ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.07.2014 р.
Справа№ 5015/3743/11

За заявою: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Львів;

стягувач: Публічне акціонерне
товариство комерційного банку «Надра»,
м. Львів;

на дії відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, м. Львів

Суддя П.Манюк,

розглянувши матеріали заяви Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулася до господарського суду
Львівської області з заявою до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зобов'язання
останнього закінчити виконавче
провадження ВП № 30899605 щодо примусового
виконання рішення господарського суду
від 08.08.2011 р. у справі № 5015/3743/11.

Відповідно до ст. 13 Закону України
"Про державну виконавчу службу" дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені до вищестоящої
посадової особи або до суду у порядку,
встановленому законом.

Приписами ч. 2 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Порядок оскарження дій чи
бездіяльності органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів встановлений ст. 121-2 ГПК України.

З наведеного вбачається, що права та
свободи учасника виконавчого
провадження, порушені діями державної
виконавчої служби під час примусового
виконання рішення суду, захищаються
шляхом подачі скарги.

Отже, Господарський процесуальний
кодекс України передбачає єдину
можливу форму звернення до
господарського суду з вимогами до
органів державної виконавчої служби,
це скарги на дії органів та посадових
осіб державної виконавчої служби і
позбавляє можливості для сторін на
звернення в господарський суд з заявою
до відповідного органу держаної
виконавчої служби.

Враховуючи наведене, суд вбачає
наявність підстав для відмови у
прийнятті заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62
Господарського процесуального кодексу
України, як такої що не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Крім того, суд звертає увагу скаржника
на те, що відповідно до п. 9.9 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» скарга на дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів має відповідати загальним
вимогам щодо змісту та форми позовної
заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з
доданням до неї документів, зазначених
у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті
і за необхідності - зазначених у
частинах другій і третій статті 57
названого Кодексу, а також містити
відомості, перелічені в пунктах 3 - 5
частини сьомої статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які
підтверджують, зокрема, відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

В порушення даної норми заявником не
подано доказів надіслання стягувачу та
відділу примусового виконання рішень
заяви і доданих до неї документів
листом з описом вкладення.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. 57, п. 1 ст. 62, ст. 86, ст. 121-2
ГПК України, суд,-

У Х В
А Л И В:

1. У прийнятті заяви Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області відмовити.

2. Заяву та додані до неї
матеріали на 27 аркушах повернути
заявнику.

Суддя
Манюк П.Т.