КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. Справа№ 927/701/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Сітайло Л.Г.

Баранця О.М.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від відповідача: ОСОБА_2 -
представник за довіреністю ВТМ №984104
від 18.03.2013

від інших учасників судового процесу:
не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського
суду Чернігівської області від 10.06.2014

у справі № 927/701/14 (суддя Книш
Н. Ю.)

за позовом Прилуцького
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі:

1. Прилуцької міської
ради

2. Комунального
підприємства
«Прилукитепловодопостачання»

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 5 378,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з
відповідача основного боргу за надані
в період з серпня 2013 року по березень 2014
року включно за договором про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення № 476 від 01.10.2010, але
неоплачені послуги в сумі 5 378,09 грн.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2014,
повний текст якого складений 13.06.2014, у
справі № 927/701/14 позов задоволено
повністю.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на тому, що матеріалами
справи доведений факт невиконання
відповідачем своїх обов'язків по
оплаті наданих позивачем 2 за спірним
договором послуг в заявленій до
стягнення сумі.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить Київський апеляційний
господарський суд скасувати рішення
Господарського суду Чернігівської
області повністю і винести нове
рішення, яким визнати договір № 476 від
01.10.2010 недійсним та зобов'язати
позивача 2 укласти договір на
постачання холодного водопостачання
та водовідведення, оскільки послуги
централізованого опалення та
постачання гарячої води ним не
надаються.

Колегія суддів зауважує відповідачу,
що його вимога про винесення рішення
про визнання спірного договір № 476 від
01.10.2010 недійсним та зобов'язання
позивача 2 укласти договір на
постачання холодного водопостачання
та водовідведення, за своєю правовою
природою, фактично, є зверненням до
суду з зустрічним позовом, в той час як
згідно з приписами ст. 60 ГПК України
право на подачу зустрічного позову
відповідач має лише до початку
розгляду господарським судом справи по
суті, а отже, вказане право не може бути
реалізовано відповідачем на стадії
розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

З огляду на вказані обставини, суд
апеляційної інстанції не розглядає
вимоги відповідача про визнання
спірного договору № 476 від 01.10.2010
недійсним та зобов'язання позивача 2
укласти договір на постачання
холодного водопостачання та
водовідведення, проте звертає увагу
відповідача на те, що він не
позбавлений права звернутися до суду з
відповідним позовом у встановленому
чинним законодавством порядку.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що суд першої
інстанції порушив права відповідача,
розглянувши справу без участі
відповідача або його представника, що
призвело до неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а саме того, що в підвальному
приміщенні немає опалення, а тільки
проходить труба, яка опалює житлові
приміщення (квартири) жильців, в той час
як приміщення аптеки опалюється
індивідуальною системою опалення, що
відповідач неодноразово звертався до
позивача 2 з приводу відсутності
надання послуги опалення і що
відповідач користується тільки
послугами холодного водопостачання і
водовідведення, які надає позивач 2 та,
відповідно, не повинен оплачувати за ті
послуги, яких позивач 2 не надає.

Ухвалою від 08.07.2014 колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Сітайло Л. Г., відновлено
строк подання апеляційної скарги,
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до
розгляду та порушене апеляційне
провадження.

Позивач 1, позивач 2 та прокуратура
представників в судове засідання
представників не направили, про
причини неявки представників не
повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх
учасників про час і місце судового
розгляду апеляційної скарги, а також
те, що явка представників сторін в
судове засідання не визнана
обов'язковою, колегія суддів дійшла
висновку про розгляд апеляційної
скарги у відсутність представників
позивача 1, позивача 2 та прокуратури за
наявними матеріалами апеляційного
провадження.

Під час розгляду справи представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представника відповідача, з
урахуванням правил ст. ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне.

01.10.2010 позивач 2 як виконавець та
відповідач як абонент уклали договір
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення №476 (далі
Договір) (а.с. 22-23), відповідно до умов
якого позивач 2 зобов'язується надати
відповідачу вчасно та відповідної
якості послуги з постачання теплової
енергії, постачання гарячої води (при
технічній можливості) та холодної води
і водовідведення, а відповідач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених Договором.

Згідно з п. 11.1 Договору він набирає
чинності з моменту підписання і діє в
частині надання послуг до кінця
поточного року, а в частині проведення
розрахунків - до повного їх здійснення.

В пункті 11.2 Договору сторонами
погоджено, що Договір вважається
щорічно пролонгованим на новий строку
на таких же умовах, якщо за місяць до
його припинення жодна з сторін не
заявить про закінчення строку його дії.

В матеріалах справи відсутні докази
звернення будь-якої з сторін Договору
із заявою про закінчення строк його
дії, а відтак, колегія суддів виходить з
того, що станом на дату звернення до
суду з даним позовом Договір діє.

Згідно з п.1.2 Договору плата на момент
укладання Договору складає: за холодне
водопостачання при наявності
лічильника 4,54грн. (з ПДВ) за 1 куб.м.

В пункті 1.3 Договору сторонами
погоджено, що зміна вартості послуг
доводиться до відповідача через засоби
масової інформації і розрахунки
проводяться з дня оприлюднення нових
тарифів, які змінюються згідно рішення
виконкому Прилуцької міської ради.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції:

- тарифи за послуги обслуговування
внутрішньобудинкових мереж за період з
серпня 2013 року по березень 2014 року
встановлювались наступними рішеннями
виконавчого комітету Прилуцької
міської ради: від 22.11.2011 №587 «Про
встановлення тарифів на послуги з
обслуговування внутрішньобудинкових
систем», від 28.12.2012 №599 «Про становлення
тарифів на послуги з обслуговування
внутрішньобудинкових систем», від
28.01.2014 №37 «Про продовження терміну дії
тарифів на обслуговування
внутрішньобудинкових систем» та від
26.02.2014 №92 «Про продовження терміну дії
тарифів на обслуговування
внутрішньобудинкових систем»;

- тарифи за послуги централізованого
постачання теплової енергії
встановлювались наступними рішеннями
виконавчого комітету Прилуцької
міської ради: за період з серпня 2013 року
по січень 2014 року (включно) від 24.04.2012
№179 «Про коригування тарифів на
послуги централізованого опалення для
бюджетних установ та інших
споживачів», а за період з лютого 2014
року по березень 2014 року, з урахуванням
перерахунку за січень 2014 року, - від
21.01.2014 №23 «Про встановлення тарифів на
послуги централізованого опалення для
бюджетних установ та інших споживачів
(крім населення)»;

- тарифи за послуги централізованого
водопостачання та водовідведення за
період з серпня 2013 року по березень 2014
року встановлюються рішенням
виконавчого комітету Прилуцької
міської ради від 03.04.2012 №155 «Про
коригування тарифів на послуги
централізованого водопостачання і
водовідведення для інших споживачів».

Як слідує з матеріалів справи, при
укладення Договору сторонами
підписано Додаток № 1 до Договору (а.с.
96), в якому сторони погодили адреси, за
якими позивач 2 надає відповідачу
послуги на умовах Договору, та
визначили, що послуги надаються
відповідачу у нежилих приміщеннях за
адресами:

- АДРЕСА_1, споживання холодної води
визначається за приладами обліку (куб.
м.);

- АДРЕСА_2, споживання холодної води та
водовідведення визначається за
приладами обліку (куб. м.);
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж визначається виходячи із площі
85,40 кв. м.

В подальшому сторонами підписано
Додаток № 2 до Договору (а.с. 24), в якому
сторони погодили адреси, за якими
позивач 2 надає відповідачу послуги на
умовах Договору та визначили, що
послуги надаються відповідачу у
нежилих приміщеннях за адресами:

- АДРЕСА_1, споживання холодної води
визначається за приладами обліку (куб.
м.);

- АДРЕСА_2, споживання холодної води та
водовідведення визначається за
приладами обліку (куб. м.);
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж визначається виходячи із площі
170,30 кв., м, а плата за опалення
розраховується, виходячи з
опалювальної площі 84,9 кв. м. за
коефіцієнтом 0,4.

З письмових пояснень позивача 2 (а.с. 90-91)
слідує, що в серпні 2013 року нарахування
за послуги проведено згідно з додатком
№1 від 01.10.2010, а в вересні 2013 року
виконано перерахунок згідно з додатком
№2 від 01.04.2013, оскільки вказаний додаток
був складений 01.04.2013, а повернутий на
позивачу 2 з підписом відповідача у
вересні 2013. Вказаний перерахунок
виконаний шляхом нарахування за 6
місяців з моменту підписання додатку і
до його повернення позивачу 2. Послуги з
опалення надаються відповідачу в
підвальному приміщенні і нарахування
проводяться з урахуванням коефіцієнту
0,4, визначеного в додатку № 2 до
Договору, тобто береться 40% від
встановленого тарифу.

З матеріалів справи слідує, що на
виконання умов Договору в період з
серпня 2013 року по березень 2014 року
позивач надав відповідачу послуги з
централізованого опалення,
водопостачання і водовідведення, з
обслуговування внутрішньобудинкових
систем холодного водопостачання та
водовідведення на загальну суму 5 975,43
грн. (з урахуванням проведеного
позивачем перерахунку вартості послуг
відповідно до додатку №2 від 01.04.2013).

Загальна вартість таких послуг та їх
обсяги визначені позивачем у
відповідних рахунках-фактурах,
належним чином засвідчені копії яких
долучені до матеріалів справи (а.с.26-33).

Так, до матеріалів справи додані
рахунки-фактури на загальну суму 5 975,43
грн., а саме: №СУ-0005597 від 13.08.2013 на суму
72,35 грн., №СУ-0006360 від 06.09.2013 на суму 1343,28
грн., у тому числі абонентна плата за
опалення, №СУ-0007119 від 22.10.2013 на суму
717,19 грн., у тому числі абонентна плата
за опалення, №СУ-0007879 від 14.11.2013 на суму
814,36 грн., у тому числі абонентна плата
за опалення, №СУ-0008650 від 16.12.2013 на суму
797,38 грн., у тому числі абонентна плата
за опалення, №СУ-0000340 від 22.01.2014 на суму
832,99 грн., у тому числі абонентна плата
за опалення, №СУ-0001103 від 11.02.2014 на суму
679,30 грн., у тому числі абонентна плата
за опалення, №СУ-0002035 від 14.03.2014 на суму
718,58 грн., у тому числі абонентна плата
за опалення.

У відповідності до п.4.2 Договору облік
наданих послуг здійснюється за
показаннями сертифікованих приладів
обліку, які знаходяться на балансі
абонента та мають бути опломбовані. На
підставі спільно знятих показників
складається акт, який підписується
обома сторонами Договору. У випадку
незгоди з об'ємами наданих послуг,
відповідач повинен представити
письмові заперечення чи зауваження в
триденний термін з дня складання акту,
в разі відсутності таких заперечень чи
зауважень об'єми, вказані в акті
вважаються узгодженими між сторонами
даного договору.

Як слідує з матеріалів справи, обсяги
послуг з водопостачання та, відповідно,
водовідведення у спірний період
позивач 2 визначав, виходячи з обсягів,
які вказані сторонами в актах про
надання послуг (а.с. 36-41).

Зі змісту вказаних рахунків-фактур
слідує, що окрім послуг з
водопостачання та водовідведення
позивач 2 нараховував відповідачу
плату за обслуговування
внутрішньобудинкових систем
водовідведення, холодного
водопостачання та центрального
опалення, виходячи з їх площі 170,30 кв., м,
та плату за опалення, виходячи з
опалювальної площі 84,9 кв. м. за
коефіцієнтом 0,4, тобто у точній
відповідності до підписаного
сторонами Додатку № 2 до Договору (а.с.
24), що є цілком правомірним.

При цьому вказані акти не містять
будь-яких зауважень або заперечень зі
сторони відповідача в той час як в
апеляційній скарзі відповідач також не
надав заперечень проти отримання таких
послуг та необхідності їх оплачувати.

Щодо посилань відповідача на те, що в
підвальному приміщенні немає опалення,
а тільки проходить труба, яка опалює
житлові приміщення (квартири) жильців,
в той час як приміщення аптеки
опалюється індивідуальною системою
опалення, що відповідач неодноразово
звертався до позивача 2 з приводу
відсутності надання послуги опалення і
що відповідач користується тільки
послугами холодного водопостачання і
водовідведення, які надає позивача 2 та,
відповідно, не повинен оплачувати за ті
послуги, яких позивач 2 не надає, слід
зазначити таке.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами:

- письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 36 ГПК України письмовими
доказами є документи і матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Статтею 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що

- у разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо (ч. 1);

- акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі (ч. 3);

- акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій (ч. 4).

Таким чином, для реалізації права
споживача на зменшення розміру плати
за не надані або за надані не в повному
обсязі або неналежної якості
житлово-комунальні послуги, споживачу
необхідно документально оформити таке
порушення умов договору з боку
виконавця шляхом складання та
підписання акту-претензії в порядку
ст.18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги». Вказаний
акт-претензія є підставою для
здійснення виконавцем перерахунку
платежів або для надання відмови в
задоволенні претензії.

На підтвердження факту звернення до
позивача 2 з претензіями щодо спірних
послуг відповідачем під час
апеляційного перегляду додано лист № 27
від 16.10.2013 на ім'я позивача 2, в якому
відповідач, посилаючись на те, що
підвальне приміщення аптеки за
адресою: АДРЕСА_2 не є місцем загального
користування та перебуває у приватній
власності і повністю відокремлено від
централізованого опалення, в той час як
по вказаному приміщенню проходить
труба опалення для постачання будинку
теплом, просить виконати роботи по
проведенню гідроізоляції даної труби і
скасувати рахунок на оплату за тепло,
оскільки аптека використовує
індивідуальне опалення.

Проте, вказаний лист не є
актом-претензією в розумінні приписів
ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», оскільки
відповідач фактично не заперечує як
проти факту надання йому послуг з
опалення, так і проти кількості та
якості таких послуг, а просить позивача
2 не надавати йому такі послуги. Але
позивач надає вказані послуги згідно з
укладеним сторонами Договором,
Додатком № 2 до якого сторони погодили
надання на умовах Договору послуг з
опалення приміщення.

Колегія суддів зауважує відповідачу на
тому, що внесення змін до договору
відбувається у встановлену
законодавством порядку, в тому числі і
шляхом подання відповідного позову до
суду.

Отже, матеріалами справи доведено, що
загальна вартість наданих позивачем 2
відповідачу за Договором в період з
серпня 2013 року по березень 2014 року
послуг становить 5 975,43 грн.

Згідно з п. 2.2.2 Договору до обов'язків
відповідача, серед іншого, відноситься
й обов'язок своєчасно щомісяця
оплачувати надані йому послуги.

У розділі 4 «Порядок розрахунків»
договору сторони встановили, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки
за послуги відповідачем здійснюються: -
попередня оплата у розмірі 30% від суми
визначеної за об'ємами наданих послуг у
минулому місяці до 15 числа поточного
місяця, - остаточний розрахунок за
отримані послуги проводиться
абонентом в термін не пізніше
останнього розрахункового дня місяця.
У разі неотримання рахунку до 20 числа
місяця розрахункового періоду
відповідач повинен звернутися в
абонвідділ (бухгалтерію) позивача 2 для
отримання інформації про належну до
оплати суму. Неотримання рахунку не
звільняє абонента від своєчасної
оплати послуг.

Як слідує з наявних в матеріалах справи
копій виписок з банківського рахунку
позивача 2 (а. с. 62-66), в рахунок оплати
спірних послуг відповідач перерахував
позивачу 2 грошові кошти в сумі 597,34 грн.

З огляду на вказані обставини,
неоплаченими з наданих протягом
спірного періоду залишилися послуги на
загальну суму 5 378,09 грн. (5 975,43-597,34).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу
(ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства;
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Матеріали справи не містять доказів
виконання відповідачем зобов'язання з
оплати за наданих за умовами Договору в
період з серпня 2013 року по березень 2014
року включно послуг в сумі 5 378,09 грн. в
порядку та в строки, встановлені
Договором, тому суд першої інстанції
правомірно задовольнив вимоги
позивача про стягнення основного боргу
на зазначену суму. Рішення суду першої
інстанції залишається без змін.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем 2 належним чином доведено
обставини, на які він посилається як на
підставу задоволення своїх вимог,
відповідач вказаних обставин
належними та допустимим доказами не
спростував.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 задоволенню не підлягає,
рішення Господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2014 у
справі № 927/701/14 відповідає чинному
законодавству, фактичним обставинам і
матеріалам справи, підстав для його
скасування не вбачається.

Судові витрати на подачу апеляційної
скарги, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК
України, покладаються на Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 10.06.2014 у справі № 927/701/14
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2014 у
справі № 927/701/14 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду
Чернігівської області матеріали
справи № 927/701/14.

Повний текст постанови складено:
23.07.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
Л.Г. Сітайло

О.М. Баранець