ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2014 р.
Справа №914/2445/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Іванчук С.В., при секретарі
судового засідання Гривняк Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Супермаркет
запчастин Автек», м.Київ

до відповідача: Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу «Служба
матеріально-технічного постачання»
ДТГО «Львівська залізниця», м.Львів

про стягнення заборгованості в сумі
799157грн. 69коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Вергун М.І. - представник
(довіреність б/н від 02.07.2014р.);

від відповідача: Поліщак Р.В. -
юрисконсульт 1-ї категорії (довіреність
№НЮ-59 від 01.01.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали, за
клопотанням присутніх представників
сторін в судовому засіданні не
проводилася технічна фіксація
судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області поступив позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Супермаркет
запчастин Автек» до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу «Служба
матеріально-технічного постачання»
ДТГО «Львівська залізниця» про
стягнення основного боргу в сумі
724136грн. 00коп., пені у розмірі 15610грн.
19коп., інфляційних втрат в розмірі
54093грн. 17коп., 3% річних у розмірі 5318грн.
33коп. та судового збору в розмірі
15983грн. 16коп.

Ухвалою суду від 11.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 22.07.2014р. З метою
повного і всестороннього з'ясування
всіх обставин спору, для забезпечення
принципу змагальності, в судових
засіданнях 22.07.2014р., 24.07.2014р.
оголошувались перерви до 24.07.2014р. 17год.
00хв.

21.07.2014р. представник позивача, через
канцелярію суду (вх.№31332/14 від 21.07.2014р.)
подав клопотання про долучення до
матеріалів справи документів разом із
додатками. Крім цього, позивач, через
канцелярію суду (вх.№3647/14) подав заяву
№18СЗА-07 від 18.07.2014р. про зменшення
розміру позовних вимог, в якій
зазначив, що у зв'язку із частковою
оплатою відповідачем основного боргу в
сумі 300000грн. 00коп., просить суд стягнути
з останнього основний борг в сумі
424136грн. 00коп., пеню у розмірі 19955грн.
56коп., інфляційні втрати в розмірі
61609грн. 70коп. та 3% річних у розмірі
6598грн. 82коп., а також судовий збір в
розмірі 15983грн. 16коп.

В судовому засіданні 22.07.2014р. прийнято
заяву №18СЗА-07 від 18.07.2014р. (вх.№3647/14 від
21.07.2014р.) про зменшення розміру позовних
вимог, та позовні вимоги розглядаються
із врахуванням поданої заяви.

В судове засідання 24.07.2014р. представник
позивача явку забезпечив, позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві і в заяві №18СЗА-07 від
18.07.2014р. (вх.№3647/14 від 21.07.2014р.) про
зменшення розміру позовних вимог та
просить суд позов задоволити.

21.07.2017р. представник відповідача, через
канцелярію суду (вх.№31270/14) подав відзив
на позовну заяву, в якому зазначив, що у
зв'язку із відсутністю фінансування та
наявності значної кредиторської
заборгованості за поставлені
товарно-матеріальні цінності, по
договору поставки №Л/НХ-132940/НЮ від
02.09.2013р. відповідачем не погашено
основний борг, і станом на 21.07.2014р. сума
заборгованості становить 384136грн. 00коп.,
проти нарахування позивачем пені,
інфляційних втрат та 3% річних не
заперечив.

24.07.2014р. представник відповідача, через
канцелярію суду (вх.№32451/14) подав
пояснення №НХ-398 від 24.07.2014р. на заяву
про зменшення розміру позовних вимог, в
якому зазначив, що відповідачем
частково погашено основний борг в сумі
282000грн. 00коп. На підтвердження оплати
представник відповідача долучив
платіжні доручення №1400 від 18.07.2014р.,
№1417 від 21.07.2014р. та №1438 від 23.07.2014р., а
відтак сума боргу становить 142136грн.
00коп. В даному поясненні представник
відповідача зазначив, що зауважень,
щодо нарахування пені в розмірі 19734грн.
22коп., інфляційних втрат у розмірі
61609грн. 70коп. та 3% річних в розмірі
6598грн. 82коп. немає.

В судове засідання 24.07.2014р. представник
відповідача явку забезпечив, через
канцелярію суду через канцелярію суду
(вх.№32416/14) подав клопотання про
зменшення розміру пені на 50 відсотків в
сумі 9867грн. 11коп. у зв'язку із тяжким
майновим станом. В підтвердження даних
обставин відповідачем долучено
довідку б/н від 24.07.2014р. по
кредиторській заборгованості за
отримані товарно-матеріальні цінності
в сумі 15451,0 тис. грн., у тому числі
прострочено на суму 11611,0 тис. грн. та
графік кредиторської заборгованості
за товари, послуги, роботи по службі НХ
Льв. зал., станом на 24.07.2014р. Проти
зменшення розміру пені на 50%
представник позивача не заперечив, про
що письмово зазначив на поданому
клопотанні. Крім цього, представник
відповідача в судовому засіданні
24.07.2014р. о 17год. 00хв. подав платіжне
доручення №1450 від 24.07.2014р. про оплату
товару за договором №Л/НХ-132940/НЮ від
02.09.2013р. в сумі 142136грн. 00коп.

Дослідивши подані суду документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи,
господарський суд Львівської області,
в с т а н о в и в:

02.09.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Супермаркет
запчастин Автек» (постачальник) та
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Львівська залізниця», в
особі відокремленого підрозділу
«Служба матеріально-технічного
постачання» (покупець) укладено
договір поставки №Л/НХ-132940/НЮ. Цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2013р. (п.10.1.
даного договору поставки).

30.12.2013р. між сторонами укладено
додаткову угоду №1 про зміну і
доповнення до договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. (далі по тексту
- додаткова угода №1 від 30.12.2013р.), в якій
сторони продовжили строк дії договору
поставки №Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. до
31.03.2014р., доповнили даний договір
специфікацією №2 (додаток №2 до
договору) на суму 240936грн. 00коп. (з ПДВ).

Пунктом 1.1. договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. (в редакції
додаткової угоди №1 від 30.12.2013р.)
сторони встановили, що постачальник
зобов'язується у 2013-2014 роках поставити
та передати у власність покупця, а
покупець прийняти і оплатити певний
товар в асортименті та кількості
відповідно до специфікації №1 (додаток
№1 до договору) та специфікації №2
(додаток №2 до договору), що є
невід'ємними частинами. Найменування
(номенклатура, асортимент) товару
двигуни внутрішнього згоряння до
моторних транспортних засобів
(дизель-двигун). Кількість товару
визначається в специфікації №1
(додаток №1) та в специфікації №2
(додаток №2) (п.1.2. даного договору).

Відповідно до п.2.4. договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. (в редакції
додаткової угоди №1 від 30.12.2013р.) дата
виготовлення товару: 2013-2014рр.

Згідно із п.3.1., п.3.2. договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. (в редакції
додаткової угоди №1 від 30.12.2013р.) ціна
товару визначається даним договором і
приймається сторонами в національній
валюті України - гривні. Постачання
здійснюється за цінами, передбаченими
у специфікації №1 (додаток №1 до
договору) та специфікації №2 (додаток
№2 до договору). Сума даного договору
складає 1478856грн. 00коп., у тому числі ПДВ
20% - 246476грн. 00коп.

Відповідно до п.5.4. договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. (в редакції
додаткової угоди №1 від 30.12.2013р.) датою
поставки товару вважається дата
підписання сторонами видаткової
накладної.

За умовами п.п.4.1, 4.3 договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. розрахунки
проводяться шляхом: оплати покупцем
після пред'явлення постачальником
рахунка на оплату товару протягом 60
банківських днів після дати поставки.
Датою оплати вважається дата
перерахування покупцем коштів на
рахунок постачальника.

Пунктом 10.1. додаткової угоди №1 про
зміну і доповнення до договору
поставки №Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р.
встановлено, що договір набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до 31.03.2014р.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. із врахуванням
додаткової угоди №1 від 30.12.2013р.,
позивач передав, а відповідач, через
ОСОБА_3 на підставі довіреностей серії
ЯОЗ №252966/1596 від 22.11.2013р., серії ЯОЗ
№253066/1696 від 11.12.2013р. та №21/224 від 22.01.2014р.
прийняв товари на загальну суму
1004136грн. 00коп. (з ПДВ), що
підтверджується видатковими
накладними: №23-000020921 від 26.11.2013р. на суму
276912грн. 00коп. (з ПДВ); №23-000022875 від
16.12.2013р. на суму 161160грн. 00коп. (з ПДВ);
№23-000022876 від 16.12.2013р. на суму 161160грн.
00коп. (з ПДВ); №23-000022763 від 16.12.2013р. на
суму 163968грн. 00коп. (з ПДВ) та №23-000000996 від
24.01.2014р. на суму 240936грн. 00коп. (з ПДВ).

На виконання своїх зобов'язань згідно
укладених між сторонами договору
поставки №Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. та
додаткової угоди №1 від 30.12.2013р. до
даного договору, відповідач неналежним
чином здійснював оплату за отриманий
товар оплачуючи лише частково,
внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в
сумі 424136грн. 00коп.

Позивач на адресу відповідача направив
претензію за вих.№51СЗА-04 від 28.05.2014р., що
підтверджується фіскальним чеком №9217
від 29.05.2014р. В цій претензії позивач
просив відповідача до 05.06.2014р. погасити
заборгованість разом із пенею,
інфляційними втратами та 3% річних.
Проте, дана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України,
ст.202 ГК України зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Крім того, відповідно до
частини першої статті 222 ГК України
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду. За
таких обставин факт отримання
відповідачем товару і видаткові
накладні, подані позивачем на
підтвердження своїх вимог, є
самостійною підставою для виникнення
обов'язку у відповідача здійснити
розрахунки за отриманий товар
(Постанова Вищого господарського суду
України від 20.09.2012р. №12/5026/556/2012,
Оглядовий лист Вищого господарського
суду України від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 "Про
деякі питання практики застосування
господарськими судами законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

17.07.2014р. між позивачем та відповідачем
був складений акт звірки розрахунків,
підписаний та скріплений печатками
обох сторін, з якого вбачається, що
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 142136грн. 00коп.

Станом на день прийняття рішення
представником відповідача подано
платіжні доручення №1400 від 18.07.2014р. на
суму 40000грн. 00коп., №1417 від 21.07.2014р. на
суму 100000грн. 00коп., №1438 від 23.07.2014р. на
суму 142000грн. 00коп. та №1450 від 24.07.2014р. на
суму 142136грн. 00коп., в яких вбачається, що
відповідач погасив основний борг в
сумі 424136грн. 00коп. Відтак, як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем
повністю здійснено оплату основного
боргу в сумі 424136грн. 00коп., тому
враховуючи дану обставину, а саме
оплату відповідачем основного боргу в
сумі 424136грн. 00коп. під час розгляду
справи, провадження у цій частині
підлягає припиненню, на підставі п.1-1 ч.1
ст.80 ГПК України.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язання
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

В силу ст.216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Позивач, на
підставі ст.625 ЦК України нарахував
відповідачу інфляційні втрати у
розмірі 61609грн. 70коп. за період з 15.03.2014р.
по 08.07.2014р. та 3% річних в розмірі 6598грн.
82коп. за період з 15.03.2014р. по 18.07.2014р.

Пунктом 7.5 договору поставки
№Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р. сторони
встановили, що в разі несвоєчасної
оплати за поставлений товар, покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення. Так, згідно п.7.5 договору
поставки №Л/НХ-132940/НЮ від 02.09.2013р.,
позивач за період з 15.03.2014р. по 18.07.2014р.
нарахував відповідачу пеню у розмірі
19955грн. 56коп. Також, представник
відповідача у поясненні №НХ-398 від
24.07.2014р. (вх.№32451/14 від 24.07.2014р.) на заяву
позивача про зменшення розміру
позовних вимог надав суду
контррозрахунок пені в розмірі 19734грн.
22коп., інфляційних втрат у розмірі
61609грн. 70коп. та 3% річних в розмірі
6598грн. 82коп. і зазначив, що зауважень
щодо нарахувань проведених позивачем у
даній заяві немає. Перевіривши
проведений позивачем та відповідачем
розрахунок пені встановлено, що при
обрахунку розміру пені позивач
припустився арифметичної помилки, та
фактичний розмір пені за вказаний
період становить 19734грн. 78коп.

Крім цього, в судовому засіданні
24.07.2014р. представник відповідача
підтримав вимоги, викладені у
клопотанні б/н від 24.07.2014р. (вх.№32416/14 від
24.07.2014р.) і просить суд зменшити розмір
пені на 50 відсотків. Представник
позивача не заперечив проти зменшення
пені на 50 відсотків.

Відповідно до п.3 ст.83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 1 ст.233 ГК України встановлено,
що у разі якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій; при
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу; якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Відповідно до п.3.17.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи обставин зазначені у
клопотанні та подані докази в
підтвердження даних обставин,
погоджених позивачем, суд прийшов до
висновку про задоволення заявленого
відповідачем клопотання щодо
зменшення розміру пені на 50 відсотків,
відтак стягненню підлягає пеня в
розмірі 9867грн. 39коп.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34
ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги до відповідача щодо
стягнення пені у розмірі 9867грн. 39коп.,
інфляційних втрат в розмірі 61609грн.
70коп. та 3% річних у розмірі 6598грн. 82коп.
є обґрунтованими, не спростованими,
підтвердженими належними доказами та
підлягають задоволенню. В решті
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача основного боргу в сумі
424136грн. 00коп. належить припинити
провадження у справі в зв'язку із
оплатою. В частині стягнення з
відповідача пені у розмірі 9867грн. 39коп.
належить відмовити у зв'язку із
зменшенням судом.

Судові витрати необхідно віднести на
відповідача пропорційно до
задоволених позовних вимог відповідно
до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 35, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80,
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» (79007, м.Львів,
вул.Гоголя, ) в особі
Відокремленого підрозділу «Служба
матеріально-технічного постачання»
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» (79025,
м.Львів, вул.Широка, 2, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Супермаркет
запчастин Автек» (01011, м.Київ,
вул.Рибальська, 13, )
9867грн. 39коп. - пені, 61609грн. 70коп. -
інфляційних втрат, 6598грн. 82коп. - 3%
річних та 9983грн. 16коп. - судового збору.

Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» (79007, м.Львів,
вул.Гоголя, ) в особі
Відокремленого підрозділу «Служба
матеріально-технічного постачання»
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» (79025,
м.Львів, вул.Широка, 2, ) в
дохід Державного бюджету України 258грн.
42коп. - судового збору.

Накази видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

Припинити провадження у справі №914/2445/14
в частині стягнення з відповідача
основного боргу у сумі 424136грн. 00коп.

В частині стягнення з відповідача пені
у розмірі 9977грн. 78коп. відмовити.

Суддя
Іванчук С.В.

Повне рішення складено 28.07.2014р.