ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2014 року Справа №
34/5005/10374/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого Лисенко О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Виноградник О.М. (
зміна складу колегії суддів відбулась
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Коваль Л.А. від
06.08.2014року)

Секретар судового засідання Ситникова
М.Ю.

Представники учасників провадження у
справі в судове засідання не з'явилися,
які про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
арбітражного керуючого Колошина В.П.,
м.Дніпропетровськ

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року у справі № 34/5005/10374/2012

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАІН-ЮНІОН",
м.Дніпропетровськ

до боржника Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м. Дніпропетровськ,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року по справі № 34/5005/10374/2012 (суддя
Примак С.А.) Скаргу Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на дії ліквідатора задоволено
частково; визнано дії арбітражного
керуючого Колошина Вадима Петровича
при проведенні ліквідаційної
процедури у справі №34/5005/10374/2012 про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 неправомірними; усунуто
арбітражного керуючого Колошина
Вадима Петровича (АДРЕСА_1, ліцензія
серія НОМЕР_2) від виконання обов'язків
ліквідатора Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1); визнано недійсним
договір про утримання батька (виплата
аліментів) від 09.02.2011р., укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6; в іншій частині
визнання вказаного договору нікчемним
- в задоволенні Скарги відмовлено. ( а.с.
193-193-197; т.1).

Ухвала господарського суду
Дніпропетровської області вмотивована
тим, що ліквідатор Колошин Вадим
Петрович не мав законних підстав
визнавати грошові вимоги ОСОБА_2 в сумі
1 450 000,00 грн. на підставі Договору про
утримання батька (виплати аліментів) та
включати їх до 1 черги задоволення, чим
допустив неналежне виконання
обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого згідно з Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Не погодившись з вказаною ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області, до суду з апеляційною скаргою
звернулись кредитор - ОСОБА_2,
м.Дніпропетровськ та арбітражний
керуючий Колошин Вадим Петрович,
м. Дніпропетровськ, в якій
просять скасувати вказану ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області та відмовити Публічному
акціонерному товариству "УкрСиббанк" в
задоволенні скарги на дії ліквідатора,
у зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається на те, що жодної
підстави передбаченої в статтях 203, 215
Цивільного кодексу України суд першої
інстанції в оскаржуваній ухвалі не
навів, не обґрунтував на підставі яких
доказів від дійшов висновку про
недійсність договору; не послався на
будь-які обставини, які б свідчили про
недійсність договору; не аналізував,
які саме вимоги статей 203, 215 Цивільного
кодексу України були порушені при
укладанні договору утримання, тобто у
суду не було підстав для визнання
такого договору недійсним.

Судом не взято до уваги, що відповідно
до частини 9 статті 47 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
угоди громадянина - підприємця,
пов'язані з відчуженням або передачею
іншим способом майна громадянина -
підприємця заінтересованим особам
протягом року до порушення провадження
у справі про банкрутство можуть бути
визнані господарським судом
недійсними за заявою кредиторів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2
та арбітражного керуючого
Колошина В.П., м. Дніпропетровськ на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року у справі № 34/5005/10374/2012 Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
м.Харків просить апеляційну скаргу
ОСОБА_2 та арбітражного керуючого
Колошина В.П., м. Дніпропетровськ
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.05.2014 року залишити без
змін.

Враховуючи, що неявка учасників
судового процесу не перешкоджає
розгляду справи по апеляційній скарзі
по суті; апеляційний господарський суд
обмежений певними процесуальними
строками розгляду апеляційної скарги,
будь-які клопотання від учасників
процесу про продовження строків
розгляду апеляційної скарги,
відкладення розгляду справи не
надходили, враховуючи факт належного
сповіщення учасників судового процесу
про час та місце судового засідання, що
підтверджується ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року (
а.с. 235; т.3) зі штампом канцелярії суду
про розсилку згідно з Інструкцією з
діловодства в господарських судах
України, затверджену Наказом
Державної судової адміністрації
України № 28 від 20.02.2013року ( погоджено з
Вищим господарським судом України від
19.02.2013року № 01-17/315/384/13), та особистим
підписом учасників судового процесу,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу можливо розглянути по суті в
цьому судовому засіданні за наявними
матеріалами ( статтями 75,99
Господарського процесуального кодексу
України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ним ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
оскаржувана ухвала господарського
суду Дніпропетровської області не
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Провадження у справі про банкрутство
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м.
Дніпропетровськ порушено ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.12.2012 року за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАІН-ЮНІОН", м.
Дніпропетровськ за спеціальною
процедурою, передбаченою статтями 47,49
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (т. 1, а. с. 1).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.12.2012
року Фізичну особу - підприємця ОСОБА_7,
м. Дніпропетровськ визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру у справі строком на один рік
(до 25.12.2013 року), зобов'язано ліквідатора
завершити всі заходи ліквідаційної
процедури і подати на затвердження до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс у строк
25.12.2013року, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Колошина Вадима Петровича, м.
Дніпропетровськ, якого зобов'язано
вчинити певні дії (т. 1, а. с. 63-65).

15.01.2013 року в газеті "Голос України" №
8(5508) опубліковано оголошення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури у
справі (т. 1, а. с. 85).

05.09.2013 року, 07.09.2013 року до
господарського суду Дніпропетровської
області від Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" надійшли
Скарга на дії ліквідатора №
26-52-1768 від 04.09.2013 року, № 26-52-1660 від 06.08.2013
року (т. 1, а. с. 196-198; 204-207).

17.09.2013 року від ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого Колошина В.П. до
господарського суду надійшло
заперечення на Скаргу Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на дії ліквідатора Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 від 17.09.2013 року
(т. 1, а. с. 209).

02.10.2013 року ліквідатор Колошин В.П.
надав до господарського суду звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс.

11.10.2013 року ухвалою господарського суду
призначено розгляд звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу на 12.11.2013
року.

20.11.2013 року Публічне акціонерне
товариство "Укрсиббанк" надало до
господарського суду Скаргу на дії
ліквідатора № 26-52-2138 від 18.11.2013 року , в
якій просило суд:

- визнати дії арбітражного керуючого
Колошина Вадима Петровича при
проведенні ліквідаційної процедури у
справі № 34/5005/10374/2012 про банкрутство
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
неправомірними;

- припинити повноваження арбітражного
керуючого Колошина Вадима Петровича
при проведенні ліквідаційної
процедури у справі № 34/5005/10374/2012 про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5;

- визнати недійсними прилюдні торги в
частині реалізації двокімнатної
квартири АДРЕСА_3;

- направити справу № 34/5005/10374/2012 до
правоохоронних органів щодо перевірки
наявності в діях ліквідатора Колошина
В.П., кредитора ОСОБА_2 (по аліментам) та
боржника банкрута Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 ознак
фіктивного банкрутства.

05.12.2013 року до господарського суду
Дніпропетровської області від ОСОБА_2
надійшла Скарга на дії ліквідатора (
а.с. 13-15; том 3).

06.12.2013 року ухвалою господарського
суду призначено розгляд Скарги на дії
ліквідатора на 17.12.2013 рік .

17.12.2013 рік ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області відкладено
розгляд Скарги Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на дії ліквідатора від 06.08.2013 року №
26-52-1660; Скарги Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на дії
ліквідатора від 04.09.2013 року № 26-52-1768;
Скарги Публічного акціонерного
товариства "Укрсиббанк" № 26-52-2138 від
18.11.2013 року; скарги ОСОБА_2 на дії
ліквідатора; звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу призначено на
16.01.2014 рік.

16.01.2014 року ухвалою господарського
суду відкладено розгляд Скарги
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" на дії ліквідатора від
06.08.2013 року. № 26-52-1660; Скарги Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на дії ліквідатора від 04.09.2013 року №
26-52-1768; Скарги Публічного акціонерного
товариства "Укрсиббанк" № 26-52-2138 від
18.11.2013 року; Скарги ОСОБА_2 на дії
ліквідатора; звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу призначено
на 30.01.2014 рік.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року:

- у задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
від 04.09.2013 року відмовлено.

- у задоволенні скарги ОСОБА_2 від
06.12.2013 року відмовлено.

Відкладено розгляд:

- скарги Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на дії
ліквідатора від 06.08.2013 рік № 26-52-1660;

- скарги Публічного акціонерного
товариства "Укрсиббанк" № 26-52-2138 від
18.11.2013 року;

- звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу призначено на
20.02.2014 рік ( ас. 83-86; т.3).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.03.2014 року ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.14р.
скасовано в частині відмови Публічному
акціонерному товариству "УкрСиббанк" у
задоволенні Скарги на дії ліквідатора
від 04.09.2013 року та справу в цій частині
передано для розгляду до
господарського суду Дніпропетровської
області. ( а.с.162-164; т.3).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014
року справа №34/5005/10374/2012 в частині
відмови Публічному акціонерному
товариству "УкрСиббанк" у задоволенні
Скарги на дії ліквідатора від 04.09.2013
року прийнята до свого провадження
суддею Єременко А.В.

10.04.2014 року від ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого Колошина В.П. до
господарського суду надійшли
додаткові пояснення до заперечень на
Скаргу Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на дії
ліквідатора Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 від 04.09.2013року, в
яких ліквідатор зазначає, що вимоги
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" повинні бути розглянуті по
суті та в задоволенні Скарги
відмовлено в повному обсязі, оскільки
суд апеляційної інстанції встановив,
формальні порушення судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення, а також те, що Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк" має
право на звернення до суду з
відповідною Скаргою, але лише у випадку
коли: укладений договір стосується
відчуження майна, з моменту його
укладення й до порушення справи про
банкрутство не пройшов один рік та
договір укладено не між фізичними
особами, а фізичною особою-підприємцем
та іншою стороною.

Оскаржуваною ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від
20.05.2014 року по справі № 34/5005/10374/2012
Скаргу Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на дії
ліквідатора задоволено частково;
визнано дії арбітражного керуючого
Колошина Вадима Петровича при
проведенні ліквідаційної процедури у
справі №34/5005/10374/2012 про банкрутство
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
неправомірними; усунуто арбітражного
керуючого Колошина Вадима Петровича м.
Дніпропетровськ, від виконання
обов'язків ліквідатора Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м.
Дніпропетровськ; визнано недійсним
договір про утримання батька (виплата
аліментів) від 09.02.2011року, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6; в іншій частині
визнання вказаного договору нікчемним
- в задоволенні Скарги відмовлено.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість винесеної судом
першої інстанції ухвали від 20.05.2014 року,
колегія суддів апеляційної інстанції
враховує наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень (Х розділ) Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі -
Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року)
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Оскільки, провадження у
даній справі було порушено 03.12.2012 року,
то при розгляді справи судом
застосовуються норми Закону в
редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до статті 41 Закону
відносини, пов'язані з банкрутством
окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності
регулюються цим Законом з урахуванням
особливостей, передбачених розділом VІ
цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 47 Закону
кредитори, вимоги яких пов'язані із
зобов'язаннями, що виникли внаслідок
заподіяння шкоди життю та здоров'ю
громадян, кредитори, які мають вимоги
щодо стягнення аліментів, а також інші
вимоги особистого характеру, мають
право заявити свої вимоги в процесі
провадження у справі про банкрутство.

25.03.2013 року кредитор ОСОБА_2 звернувся
до господарського суду
Дніпропетровської області із заявою
про визнання грошових вимог щодо
стягнення аліментів на загальну суму 1
450 000,00 грн.

З вказаної заяви вбачається, що вимоги
ОСОБА_2 виникли на підставі договору
про утримання батька (виплату
аліментів) від 09.02.2011року, укладеного
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх
зобов'язань за договором про утримання
батька (виплату аліментів) від
09.02.2011року, рішенням третейського суду
від 13.06.2012 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 та вирішено стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1 450 000,00
грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від
30.01.2013року прийнято заяву ОСОБА_2 про
визнання грошових вимог щодо стягнення
аліментів на загальну суму 1450000,0 грн. до
розгляду та зобов'язано ліквідатора
розглянути вказані вимоги.

06.02.2013 року ліквідатор направив на
адресу господарського суд
Дніпропетровської області
повідомлення про визнання грошових
вимог ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів
на загальну суму 1450000,0 грн. та включення
їх до І черги реєстру вимог кредиторів.

Так, матеріали справи містять Договір
про утримання батька (виплати
аліментів) від 09.02.2011року (надалі -
Договір про утримання батька (виплати
аліментів), яким регулюється право на
утримання ОСОБА_2 (далі-батько) ОСОБА_5
(далі-донька), яке передбачене статтями
202, 205 Сімейного кодексу України, згідно
якої повнолітні діти зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги. Оскільки батько
знаходиться на пенсії і є
непрацездатною особою за станом
здоров'я, то донька згідно чинного
законодавства бере на себе обов'язок
його утримувати.

Донька зобов'язується утримувати
батька, що виражається у вигляді
одноразової грошової виплати
аліментів розміром 1 450 000,00 грн. Строк
виплати до 03.04.2012 року включно (п.п. 2, 3
Договору про утримання батька (виплати
аліментів).

Провадження у справі про банкрутство
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
порушено ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.12.2012
року. Таким чином, по договору від
09.02.2011 року, передача майна ( грошових
коштів) з боку ОСОБА_5 мала бути
проведена за 8 місяців до порушення
провадження у справі.

Договір про утримання батька (виплати
аліментів) укладений в письмовій формі

Ліквідатором визнано грошові вимоги
ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів на
загальну суму 1450000,0 грн. та включені до
І черги реєстру вимог кредиторів, що
істотно впливає на можливість
задоволення вимог кредиторів у справі
про банкрутство Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5.( том 1 а.с.142).

Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" встановлено
спеціальні підстави для визнання угод,
укладених боржником, недійсними.
Відповідні підстави передбачено
частиною 11 статті 17 та частиною 9 статті
47 Закону.

Так, відповідно до частини 9 статті 47
Закону угоди громадянина-підприємця,
пов'язані з відчуженням або передачею
іншим способом майна
громадянина-підприємця
заінтересованим особам протягом року
до порушення провадження у справі про
банкрутство, можуть бути визнані
господарським судом недійсними за
заявою кредиторів.

Наведена норма Закону передбачає, що
ініціатором оскарження угод за
спеціальною підставою, встановленою
частиною 9 статті 47 Закону, є кредитори,
права та охоронювані інтереси яких
можуть бути порушені відповідними
угодами.

Згідно до статті 1 Закону
заінтересованими особами стосовно
боржника є особи, які знаходяться у
родинних стосунках із підприємцем (
фізичною особою) - боржником, а саме:
подружжя та їх діти, батьки, брати ,
сестри, онуки. Таким чином, ОСОБА_2 з
яким укладена боржницею спірна угода
будучи батьком ОСОБА_5 відповідно до
вимог Закону є заінтересованою
стосовно боржника.

Укладений ОСОБА_5 та ОСОБА_2 договір від
09.02.2011 року не містить будь-якого
обґрунтування встановлення розміру
виплат, та наявністю у ОСОБА_5 1450000,0 грн.,
які мали бути сплачені за договором.

Наслідком укладання оспорюваної угоди
стало визнання ліквідатором вимог
ОСОБА_2 до боржника ( ОСОБА_5.) на суму
1450000,0 грн. із включенням їх до першої
черги задоволення вимог кредиторів.
Визнання зазначених вимог ОСОБА_2
істотно впливає на можливість
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
та інших кредиторів у справі про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м. Дніпропетровськ.

З урахуванням викладеного, укладений
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та
громадянином ОСОБА_6 договір утримання
батька ( виплата аліментів)
має бути визнаний господарським судом
недійсним за спеціальними підставами,
встановленими частиною 9 статті 47
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Згідно до частини 1 статті 216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім, тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Слід зазначити, що в процесі
ліквідаційної процедури Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 на торгах які
відбулися 03.09.2013 року було реалізоване
належне банкруту майно, а саме:
п»ятикімнатна квартира № 92, загальною
площею 124,3 кв.м., житловою площею 77,7
кв.м., що розташована на 17-18 поверхах
житлового 18 -ти поверхового будинку,
літ.А за адресою: АДРЕСА_4, загальною
площею 45,0 кв.м., житловою площею 32.9 кв.м.,
що розташована на першому поверху
житлового будинку літ.Б-3, за адресою:
АДРЕСА_3.

Переможцем прилюдних торгів став
ОСОБА_6.

03.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
ліквідатора із заявою про зарахування
боргу, в якій просить провести
зарахування зустрічних вимог ОСОБА_2
перед Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_5 у рахунок сплати за об'єкт
торгів на суму 897091,6 грн. ( без
урахування раніше сплаченого
гарантійного внеску).

Отже, в результаті реалізації майна
боржника було задоволено частково
вимоги кредитора першої черги - ОСОБА_2
в розмірі 992324,0 грн. При цьому, інші
кредитори в результаті реалізації
майна банкрута будь-яких коштів не
отримали.

Зазначене свідчить, що укладання
договору від 01.09.2010 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 мало істотні негативні
наслідки на проведення процедури
банкрутства Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 та порушення прав та
законних інтересів учасників справи
про банкрутство.

Як вже зазначалось вище, провадження
по даній справі порушено на підставі
статей 6,7,47-49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
які застосовуються до відносин,
пов'язаних з визнанням громадянина -
суб'єкта підприємницької діяльності (
далі - громадянина - підприємця)
банкрутом, і які не передбачають
створення при банкрутстві вказаних
суб'єктів комітету кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи
комітет кредиторів по даній справі не
створювався.

Отже доводи представника ліквідатора
про те, що ліквідатор по даній справі
може бути усунений від обов'язків
тільки зі згоди комітету кредиторів до
уваги не приймаються.

За вказаних обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до вірного висновку про визнання
незаконними дій арбітражного
керуючого Колошина Вадима Петровича
при проведенні ліквідаційної
процедури по включенню в реєстр
кредиторів кредиторських вимог ОСОБА_2
у сумі 1450000,0 грн. з подальшим частковим
погашенням його вимог, усунення
арбітражного керуючого Колошина
Вадима Петровича ( АДРЕСА_1,
ліцензія серія НОМЕР_2) від виконання
обов'язків ліквідатора фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 та визнання
недійсним договору про утримання
батька ( виплата аліментів) від 09.02.2011
року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
та відмови у визнанні вказаного
договору нікчемним.

Вказана правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 30.07.2014 року по справі №
29/5005/952/2012.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарги покладається на
скаржника відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
арбітражного керуючого Колошина В.П.,
м. Дніпропетровськ -
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року у справі № 34/5005/10374/2012-
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 08.08.2014 року.

Головуючий суддя
О.М. Лисенко

Суддя
О.В.Джихур

Суддя
О.М.Виноградник