ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 липня 2014 року Справа № Б-39/64-09

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Чернова Є.В.,
Бакуліної С.В., Запорощенка М.Д.,
Катеринчук Л.Й., Удовиченка О.С.,
розглянувши заявупублічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" про
перегляд Верховним Судом
Українипостанови у справі за заявою
про Вищого господарського суду України
від 29.04.2014 №Б-39/64-09 товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
залізобетонних конструкцій" визнання
банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.11.2013
відмовлено публічному акціонерному
товариству "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" (далі ПАТ
"Укрексімбанк") в задоволенні заяви про
розірвання щодо кредитора мирової
угоди від 18.08.2010 у справі №Б-39/64-09 та
поновлення провадження у справі про
банкрутство.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 ухвалу господарського суду
Харківської області від 11.11.2013 залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 29.04.2014 у даній справі
касаційну скаргу ПАТ "Укрексімбанк"
залишено без задоволення, постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 та
ухвалу господарського суду
Харківської області від 11.11.2013 - без
змін.

Публічне акціонерне товариство
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії АТ "Укрексімбанк"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
29.04.2014 у даній справі, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
та направити справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 16.12.2009
у справі №10/196-09, від 27.03.2013 у справі
№5/9/10, від 15.04.2010 у справі №10/407/09, від
24.12.2013 у справі №910/6922/13, від 31.03.2010 у
справі №7/574 та від 09.06.2010 у справі
№13/40-799, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
внаслідок чого, як стверджує заявник,
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, а
саме, положення частини другої статті
604 Цивільного кодексу України.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце у разі, коли суд
касаційної інстанції при розгляді двох
чи більше справ за аналогічних
предмета і підстав позову, змісту
позовних вимог та встановлених судом
фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду
України від 29.04.2014 у справі
№Б-39/64-09, про перегляд якої просить
заявник, суд касаційної інстанції,
враховуючи встановлені судами
попередніх інстанцій обставини справи,
погодився з висновком судів попередніх
інстанцій щодо відмови ПАТ
"Укрексімбанк" в задоволенні заяви про
розірвання щодо кредитора мирової
угоди від 18.08.2010 та поновлення
провадження у справі про банкрутство,
оскільки зобов'язання за спірною
мировою угодою від 18.08.2010 у справі №
Б-39/64-09 є припиненими внаслідок
укладення мирової угоди від 11.05.2012 у
справі №5023/3687/11, відповідно до якої
обсяг вимог АТ "Укрексімбанк" до
боржника згідно Мирової угоди від
18.08.2010 у справі №Б-39/64-09 частково
увійшов до всього обсягу вимог АТ
"Укрексімбанк" до боржника;
зобов'язання за мировою угодою від
11.05.2012 боржник виконує вчасно та
належним чином (про що не заперечував
представник АТ "Укрексімбанк"). Тобто,
своїми діями щодо прийняття виконання
зобов'язань від боржника по мировій
угоді від 11.05.2012 у справі №5023/3687/11,
кредитор - АТ "Укрексімбанк" визнає факт
наявності правовідносин між сторонами
в рамках саме цієї мирової угоди.

Водночас у постанові від 16.12.2009 у справі
№ 10/196-09, на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції, виходячи із
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи, прийшов до
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову про стягнення
інфляційних втрат та 3% річних,
нарахованих на суму конкурсної
кредиторської заборгованості за
відповідний період прострочення,
оскільки порядок проведення
розрахунків між сторонами був
врегульований відповідною мировою
угодою в межах справи про банкрутство
боржника, відповідно до якої у позивача
не настав строк права вимоги до
відповідача як основного боргу, так і
інфляційних втрат та 3% річних.

У постанові від 27.03.2013 у справі №5/9/10, на
яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком судів попередніх інстанцій
про задоволення заяви відповідача про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню з підстав затвердження судом
мирової угоди у справі про банкрутство
з огляду на те, що наказ господарського
суду від 23.02.2010 №5/9/10, виданий на
виконання рішення суду у справі №5/9/10
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №067 від 27.12.2007 у
сумі 298 984,05 грн., є таким, що не може
виконуватися, оскільки вимоги
позивача, які були підтверджені
наказом №5/9/10 були включені до реєстру
вимог кредиторів та враховані в умовах
мирової угоди (яка, відповідно до п. 2 ч. 2
ст. 17 Закону України "Про виконавче
провадження" є виконавчим документом),
у зв'язку з чим, підстави для здійснення
виконавчого провадження у даній справі
за наказом №5/9/10 відсутні, що зумовлює
обґрунтоване визнання його таким, що не
підлягає.

У постанові від 15.04.2010 у справі
№10/407/09, на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову щодо визнання
недійсним договору про розірвання
договору оренди з огляду на те, що
договором про розірвання договору
оренди № 871 від 04.04.2002 сторони припинили
відносини оренди відповідно до
зазначеного договору оренди, а не
замінили їх новими зобов'язаннями, у
зв'язку з чим відсутня новація в
спірних відносинах та підстави для
визнання оспорюваного договору
недійсним.

У постанові від 09.06.2010 у справі №
13/40-799, погоджуючись з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову в
частині стягнення заборгованості за
договором оренди, Вищий господарський
суд України виходив із встановлених
судами обставин справи про відсутність
з боку відповідача порушень грошових
зобов'язань.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

У постановах від 24.12.2013 у справі №910/6922/13
та від 31.03.2010 у справі №7/574, на які
посилається заявник, суд касаційної
інстанції скасував судові рішення
попередніх судових інстанцій та
направив справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору зі
справи, а тому на відповідні постанови
не може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116
цього Кодексу.

За таких обставин відсутні правові
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити публічному акціонерному
товариству "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" у допуску
справи №Б-39/64-09 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя Є. Чернов Судді С.
Бакуліна М. Запорощенко Л.
Катеринчук О. Удовиченко