ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" серпня 2014 р.Справа № 916/2631/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості з
орендної плати

за участю представників сторін:

від позивача: Левін М.М. (довіреність
№01-36/56 від 18.06.2014);

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 03.07.2014р. Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовом до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, в якому просив суд Одеської
області стягнути з відповідача
заборгованість з орендної плати у сумі
2139,01грн.

Ухвалою від 07.07.2014р. за вказаним позовом
суддею господарського суду Одеської
області Зайцевим Ю.О. порушено
провадження №916/2631/14 та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні на 16 липня 2014року.

Ухвалою суду від 16.07.2014р. відповідно до
вимог ст. 77 ГПК України розгляд справи
відкладено на 04.08.2014р.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином
шляхом надсилання судових ухвал на
адресу, зазначену в позовній заяві,
проте правом на відзив в порядку ст. 59
ГПК України не скористався.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа
ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про
деякі питання, порушені в доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України"
викладена правова позиція, згідно якої
відмітка про відправку процесуального
документа суду на зворотньому аркуші у
лівому нижньому куті першого
примірника процесуального документа є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам у
справі та іншим особам, які брали
участь у справі, а коли йдеться про
ухвалу, де зазначено про час і місце
судового засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
засідання. При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові
відправлення скеровувалися на адресу
відповідача визначену в позовній заяві
та у договорі оренди не житлового
приміщення №185/200 від 06.02.2013 р., суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі відповідача за наявними в
ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

04.08.2014р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

06.02.2013р. між Департаментом комунальної
власності Одеської міської ради
(орендодавець, позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 (орендар,
відповідач) укладено договір оренди
нежитлового приміщення № 185/200, згідно з
яким орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
нежилі приміщення першого поверху,
загальною площею 143,1кв.м., розташовані
за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з умовами п.1.3. договору, строк
дії договору оренди встановлений з
06.02.2013р. по 06.01.2016р., а відповідно до умов
п.7.7. договору, після закінчення строку
дії договору орендар має переважне
право на його продовження у разі
належного виконання ним умов договору.

У розділі 2 договору встановлені умови
щодо порядку розрахунків, а саме,
встановлено, що орендна плата
визначається на підставі ст.19 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна". Методики
розрахунку ті порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України 04.10.1995р. зі змінами та
доповненнями. За орендоване приміщення
орендар зобов'язується сплачувати
орендну плату, що становить 1591,34грн.
Орендар зобов'язується вносити орендну
плату щомісячно до 15 числа поточного
місяця, незалежно від результатів його
господарської діяльності. Розмір
орендної плати змінюється у випадках
зміни методики її розрахунку, цін і
тарифів, та в інших випадках,
передбачених чинним законодавством та
рішеннями міської ради, що набрали
чинності в порядку передбаченому
чинним законодавством.

Умовами п. 5.2. договору передбачено, що
за несвоєчасне внесення орендної плати
орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочки.

Згідно з п.5.3. договору у разі
невнесення орендарем орендної плати на
протязі 3-х місяців з дати закінчення
терміну платежу, договір підлягає
розірванню у відповідності з чинним
законодавством.

Відповідно до умов п. 4.7. договору
після закінчення строку дії договору
чи у випадку його дострокового
розірвання, орендар зобов'язаний в
15-денний термін передати орендодавцю
об'єкт оренди за актом у належному
стані, не гіршому ніж на момент
передачі його в оренду та відшкодувати
орендодавцю збитки у разі погіршення
стану або втрати (повної або часткової)
об'єкта оренди.

06.02.2013р. сторони підписали акт
приймання-передачі приміщення
відповідно до якого відповідач прийняв
не житлове приміщення площею 143,1кв.м.,
розташоване за адресою АДРЕСА_2 на
підставі розпорядження міського
голови №84-01р від 06.02.2013р.

09.04.2013р. між сторонами було укладено
додатковий договір про розірвання
договору оренди не житлового
приміщення №185/200 від 06.02.2013р., складено
та підписано акт приймання-передачі
приміщення за яким відповідач повернув
позивачу не житлове приміщення площею
143,1кв.м., розташоване за адресою
АДРЕСА_2.

На момент розірвання договору оренди
за відповідачем залишилася
несплаченою заборгованість по
орендній платі за період з 01.03.2013р. по
09.04.2013р. у сумі 2139,01грн. у зв'язку із чим
позивач звернувся до господарського
суду Одеської області з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 2139,01грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Вимогами ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Враховуючи той факт, що майно, що є
предметом договору оренди №185/200 від
06.02.2013р. та належить до об'єктів
комунальної власності, правовідносини
пов'язанні з його орендою, також
врегульовані Законом України "Про
оренду державного та комунального
майна".

Відповідно до ст. 10 Закону, істотною
умовою договору оренди, зокрема, є
орендна плата.

Відповідно до ч. З ст. 18 Закону орендар
зобов'язаний сплачувати орендну плату
своєчасно та в повному обсязі.
Відповідно до ст. 19 Закону, орендар
вносить орендну плату за договором
незалежно від наслідків господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" договір оренди припиняється
закінченням строку, на який його було
укладено.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України
„Про оренду державного майна та
комунального майна" у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

У зв'язку з порушенням ст. 762 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 18, 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" та у зв'язку з
невиконанням відповідачем
зобов'язання щодо сплати орендної
плати за договором, позивачем
нараховано відповідачу заборгованість
з орендної плати в сумі 2139,01грн. за
період з 01.03.2013р. по 09.04.2013р.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми, яку позивач просить
стягнути з відповідача, суд приймає
його до уваги.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог,
стягнення з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати
у сумі 2139,01грн.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст. ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради -
задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (65015, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, , п/р
1909, МФО 828011 в ГУДКУ в Одеській
області) 2139/дві тисячі сто тридцять
дев'ять/грн. 01коп. суму заборгованості з
орендної плати та 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судових витрат.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили

Повний текст рішення складено
підписано 04.08.2014р.

Суддя
Зайцев Ю.О.