підтверджується поштовим
повідомленням № 472.

Від третьої особи-1 на стороні
відповідача заяв та клопотань до суду
не надходило. Повноваженого
представника в судове засідання третя
особа-1 на стороні відповідача не
направила, витребуваних судом
документів не надала. Ухвала про
призначення розгляду справи від
02.06.2014р. направлена на адресу третьої
особи-1 на стороні відповідача, вказану
у позовній заяві, отримана нею згідно
поштового повідомлення №031.
Ухвали про відкладення розгляду справи
від 12.06.2014р., від 19.06.2014р., 02.07.2014р., від
15.07.2014р., від 22.07.2014р. отримані третьою
особою-1 на стороні відповідача згідно
поштових повідомлень №540,
№677, №619, №033, № 499
відповідно.

Розглянувши подані матеріали, суд
встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Схід
Інвест» звернулось до господарського
суду Чернігівської області з позовом
до Чернігівської міської ради про
скасування пп. 2.2. п. 2 рішення 32 сесії 6
скликання Чернігівської міської ради
«Про надання згоди на передачу у
комунальну власність територіальної
громади м. Чернігова житлового фонду та
об'єктів соціальної інфраструктури»
від 07.06.2013.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 26.09.2013 у
справі №927/909/13, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013р., позов
задоволено повністю; визнано недійсним
пп. 2.2 п.2 рішення 32 сесії 6 скликання
Чернігівської міської ради від 07.06.2013
року «Про надання згоди на передачу у
комунальну власність територіальної
громади м. Чернігова житлового фонду та
об'єктів соціальної інфраструктури»;
стягнуто з Чернігівської міської ради
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Схід
Інвест» 1147,00грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського
суду України від 14.05.2014р. у справі
№927/909/13 скасовано рішення
господарського суду Чернігівської
області від 26.09.2013р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013р. у
справі №927/909/13. Справу №927/909/13 передано
на новий розгляд до господарського
суду Чернігівської області.

У постанові Вищого господарського суду
України від 14.05.2014р. у справі №927/909/13
вказано, що суди попередніх інстанцій,
встановивши, що позивач просив
прийняти збудований ним дитячий
майданчик з волейбольним полем у
комунальну власність в рахунок його
пайової участі до цільового фонду
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Чернігова, не з'ясували передбачений
відповідним Порядком механізм
прийняття до комунальної власності
таких об'єктів і способи відшкодування
замовникам будівництва їх вартості, не
встановили, чи звертався позивач до
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради з вимогою про проведення
перерахунку розміру пайової участі з
урахуванням понесених витрат на
будівництво дитячого майданчика і чи
були внесені відповідні зміни до
договору про пайову участь у створенні
і розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Чернігова від 19.12.2011 щодо зменшення
розміру пайової участі позивача. При
вирішення даного спору судам також
слід було з'ясувати підстави
виникнення та характер спірних
правовідносин, наявність чи
відсутність між сторонами спору про
право, що виникає з таких відносин, і в
залежності від встановленого
визначити правовий статус та функції
Чернігівської міської ради у спірних
правовідносинах. Отже, висновок судів
попередніх інстанцій про те, що
оспорюване рішення Чернігівської
міської ради прийнято з порушенням
норм матеріального права є
передчасним.

Згідно ст.111-12 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони зобов'язані вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження обставин справи, а в силу
ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
створює сторонам та іншим особам, які
беруть участь у справі, необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст.4-7 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення приймається суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

В силу ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач без поважних причин не виконав
вимоги суду, в тому числі з урахуванням
приписів постанови ВГСУ від 14.05.2014р. у
справі №927/909/13, та не надав витребувані
документи, а саме: розрахунок пайового
внеску з усіма змінами та доповненнями,
який є невід'ємною частиною договору
від 19.12.2011р. про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Чернігова; докази
внесення змін до договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Чернігова від 19.12.2011р.
щодо зменшення розміру пайової участі;
документи, які складені на виконання
п.3.1 додаткової угоди №2 від 10.08.2012р. до
договору від 19.11.2011р.; письмове
пояснення з нормативним
обґрунтуванням щодо підстав
виникнення та характеру спірних
правовідносин, щодо наявності чи
відсутності між сторонами спору про
право, що виникає з таких відносин;
документи, що підтверджують підстави
виникнення та характер спірних
правовідносин сторін, що підтверджують
факти (обставини), що будуть викладені у
поясненні; мотивоване письмове
пояснення з документальним
підтвердженням хто є замовником та
інвестором у будівництві спірного
дитячого майданчика, щодо права
користування (власності) на земельну
ділянку такого будівництва; копії
дозволів, які були отримані для
будівництва спірного дитячого
майданчика; відомості та письмові
пояснення з документальним
підтвердженням щодо внесення змін до
договору про співробітництво №01/14-11
від 10.05.2011р. та до договору №01/32-11 від
09.08.2011р. у зв'язку із будівництвом
спірного дитячого майданчика.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи
до уваги неодноразове відкладення
розгляду справи у зв'язку з неподанням
сторонами витребуваних судом
документів, наявність достатнього часу
у справі для зібрання, підготовки та
надання суду витребуваних документів,
необхідних для розгляду спору по суті,
суд прийшов до висновку, що ненадання
позивачем, витребуваних документів,
перешкоджає суду виконати обов'язкові
вказівки касаційної інстанції,
встановити фактичні обставини, які
мають значення для розгляду питання
правомірності вимог позивача до
відповідача, і спір не може бути
вирішений по суті за наявними у справі
матеріалами.

У п.5 ч.1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не надав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає залишенню без розгляду.

Судом роз'яснюється позивачу, що
відповідно до ч.4 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України після
усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, мають
право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Керуючись ст.ст. 22, 43, 77, п.5 ст. 81, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов залишити без розгляду.

Суддя

Н.Ю.Книш