ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 липня 2014 року Справа № 915/1488/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддів:Бакуліної С.В., Волковицької
Н.О., Грейц К.В., Мачульського
Г.М.,розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 05.03.2014у
справі№915/1488/13за позовом Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі філії
"Дельта-Лоцман" доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон"простягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Адміністрація
морських портів України" в особі філії
"Дельта-Лоцман" звернулось до
Господарського суду Миколаївської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського товариства
"Нібулон" про стягнення 56746,01 грн.
заборгованості з канального збору та
збору за послуги служб регулювання
руху суден, а також 552,28 грн. - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області від 29.10.2013 у
справі №915/1488/13, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013, позов
задоволено. Постановою Вищого
господарського суду України від 05.03.2014
рішення судів попередніх інстанцій
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
05.03.2014 у справі №915/1488/13, в якій заявник
просить скасувати вказану постанову, в
позові відмовити.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 15.11.2011
у справі №5016/1120/2011(16/81), мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого, на думку заявника,
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
05.03.2014 у справі №915/1488/13, про перегляд
якої подано заяву, Вищий господарський
суд України погодився з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
обґрунтованості позовних вимог та
наявності підстав для стягнення з
відповідача заборгованості з
канального збору та збору за послуги
служб регулювання руху суден і
відсотків річних, з огляду на
встановлений судами попередніх
інстанцій факт надання позивачем
послуг служби регулювання руху суден
під час проходження каналом суден
відповідача, за що нарахований
канальний збір за послуги служби руху
суден, який відповідачем не оплачений.

Водночас у постанові від 15.11.2011 у справі
№5016/1120/2011(16/81) суд касаційної інстанції
підтримав висновки судів попередніх
інстанцій щодо відсутності підстав для
задоволення позову про стягнення
заборгованості за надані послуги з
канального збору та збору за послуги
служби регулювання руху суден,
виходячи при цьому із встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи про відсутність доказів
вчинення правочину, щодо виникнення
між позивачем та відповідачем
правовідносин зобов'язального
характеру з приводу використання
Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу
для проходження суден відповідача;
відсутність доказів замовлення
відповідачем послуг служби
регулювання руху суден і фактичного
використання ним таких послуг, доказів
належності суден до групи А чи
виконання суднами відповідача
вантажних комерційних рейсів.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон" у допуску справи №915/1488/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т.Добролюбова
Судді: С.Бакуліна Н.Волковицька
К.Грейц Г.Мачульський