ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р.
Справа № 923/991/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Кудак М.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

про визнання недійсною додаткову угоду
від 21.03.2014року.

за участю представників сторін:

від позивача - Ювченко Т.І.,
представник, дов. №07/2600-14 від 27.12.2013року;

від відповідача - ОСОБА_3 представник,
дов. від 18.07.2014року.

Позивач звернувся з позовом, в
якому просить визнати недійсною
додаткову угоду, що укладена 21.02.2014р. до
договору про постачання електричної
енергії №4666 від 05.11.2010р. між ФОП "ОСОБА_1
та ПАТ "ЕК "Херсонобленерго", згідно
якої було подовжено строк дії договору
№4666 на постачання електричної енергії
на об'єкт "кіоск", що розміщений по
АДРЕСА_3 до 26.02.2015р.

Відповідач проти позову
заперечує на тій підставі, що позивачем
неправильно вибраний спосіб захисту,
оскільки при бажанні припинення
постачання електроенергії слід
заявляти позов про розірвання договору
і визначати матеріально - правові
підстави відмови у продажі товару -
електроенергії, відповідачу.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін,-

в с т а н о в и в:

У відповідність вимогам чинного
законодавства України, 05.11.2010 року між
Публічним акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" та ФОП ОСОБА_1 було
укладено договір № 4666 про постачання
електричної енергії на об'єкти: "кіоск"
по АДРЕСА_3 строком дії до 12.05.2011 року та
"магазин'9 по АДРЕСА_4 строком дії до
15.09.2012 року.

На момент укладення договору сторони
погодились під час виконання умов
договору, а також при вирішенні всіх
питань, що не обумовлені цим Договором,
керуватись чинним законодавством
України, зокрема Правилами
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ).

03 квітня 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся
до ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» із заявою
про подовження терміну дії Договору на
об'єкт "кіоск" до 26.02.2014 року, відповідно
до терміну дії Паспорту прив'язки № 110,
виданого департаментом управління
містобудування та архітектури 26.02.2013
року. На підставі наданих документів
Сторони 08.04.2013 року підписали Додаткову
угоду до Договору, відповідно до якої
срок дії Договору про постачання
електричної енергії на об'єкт "кіоск",
розташованого по АДРЕСА_3 продовжено
до 26.02.2014 року.

21 лютого 2014 року до ПАТ "ЕК
"Херсонобленерго" надійшла заява від
Відповідача в якій останній просить
Позивача продовжити строк дії Договору
про постачання електричної енергії на
об'єкт "кіоск", розташованого по АДРЕСА_3
у зв'язку із подовженням терміну дії
Паспорту прив'язки № 110 до 26.02.2015 року,
надавши Постачальнику його копію. У
зв'язку із чим, Сторони 21.02.2014 року
уклали Додаткову угоду до Договору,
згідно якої строк дії Договору на
постачання електричної енергії на
об'єкт "кіоск" подовжено до 26.02.2015 року.

У той же час позивачу після
укладення додаткової угоди до
Договору, згідно якої строк дії
Договору на постачання електричної
енергії на об'єкт "кіоск" подовжено до
26.02.2015 року, стало відомо про те, що
строк дії договору оренди на земельну
ділянку, на якій розташований кіоск,
закінчився 12.05.2013р. та на новий термін
не подовжувався, оскільки в поновленні
строку оренди земельної ділянки під
розміщення тимчасової споруди "кіоску"
по АДРЕСА_3 ФОП ОСОБА_1, згідно Рішення №
1304 від 25.12.2013 року відмовлено на XXX сесії
Херсонської міської ради VI скликання,
яке позивачем надано до позову.

Той факт, що договір оренди
земельної ділянки не подовжений, не
заперечується і відповідачем, який у
судовому засіданні повідомив, що
питання подовження строку дії спірної
земельної ділянки не вирішується
Херсонською міською радою більше ніж
два роки.

Щодо твердження відповідача про
те, що позивачем неправильно вибраний
спосіб захисту, оскільки при бажанні
припинення постачання електроенергії
слід заявляти позов про розірвання
договору і визначати матеріально -
правові підстави відмови у продажі
товару - електроенергії, відповідачу,
то позивач повідомив, що у нього
відсутнє бажання відмовити
відповідачу у наданні послуг з
постачання електроенргії, до того ж
договір

№ 4666 про постачання електричної
енергії на об'єкти: "кіоск" по АДРЕСА_3
строком дії до 12.05.2011 року також
укладений і на об'єкт та "магазин" по
АДРЕСА_4, за яким постачання на цей
об'єкт електроенергії продовжується і
на цей час та підстави для припинення
постачання електроенергії на цей
об'єкт відсутні.

Господарський суд погоджується з
доводами позивача в цій частині та
зважаючи на те, що оскільки строки
постачання на кожний об'єкт
регулюються окремими додатковими
угодами до основного договору, та
відповідно до п.2. додаткової угоди від
21.02.14р. про зміну Договору №4666 від
05.11.2010р. визначено, що ця угода є
невід'ємною частиною договору, то
позивач має право на звернення з
позовом про визнання цієї угоди
недійсною без визнання недійсним
основного договору, тобто визнання
частково недійсним основного договору
в частині подовження строку дії
договору на термін 2014-2015 роки.

Розглядаючи питання про
недійсність додаткової угоди від
21.02.14р. про зміну Договору №4666 від
05.11.2010р. господарський суд виходить із
того, що відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо
не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Ч.3,5,6 ст.206 ЦК України передбачає,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду споживачеві (абоненту),
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу. Особливості постачання
електричної енергії споживачам та
вимоги до договору про постачання
електричної енергії встановлюються
законами України "Про засади
функціонування ринку електричної
енергії України" та "Про
електроенергетику".

Відповідно до ст.1Закону України
"Про електроенергетику"
нормативно-технічний документ - норми,
правила, інструкції та стандарти,
прийняті та зареєстровані в порядку,
встановленому законодавством щодо
забезпечення належного технічного
стану електричних, теплових,
тепловикористовувальних установок та
мереж.

Позивач стверджує, що оскаржувана
додаткова угода не відповідає
Правилам користування електричною
енергією -ПКЕЕ, що затверджені
Національною комісією з питань
регулювання електроенергетики
України та зареєстровані у Мін'юсті
України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442 та є
обов'язковими до застосування при
укладенні договорів на постачання
електоенергією.

Відповідно до п.п.8 п.5.4 ПКЕЕ для
укладення договору про постачання
електричної енергії, договору про
технічне забезпечення
електропостачання споживача або
договору про спільне використання
технологічних електричних мереж
заявник (споживач, власник
технологічних електричних мереж
(основний споживач) або субспоживач)
має надати відповідній організації
такі документи: копію документа, яким
визначено право власності чи
користування на об'єкт (приміщення)
або копію документа, що підтверджує
право власності чи користування на
земельну ділянку (у разі відсутності
на відповідній земельній ділянці
об'єкта).

Оскільки об'єкт "кіоск" не є
об'єктом нерухомості, то відповідач
зобов'язаний був надати разом до
додаткової угоди документ, що надає
йому можливість розташовувати цей
кіоск на конкретній земельній ділянці
за конкретною адресою, тобто основним
для укладення цієї додаткової угоди є
документ, що підтверджує право
відповідача на користування цією
земельною ділянкою, тобто договір
оренди земельною ділянкою або будь -
який інший правоустановчий документ,
що надає йому таке право.

У позивача такий документ
відсутній, про що він в процесі
укладення додаткової угоди від 21.02.2014р.
до договору про постачання
електричної енергії №4666 від 05.11.2010р. не
повідомив, тобто ввів позивача в оману.

Відповідно до ст.230 ЦК України
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

За таких умов позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити у повному
обсязі.

2. Визнати недійсною додаткову
угоду, що укладена 21.02.2014р. до договору
про постачання електричної енергії
№4666 від 05.11.2010р. між ФОП "ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 та ПАТ "ЕК
"Херсонобленерго", м. Херсон вул.
Пестеля, 5, код за , згідно
якої подовжено строк дії договору №4666
на постачання електричної енергії на
об'єкт "кіоск", що розміщений по вул.
Чорноморській, 16 у м. Херсоні до 26.02.2015р.

3. Стягнути з ФОП "ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1 на користь ПАТ "ЕК
"Херсонобленерго", м.Херсон вул.Пестеля,
5 код за , п/рахунок 2 у
ФХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 352457 - 1218грн.
витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 01.08.2014року.

Суддя
З.В. Клепай