м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9434/14 28.07.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" в особі Одеської
філії

до відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта"

про відшкодування збитків в розмірі 1
740,34 грн.

Представники:

від позивача: Волчек Н.М. - представник
за довіреністю № 111-1-4/38-Ю від 20.12.2013
року;

від відповідача: Чала І.М. - представник
за довіреністю № 08-03-29/248-13 від 02.10.2013
року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" в особі
Одеської філії до відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
про відшкодування збитків в розмірі 1
740,34 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 18.11.2011 року між
публічним акціонерним товариством
"Українська страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО" в особі Одеської філії та
ОСОБА_3 укладено договір добровільного
страхування транспорту № 19G-0376664,
предметом якого є страхування
транспортного засобу марки Skoda, д.н.
НОМЕР_1.

02.12.2011 року в м. Одесі відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням власника ОСОБА_3 та
автомобіля марки Daewoo, д.н. НОМЕР_4, під
керуванням ОСОБА_4.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 26.12.2011 року ОСОБА_4
визнано винним в скоєнні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП.

Відповідно до висновку № 3063/11
експертного автотоварознавчого
дослідження про оцінку вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу транспортного
засобу Skoda, д.н. НОМЕР_1 від 22.12.2011 року,
вартість відновлювального ремонту
становить 1 999,13 грн.

На виконання умов договору страховик
сплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 1 740,34 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 92, № 93 від 16.02.2013 року.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
Daewoo, д.н. НОМЕР_4, на момент ДТП,
застрахована у відкритому
акціонерному товаристві «Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта",
згідно полісу № АА/3424504.

Так, до публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
мирним шляхом позивач направив
відповідачу вимогу про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу вих. № 1276 від 15.11.2012 року проте
вимоги останній не виконав, тому
позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 20.05.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
02.06.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 02.06.2014 року розгляд справи
відкладено на 01.07.2014 року, у зв'язку із
неявкою представників сторін в судове
засідання.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.07.2014 року розгляд справи
відкладено на 28.07.2014 року, у зв'язку із
неявкою представників сторін в судове
засідання.

У судовому засіданні 28.07.2014 року
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Представник відповідач заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З довідки № 8921431 про
дорожньо-транспортну пригоду 02.12.2011
року в м. Одесі відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням власника ОСОБА_3 та
автомобіля марки Daewoo, д.н. НОМЕР_4, від
керуванням ОСОБА_4.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси № 3/1522/10133/11 від 26.12.2011 року
ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП.

Відповідно до висновку № 3063/11
експертного автотоварознавчого
дослідження про оцінку вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу транспортного
засобу Skoda, д.н. НОМЕР_1 від 22.12.2011 року,
вартість відновлювального ремонту
становить 1 999,13 грн.

На виконання умов договору страховик
сплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 1 740,34 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 92, № 93 від 16.02.2013 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб Daewoo, д.н. НОМЕР_4,
яким скоєно ДТП, що спричинило
нанесення шкоди напівпричепу Skoda, д.н.
НОМЕР_1, належить ОСОБА_5. Останній уклав
з відкритим акціонерним товариством
«Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" поліс № АА/3424504
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, строком дії з 10.03.2011 року по
09.03.2012 року, франшиза 510,00 грн.

Таким чином, до публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
перейшло право вимоги у розмірі 1 740,34
грн.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У відзиві на позовну заяву вих. № 08-03-12
від 24.07.2014 року відповідач зазначає, що
виплатив публічному акціонерному
товаристві "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" страхове
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 1 230,34 грн. (1 740,34 грн. - розмір
страхового відшкодування, що позивач
виплатив страхувальнику - 510,00грн. -
франшиза), що підтверджується
платіжним дорученням № 2687 від 17 січня
2014 року, тому позовні вимоги позивача
визнаються судом не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 4.4
пункту 4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Згідно з статтею 44 ГПК України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 32, ч. 1 ст. 33, ст.. 34, ст.ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Мудрий