ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р.Справа № 922/2490/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
"Стройпром", м. Харків до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Екоенергохарків", м. Харків про
стягнення 6604,60 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Порнік В.О., довіреність № 1
від 06.12.2013 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Стройпром"
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕКОЕНЕРГОХАРКІВ" 6604,60 грн.
заборгованості за Договором підряду №
12/02/14М від 12.02.2014 року. Витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1827,00 грн.
позивач просить покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23 червня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі №922/2490/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 15 липня 2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 15 липня 2014 року підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника не
направив, витребуваних документів не
надав. Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
місцезнаходженням юридичної особи є:
61001, Харківська область, м. Харків,
Комінтернівський район, вул.
Плеханівська, будинок 65, офіс 123. За
вказаною адресою була направлена
ухвала про порушення провадження у
справі, що дає підстави вважати, що
відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та надання
доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, вислухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

12 лютого 2014 року між Приватним
підприємством "Стройпром" (підрядчик,
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЕКОЕНЕРГОХАРКІВ"
(замовник, відповідач) був укладений
Договір підряду № 12/02/14М, згідно з п. 1.1.
якого Підрядчик зобов'язався виконати
за дорученням Замовника будівельно -
монтажні роботи.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Замовник
зобов'язався прийняти та оплатити
роботи на умовах цього договору.

Пунктом 5.2.4.1. Договору передбачено, що
Замовник зобов'язаний сплатити
Підрядчику за матеріали, необхідні для
виконання Підрядчиком своїх
договірних зобов'язань.

Як свідчать наявні в матеріалах справи
Акт здачі - прийому робіт (надання
послуг) № ОУ-0000025 від 13.03.2014 року на суму
3000,00 грн. та Акт здачі - прийому робіт
(надання послуг) № ОУ-0000028 від 27.03.2014
року на суму 73031,60грн., позивач виконав,
а відповідач прийняв підрядні роботи
на загальну суму 76031,60 грн. Зазначені
Акти підписані уповноваженими особами
сторін та скріплений печатками.

Крім того, видаткова накладна № РН-0000024
від 13.03.2014 року на суму 35341,00 грн. та
видаткова накладна № РН-0000033 від 01.04.2014
року на суму 27432,00 свідчать про те, що
відповідачу позивачем було поставлено
матеріалів на загальну суму 62773,00 грн.
Матеріали були отримані представником
відповідача Білогуровим А.В. на
підставі довіреностей № 46 від 13.03.2014
року та № 51 від 01.04.2014 року.

Таким чином, позивач (підрядник)
виконав свої зобов'язання за спірним
Договором підряду № 12/02/14М від 12.02.2014
року, а саме виконав роботи та поставив
матеріали на загальну суму 138804,60 грн.

Натомість відповідач не виконав свої
обов'язки за спірним Договором,
виконані позивачем підрядні роботи та
матеріали були оплачені лише частково
платіжними дорученнями: № 1856 від 06.03.2014
року на суму 40000,00 грн., № 7,8 від 27.03.2014
року на суму 67200,00грн., № 22 від 04.04.2014
року на суму 25000,00 грн., всього у розмірі
130200,00 грн. Вказане підтверджується
банківськими виписками, що знаходяться
в матеріалах справи.

Одже, внаслідок неповної оплати
виконаних робіт та матеріалів, у
відповідача перед позивачем за
вищевказаним Договором утворилась
заборгованість в розмірі 6604,60 грн.

Оскільки фактично умовами договору
сторони не визначили терміни оплати за
виконані роботи та поставлені
матеріали, 24.04.2014 року позивачем на
адресу відповідача було направлено
Вимогу про оплату № 10, в якій позивач
вимагав сплатити відповідача
заборгованість у розмірі 6604,60 року
протягом 7-ми днів.

Однак, відповідач грошові кошти не
перерахував, відповіді на Вимогу не
надав, Акт звірки взаєморозрахунків,
який був доданий до вимоги, на адресу
позивача не повернув. Вказане змусило
позивача звернутись з даним позовом до
господарського суду.

На момент прийняття рішення по справі в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази погашення відповідачем
заборгованості в добровільному
порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного

Відповідно до ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Згідно з статті 6 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 526 та 525
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками процесу.

Враховуючи, що відповідач не надав суду
доказів які б спростовували позицію
позивача, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованість за Договором підряду №
12/02/14М від 12.02.2014 року в розмірі 6604,60 грн.
є обґрунтованими, підтверджуються
наданими суду доказами та підлягають
задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір в розмірі 1827,00 грн.
за вимоги майнового характеру спору у
даному разі, покладається на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 525, 526, 837 Цивільного
кодексу України, ст.ст.1, 12, 22, 33, 43, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКОЕНЕРГОХАРКІВ"
(61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 65, офіс
123, , п/р 260042022 в ПАТ
"Мегабанк" м. Харків, МФО 351629) на користь
Приватного підприємства "Стройпром" (
61124, м. Харків, вул. Вишнева, 38, , п/р 2 в АТ "Райффайзен Банк
Аваль" м. Київ, МФО 380805) - 6604,60 грн.
заборгованості, 1827,00 грн. судового
збору.

Видати наказ суду після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.07.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2490/14