ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.2014 Справа № 920/959/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Дружківське
рудоуправління",

м. Дружківка Донецької області;

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Керамейя",
м. Суми;

про стягнення 519944 грн. 41 коп.

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі судового засідання
Буренко Я.В.

Представники:

від позивача - Піттєль І.В., за
довіреністю № 67 від 18.10.2013 року;

від відповідача - Ватула В.І., за
довіреністю від 01.07.2014 року;

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви, стягнути з відповідача
на свою користь 300350 грн. 40 коп. суму
заборгованості за невиконання
належним чином зобов'язання в частині
своєчасного та повного розрахунку за
поставлений товар на підставі договору
поставки № 2013/340/Д від 12.03.2013 року, 105484
грн. 89 коп. пені, 82367 грн. 52 коп. штрафу,
31741 грн. 60 коп. 3% річних, а також покласти
на відповідача витрати по сплаті
судового збору.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву (вх.№9741 від 29.07.2014 року), в якому
зазначає, що більша частина боргу
відповідачем сплачена, залишок боргу
становить 100675,48 грн. та просить суд
зменшити розмір штрафних санкцій. В
обгрунтування своєї позиції надав
платіжні доручення в підтвердження
сплати боргу та копії Постанов Вищого
господарського суду України та
Верховного суду України.

Представник позивача підтвердив, що
частина боргу в розмірі 199674 грн. 92 коп.
сплачена відповідачем та наполягає на
стягненні з відповідача штрафних
санкцій.

Представник відповідача підтримав
свою позицію, викладену у відзиві на
позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача, дослідивши та
оцінивши надані докази, суд встановив:

12.03.2013 року між ПАТ «Дружківське
рудоуправління» та ТОВ «Керамейя» був
укладений договір поставки № 2013/340/Д
від 12.03.2013 року, відповідно до умов
якого позивач зобов'язався передати у
власність відповідача глину
вогнетривку у кількості та за ціною,
які зазначені сторонами у
специфікаціях.

Зобов'язанням відповідно до ст. 509 ЦК
України є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на коритись другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботи, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України.
Зобов'язання має грунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Договір № 2013/340/Д від 12.03.2013р. за своєю
правовою природою є договором
поставки, підписаний повноважними
представниками сторін, відповідає
вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 837
Цивільного кодексу України щодо змісту
та форми договору, не розірваний
сторонами та не визнаний недійсним в
судовому порядку.

Датою постачання вважається дата
зазначена в накладній (п.3.6. договору).

На виконання умов договору позивач
здійснив постачання глини
вогнетривкої на підставі 20 видаткових
накладних, наявних в матеріалах справи,
на загальну суму 1647350 грн. 40 коп. Остання
поставка товару відбулася 30.06.2013 року.

Видаткові накладні, на підставі яких
відбулася поставка відповідачу товару
підписані повноважними особами сторін.
Представник відповідача факт поставки
товару не заперечує.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2. договору
оплата товару проводиться в
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника. Оплата
за прийнятий товар проводиться
протягом 60 календарних днів з дати
постачання.

Відповідач частково сплатив
заборгованість за договором в сумі 199674
грн. 92 коп. на підтвердження сплати
боргу надав платіжні доручення.

З урахуванням часткової сплати
відповідачем суми боргу, залишок
несплаченої заборгованості становить
100675 грн. 48 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні вказав, що заборгованість
відповідача за поставлений товар з
урахуванням його проплат дійсно
становить 100675 грн. 48 коп., що
підтверджується і матеріалами справи.
Заборгованість відповідачем сплачена
після порушення провадження у справі.

За таких обставин провадження у справі
в частині стягнення з відповідача 199674
грн. 92 коп. підлягає припиненню на
підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Факт заборгованості відповідача
в сумі 100675 грн. 48 коп. підтверджено
первинними бухгалтерськими
документами та не заперечується
відповідачем. За таких обставин вимога
позивача в частині стягнення з
відповідача 100675 грн. 48 коп. боргу
визнається судом правомірною,
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. ст. 216, 217, 218
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Згідно наданого позивачем розрахунку
відповідачу за неналежне виконання
умов договору нараховано до сплати 105484
грн. 89 коп. пені та 82367 грн. 52 коп. -
штрафу.

Відповідно до ст. 229 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Умовами договору, а саме п. п. 7.2, 7.3
договору передбачена відповідальність
відповідача за порушення умов
договору, а саме у разі не оплати або
несвоєчасної оплати товару відповідач
сплачує на користь позивача пеню у
розмірі 0,082% за кожен день прострочки. А
за порушення строків оплати товару
понад 10 діб, відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача штраф у
розмірі 5% вартості товару.

Пеня нарахована позивачем в межах
строку позовної давності, з
урахуванням вимог Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та ч.6
ст.232 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу
України передбачено, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Також, у відповідності до ч.3 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України, суд, приймаючи рішення має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, суд виходить з
інтересів обох сторін, ступеню
виконання зобов'язання, причини
неналежного виконання, а також
невідповідності розміру стягуваної
неустойки розміру основного
зобов'язання.

Суд, враховуючи, що прострочення
виконання відповідачем зобов'язань за
договором виникло внаслідок поважних
причин та обставин, зокрема, беручи до
уваги сплату відповідачем
заборгованості за поставлений товар в
значному розміру, а також те, що сума
пені та штрафу є неспіврозмірною з
сумою заборгованості, тому суд вважає
за доцільне зменшити розмір пені та
штрафу на 60 %.

Отже, розмір штрафних санкцій, що
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача становить: 42193 грн. 96
коп. пені, 32947 грн. 00 коп. штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу
та 3% річних, сплата яких передбачена
ст.625 ЦК України не є штрафними
санкціями, а виступають відповідно
способом захисту майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Відповідно до наданого розрахунку з
відповідача підлягає стягненню 31741 грн.
60 коп. 3% річних. Розрахунок позивача
перевірений судом.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються витрати
по сплаті судового збору у розмірі 10398
грн. 89 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про судовий збір», ст.
ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Керамейя» (40020,
м.Суми, вул.Курська, 18; код 34327895) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дружківське
рудоуправління» (84205, Донецька область,
м.Дружківка, вул.Поленова,112; код 00191796)
100675 грн. 48 коп. - основного боргу, 42193 грн.
96 коп. - пені, 32947 грн. 00 коп. - штрафу, 31741
грн. 60 коп. - 3% річних, 10398 грн. 89 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

3.Провадження у справі в частині
стягнення з відповідача 199674 грн. 92 коп.
припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 07.08.2014
року.

Суддя
О.Ю. Соп'яненко