ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.14р. Справа № 904/3790/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Волошинові Д.О,, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРИВБАСОПТІМА", м.
Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОТРЕЙД", с.
Мар`їнка, Дніпропетровська область

про стягнення 602 971,59 грн.

Представники:

Від позивача: Кісуріна В.С., дов. № 177 від
05.06.14р.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптима" м.
Кривий Ріг звернулось до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агротрейд"
Софіївський р-н, с. Мар'ївка з позовом
про стягнення суми боргу в розмірі
425549грн.86коп., пені в сумі 35890грн.88коп.,
штрафу в розмірі 37257грн.49коп.,
інфляційної складової 37534грн.02коп. та 24%
річних в розмірі 66739грн.34коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору щодо
своєчасної та повної оплати отриманого
товару згідно договору №26 від 08.01.2013р.
(із змінами, внесеними додатковими
угодами від №19 від 13.09.2013р., №20 від
18.09.2013р., №21 від 01.10.2013р., №22 від 02.10.2013р.,
№23 від 16.10.2013р., №24 від 22.10.2013р., №25 від
16.10.2013р., №26 від 29.10.2013р., №27 від 31.10.2013р.,
№28 від 01.11.2013р.); видаткові накладні №1162
від 13.09.2013р., №1188 18.09.2013р., №367 від
01.10.2013р., №1260 від 02.10.2013р., №1345 від
16.10.2013р., №410 від 22.10.2013р., №1402 від
25.10.2013р., №1439 від 31.10.2013р., №1454 від
31.10.2013р., №435 від 01.11.2013р.; рахунки №1026
від 13.09.2013р., 1048 від 18.09.2013р., №243 від
01.10.2013р., №1102 від 02.10.2013р., №1178 від
16.10.2013р., №276 від 22.10.2013р., №1219 від
25.10.2013р., №1229 від 29.10.2013р., №293 від
01.11.2013р., №1246 від 31.10.2013р.; довіреності на
представника відповідача для
отримання товарно-матеріальних
цінностей №78 від 13.09.2013р., №82 від
18.09.2013р., №89 від 01.10.2013р., №86 від 02.10.2013р.,
№91 від 16.10.2013р., №97 від 22.10.2013р., №95 від
25.10.2013р., №99 від 31.10.2013р., №102 від 01.11.2013р.;
банківські виписки.

Позивач зазначає, що на підставі
договору №26 від 08.01.2013р. ним було
поставлено на адресу відповідача
нафтопродукти, які не були сплачені
відповідачем в повному обсязі та
своєчасно. Внаслідок цього утворилась
заборгованість в розмірі 425549грн.86коп.

На підставі положень пункту 5.2 договору
№26 від 08.01.2013р. позивачем були
нараховані суми пені та штрафу в
розмірах 35890грн.88коп. і 37257грн.49коп.
відповідно.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України за
порушення виконання грошового
зобов'язання позивачем заявлено до
стягнення суми інфляційної складової
37534грн.02коп. та 24% річних в розмірі
66739грн.34коп.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 04.06.2014р.
було порушено провадження у справі та
призначене судове засідання.

Представник позивача в судових
засіданнях підтримував правову
позицію, викладену в позові.

Відповідач явку свого представника в
судові засідання від 01.07.2014р., від
15.07.2014р. та від 30.07.2014р. не забезпечив,
вимоги, викладені в ухвалах суду не
виконав.

На адресу суду надходило клопотання
відповідача про відкладення судового
розгляду, призначеного на 15.07.2014р., у
зв'язку з неможливістю забезпечити
явку свого представника. Вказане
клопотання було задоволено судом,
враховуючи на строки розгляду справи,
встановлені статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України.

В судове засідання від 30.07.2014р.
представник відповідача також не
з'явився.

Ухвали суду були направлені
відповідачу у справі в установленому
порядку на адресу, зазначену в позові,
яка співпадає з адресою
місцезнаходження юридичної особи, що
міститься в Єдиному державного реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 30.07.2014р. будь-яких письмових
заяв та клопотань від відповідача щодо
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Враховуючи, що від відповідача
повідомлення щодо неможливості участі
у судовому засіданні 30.07.2014р. до
господарського суду Дніпропетровської
області не надходило, відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38
Господарського процесуального кодексу
України визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша
сторона обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Дослідивши наявні докази у справі,
ознайомившись з правовою позицією
позивача, що викладена письмово, наявна
у матеріалах справи, господарський суд
встановив:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптима" (далі
- постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агротрейд"
(далі - покупець) був підписаний договір
поставки нафтопродуктів №26 від
08.01.2013р., згідно якого постачальник
зобов'язується передати нафтопродукти
у власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
вказаний товар на умовах цього
договору.

Сторони визначили, що асортимент,
кількість, ціну та умови поставки
узгоджуються в додаткових угодах, які є
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.4 договору товар
вважається поставленим постачальником
та прийнятим покупцем за кількістю та
якістю згідно з умовами договору та
додаткових угод до нього. Право
власності на товар переходить до
покупця з моменту передачі
постачальником товару
вантажоперевізнику або
вантажовідправнику, або покупцю,
залежно від базису поставки,
закріпленого в додатковій угоді.

На виконання умов договору між
сторонами було укладено додаткові
угоди №19 від 13.09.2013р., №20 від 18.09.2013р., №21
від 01.10.2013р., №22 від 02.10.2013р., №23 від
16.10.2013р., №24 від 22.10.2013р., №25 від 16.10.2013р.,
№26 від 29.10.2013р., №27 від 31.10.2013р., №28 від
01.11.2013р.

Як вбачається зі змісту згаданих угод,
нафтопродукти поставлялись
автомобільним транспортом на базових
умовах СРТ - склад призначення, на
умовах оплати протягом 30 днів з моменту
поставки.

Згідно матеріалів справи (видаткові
накладні №1162 від 13.09.2013р., №1188 18.09.2013р.,
№367 від 01.10.2013р., №1260 від 02.10.2013р., №1345
від 16.10.2013р., №410 від 22.10.2013р., №1402 від
25.10.2013р., №1439 від 31.10.2013р., №1454 від
31.10.2013р., №435 від 01.11.2013р. та довіреності
на представника відповідача для
отримання товарно-матеріальних
цінностей №78 від 13.09.2013р., №82 від
18.09.2013р., №89 від 01.10.2013р., №86 від 02.10.2013р.,
№91 від 16.10.2013р., №97 від 22.10.2013р., №95 від
25.10.2013р., №99 від 31.10.2013р., №102 від 01.11.2013р.)
позивачем належним чином виконані його
обов'язки за договором №26 від 08.01.2013р.
та поставлений товар покупцю.

Відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 договору
покупець зобов'язується оплачувати
вартість товару на умовах 100%
попередньої оплати. Можливість
відстрочення платежу для кожної
окремої поставки визначається в
додаткових угодах. Підставою для
оплати є цей договір, додаткові угоди
та рахунки-фактури. Оригінал
рахунку-фактури надається відповідачу
разом з видатковою накладною и
вважається отриманим під час приймання
товару.

Згідно з умовами вищезгаданих
додаткових угод, відповідач мав
сплатити вартість отриманого товару
протягом 30днів з моменту поставки.

Як вбачається з банківських виписок,
відповідач виконав своє зобов'язання
частково. Внаслідок цього утворилась
заборгованість в розмірі 425549грн.86коп. з
оплати товару, поставленого за
видатковими накладними №1162 від
13.09.2013р., №1188 18.09.2013р., №367 від 01.10.2013р.,
№1260 від 02.10.2013р., №1345 від 16.10.2013р., №410
від 22.10.2013р., №1402 від 25.10.2013р., №1454 від
31.10.2013р., №435 від 01.11.2013р.

А товар, поставлений за видатковою
накладною №1439 від 31.10.2013р. був
оплачений відповідачем із запізненням,
лише 13.05.2014р.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав
для ухилення від виконання обов'язку
виконати зобов'язання з оплати суми
боргу в розмірі 425549грн.86коп.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 425549грн.86коп., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в
повному обсязі.

В пункті 5.2 договору поставки
нафтопродуктів №26 від 08.01.2013р. сторони
визначили, що у випадку порушення
строків оплати, передбачених
додатковими угодами, покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період прострочення, за кожен день
прострочення від суми заборгованості,
а за прострочення понад 30днів
додатково штраф в розмірі 7% від суми
заборгованості. Також покупець має
сплатити інфляційну складову за весь
час прострочки та 24% річних від
простроченої суми боргу за весь період
прострочення.

На підставі положень цього пункту
позивачем було нараховано та заявлено
до стягнення суми пені в розмірі пені в
сумі 35890грн.88коп., штрафу в розмірі
37257грн.49коп.

Перевіривши розрахунки, надані
позивачем, суд дійшов висновку, що вони
відповідають вимогам чинного
законодавства, зокрема, положенням
пункту 6 статті 232 Господарського
кодексу України. Таким чином, позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України та пункту 5.2
договору позивачем обґрунтовано
заявлено до стягнення суму 24% річних в
розмірі 66739грн.34коп. та інфляційної
складової в розмірі 37534грн.02коп.

Таким чином, суд задовольняє позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптима" м.
Кривий Ріг до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротрейд"
Софіївський р-н, с. Мар'ївка про
стягнення суми боргу в розмірі
425549грн.86коп., пені в сумі 35890грн.88коп.,
штрафу в розмірі 37257грн.49коп.,
інфляційної складової 37534грн.02коп. та 24%
річних в розмірі 66739грн.34коп.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 38, 49, 75, 82,
83, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптима" м.
Кривий Ріг до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротрейд"
Софіївський р-н, с. Мар'ївка про
стягнення суми боргу в розмірі
425549грн.86коп., пені в сумі 35890грн.88коп.,
штрафу в розмірі 37257грн.49коп.,
інфляційної складової 37534грн.02коп. та 24%
річних в розмірі 66739грн.34коп. -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротрейд"
Софіївський р-н, с. Мар'ївка
(Ідентифікаційний код 32075365,
місцезнаходження: 53111, Софіївський
район, с. Мар'ївка, вул. Шкільна, буд. 15)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптима" м.
Кривий Ріг (Ідентифікаційний код 30001532,
місцезнаходження: 50103, м. Кривий Ріг,
вул. Косіора, буд. 70) суму боргу в
розмірі 425549грн.86коп., пені в сумі
35890грн.88коп., штрафу в розмірі
37257грн.49коп., інфляційної складової
37534грн.02коп. та 24% річних в розмірі
66739грн.34коп. та суму судового збору в
розмірі 12059грн.43коп.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням суду.

В судовому засіданні від 30.07.2014
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 04.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова