Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" липня 2014 р.
Справа № 906/826/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від
17.06.2014р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (м.Коростень Житомирська
область)

до Спільного підприємства "Щорсівський
гранітний кар'єр Укооппостачмашу"
(с.Поліське Коростенський район
Житомирська область)

про стягнення 43129,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позов про
стягнення з відповідача 43129,00грн., з
яких: 40000,00грн. - основний борг, 3129,00грн. -
3% річних. Витрати по сплаті судового
збору просить покласти на відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. 21.07.2014року на адресу суду
надійшов відзив СП "Щорсівський
гранітний кар'єр Укооппостачмашу", в
якому відповідач заявив клопотання про
застосування строку позовної давності
на підставі ст.257 ЦК України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
01.12.2010 року між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2
(орендодавець/позивач) та Спільним
підприємством "Щорсівський гранітний
кар'єр Укооппостачмашу"
(орендар/відповідач) укладено договір
оренди транспортного засобу (а.с.7-8), за
умовами якого орендодавець
зобов'язується надати орендареві в
строкове платне користування одну
одиницю автомобіля (БелАЗ-540т самоскид)
марки БелАЗ-540, 1986року випуску, а
орендар зобов'язується
використовувати названий автомобіль
виключно з метою:
завантажувально-розвантажувальні
роботи, а також сплачувати
орендодавцеві орендну плату в розмірі
60000,00 грн. за 1 місяць (п.1.1 договору).

Розмір орендної плати за даним
Договором становить 60000,00 грн. (п.3.1
договору).

Пунктом 3.2 договору визначено, що
орендар сплачує орендну плату шляхом
перерахування відповідної суми коштів,
яка вказана в акті виконаних робіт, на
поточний рахунок орендодавця в строк
не пізніше десяти робочих днів.

Орендодавець бере на себе обов'язки в
строк не пізніше ніж в три робочі дні
після набуття чинності цим договором
передати в користування орендарю
визначений цим договором автомобіль в
належному технічному стані, який
забезпечує його нормальну
експлуатацію (п.2.1 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2011
року (п.6.1 договору).

Надання позивачем послуг з оренди
самоскида БелАЗ-27т підтверджується
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №0000001 від 31.12.2010 року (а.с.9).

За даними позивача, СП "Щорсівський
гранітний кар'єр Укооппостачмашу" за
отримані послуги розрахувався
частково на суму 20000,00грн., залишок
несплаченої суми боргу становить
40000,00грн., що також підтверджується
актом звірки взаєморозрахунків від
11.01.2011, підписаним представниками
сторін та скріпленим їх печатками
(а.с.10).

24.10.2011р. позивач направив відповідачу
претензію про сплату боргу в сумі
40000,00грн. (а.с.11-12), яка залишилась без
відповіді та належного реагування.

За захистом порушеного права позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти позову,
подав клопотання про застосування
позовної давності, в якій зазначається,
що позивач звернувся до суду з позовом
із пропуском трирічного строку
позовної давності. В зв'язку з цим
відповідач просить суд застосувати
позовну давність до позовних вимог та
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши і оцінивши надані
докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Як вбачається з Договору, між сторонами
склались правовідносини щодо оренди
майна.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1
ст.762 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
передбачено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

В силу п. 1 ст. 261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Відповідно до ст. 260 Цивільного кодексу
України позовна давність обчислюється
за загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253 - 255
цього Кодексу.

Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст. 253
Цивільного кодексу України).

Як зазначалось вище, пунктом 3.2
договору визначено, що орендар сплачує
орендну плату шляхом перерахування
відповідної суми коштів, яка вказана в
акті виконаних робіт, на поточний
рахунок орендодавця в строк не пізніше
десяти робочих днів.

Акт про надання послуг підписаний
31.12.2010, десять робочих днів закінчилось
17.01.2011, перебіг строку позовної
давності почався 18.01.2011 і до 17.01.2014.
Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з даним
позовом 19.06.2014 року, що підтверджується
відміткою канцелярії суду. Отже,
пропустив строк позовної давності, у
межах якого міг реалізувати своє право
на захист порушених майнових прав та
інтересів з боку відповідача.

Дані про обставини, які б вказували на
поважність причин пропуску строку
позовної давності, в матеріалах справи
відсутні.

Доводи представника позивача про
початок перебігу строку позовної
давності з дня отримання відповідачем
претензії спростовуються умовами
укладеного між сторонами договору,
яким визначено порядок та строки
розрахунку.

Пунктом 3 ст. 267 Цивільного кодексу
України встановлено, що позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

У відповідності до п. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

З урахуванням наведених положень
закону, встановлених обставин справи
та наданих доказів у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
задоволенню не підлягають через
пропуск строку позовної давності.

Судові витрати з розгляду даної справи
відповідно до положень ст. 49 ГПК
України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25 липня 2014
року. року.

Суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати: 1 - в справу, 2 - позивачу
(за заявою), 3 - відповідачу (рек. з повід.)