ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Справа № 5011-1/14999-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Корсака В.А. - головуючого, Данилової
М.В. (доповідача), Данилової Т.Б.,за
участю представників:позивачане
з'явився (про час та місце судового
засідання повідомлено належним
чином)відповідача Дєтінкін Є.В. (дов.
від 08.01.2014 р. № 22)третьої особи не
з'явився (про час та місце судового
засідання повідомлено належним
чином)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р.у
справі№ 5011-1/14999-2012 господарського суду
міста Києваза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес"доПриватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка"простягнення 881 280
грн.третя особа з самостійними
вимогами на предмет спору Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль"доПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Уніка"провизнання пожежі страховим
випадком та стягнення 402 976, 69 грн.

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка"
про стягнення 881 280 грн. страхового
відшкодування за договором
добровільного страхування майна, що є
предметом застави для малого та
середнього бізнесу №006057/2202/0000921 від
12.10.2010 р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 17.10.2012 р. справу №5006/47/103/2012
передано за територіальною
підсудністю до господарського суду
міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.10.2012 р. порушено провадження
у справі № 5011-1/14999-2012.

14.01.2013 р. публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль"
звернулося до господарського суду
міста Києва із позовною заявою до
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Уніка" в якості
третьої особи із самостійними вимогами
на предмет спору про визнання пожежі,
яка сталася 02.06.2012 р. страховим випадком
та стягнення 402 976, 69 грн. страхового
відшкодування.

Позовна заява обґрунтована тим, що
публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" є
вигодонабувачем за договором
добровільного страхування майна, що є
предметом застави для малого та
середнього бізнесу №006057/2202/0000921 від
12.10.2010 р., а тому відповідно до пункту
6.4.2. договору страхування, страховик
повинен здійснити виплату страхового
відшкодування вигодонабувачу у
розмірі фактичної заборгованості
товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" за кредитним договором
№ 012/07-175/052 від 12.08.2008 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.01.2013 р. прийнято позовну
заяву третьої особи із самостійними
вимогами на предмет спору до спільного
розгляду зі справою № 5011-1/1499-2012.

01.02.2013 р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес", керуючись статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України подало заяву про зменшення
суми позовних вимог, відповідно до якої
позивач просить стягнути з приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" 478 303, 31 грн. у зв'язку з
тим, що вигодонабувач за договором
добровільного страхування майна, що є
предметом застави для малого та
середнього бізнесу № 006057/2202/0000921 від
12.10.2010 р. звернувся до суду із
самостійним вимогами. Крім того,
позивач, керуючись пунктом 1 частини 1
статті 7 Закону України "Про судовий
збір", просив повернути надмірно
сплачений судовий збір.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 р. у справі № 5011-1/14999-2012
(колегія суддів: головуючий Цюкало Ю.В.,
судді Блажівська О.Є., Босий В.П.) в
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес" до приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" про стягнення 478 303, 31
грн. відмовлено. У задоволені вимог
третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль" про
визнання пожежі страховим випадком та
стягнення з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка" 402
976, 69 грн. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтовано тим, що застраховане за
договором добровільного страхування
майно, що є предметом застави для
малого та середнього бізнесу №
006057/2202/0000921 від 12.10.2010 р.,
телекомунікаційне обладнання АТС
"Квант" було знищене в результаті
переходу високої напруги по кабелям
абонентських ліній до АТС в результаті
удару блискавки, внаслідок чого
можливість настання страхового
випадку відпала, і наявність
страхового ризику зникла через інші
обставини, ніж страховий випадок, а
пожежа, яка виникла 02.06.2012 р. у
приміщенні товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" в результаті виникнення
горіння на слабкострумових проводах і
кабелях абонентських ліній внаслідок
попадання в слабкострумову мережу
сторонньої високої напруги, яка
спричинила розігрів електропроводки з
подальшим займанням ізоляції, не є
страховим випадком.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р.
(колегія суддів: головуючий Агрикова
О.В., судді Жук Г.А., Чорногуз М.Г.)
рішення господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 р. скасовано повністю.
Прийнято нове рішення, яким позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" та публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" задоволено у повному
обсязі. Резолютивна частина рішення
викладена в редакції, відповідно до
якої позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес" задоволено у
повному обсязі; стягнуто з приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" на користь товариства
з обмеженою відповідальністю
"Телефонна компанія "Дейта-Експрес" 478
303, 31 грн. страхового відшкодування та 9
566, 07 грн. судового збору; позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" задоволено у
повному обсязі; стягнуто з приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" на користь публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" 402 976, 69 грн. страхового
відшкодування та 8 059, 53 грн. судового
збору. Повернуто товариству з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес" з державного
бюджету надлишкову суму сплаченого
судового збору у розмірі 8 059, 53 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції встановив
наявність в даному випадку прямого
причинно-наслідкового зв'язку
нанесення шкоди та події, збиток
внаслідок якої підлягає відшкодуванню
за умовами договору страхування, а саме
- між пожежею, що виникла безпосередньо
в місці дії договору та збитками,
понесеними за її наслідками, у зв'язку з
чим суд дійшов висновку, що вказана
подія є страховим випадком згідно
пункту 5 договору та пункту 1.6.1. Умов
добровільного страхування.

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Уніка" звернулось
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.06.2014 р., а рішення господарського суду
міста Києва від 17.03.2014 р. залишити без
змін, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
при винесенні оскаржуваної постанови
та невідповідність висновків суду
апеляційної інстанції фактичним
обставинам справи.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 18.07.2014 р. касаційну скаргу у
справі № 5011-1/14999-2012 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 30.07.2014 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та пояснення присутнього у судовому
засіданні представника відповідача,
перевіривши оскаржувану постанову на
предмет правильності застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 12.10.2010 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" (страхувальник) та
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Уніка" (страховик)
було укладено договір добровільного
страхування майна, що є предметом
застави для малого та середнього
бізнесу № 006057/2202/0000921.

Предметом договору страхування є
майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, що є предметом
застави, а саме - цифрова автоматична
телефонна станція "Квант" (пункт 4.1.1
договору страхування).

Відповідно до пункту 4.2. договору
страхування місцем страхування
сторонами визначено адресу, за якою
знаходиться цифрова автоматична
телефонна станція - Донецька область, м.
Жданівка, вул. Кравченко, буд. 6.

Згідно з пунктом 3 договору страхування
вигодонабувачем за договором є
публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" в частині і до
моменту погашення заборгованості
страхувальника за кредитним договором
№ 012/07-175-052 від 12.08.2008 р.

Пунктом 5 договору страхування
сторонами визначено, що страховим
випадком є факт понесення збитків в
наслідок пошкодження, знищення чи
втрати застрахованого майна внаслідок
події (страхових ризиків), зокрема,
пожежа, в тому числі підпал, вибух, удар
блискавки, падання пілотованих
літальних апаратів (їх частин, уламків
або їх вантажу) (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 8 договору
страхування інші умови договору
викладені в "Умовах добровільного
страхування майна, що є предметом
застави", що є невід'ємною частиною
цього договору.

Згідно із пунктом 1.5 Умов дія договору
не поширюється на майно, яке
знаходиться в застрахованих
приміщеннях, але не застраховане за
даним договором.

Пунктом 1.6. Умов визначено, що страховим
випадком за цим договором є факт
понесення збитків внаслідок
пошкодження, знищенням чи втрати
застрахованого майна в результаті,
зокрема, таких подій (страхових
ризиків) як:

- пожежі в т.ч. підпалу - під "пожежею"
слід розуміти процес горіння з
відкритим полум'ям або без нього поза
місцями, що спеціально призначені для
його розведення та підтримання, який
може розповсюджуватись спонтанно та
довільно. Відшкодуванню підлягають
також збитки, заподіяні застрахованому
майну продуктами згорання та заходами
пожежогасіння, які вживаються з метою
запобігання подальшого розповсюдження
вогню (пункт 1.6.1 умов);

- удару блискавки - теплова дія
блискавки (включаючи збитки від
спалення) та збитки в наслідок тиску
повітря викликаного блискавкою (пункт
1.6.3 умов).

Пунктом 2 Умов сторонами погоджені
виключення із страхових випадків і
обмеження страхування.

Пунктом 2.3.7 Умов встановлено, що
страховиком в будь-якому випадку не
відшкодовуються збитки
страхувальника, що виникли від
пошкодження, загибелі або втрати
застрахованого майна в результаті,
зокрема, виникнення пошкоджень в
результаті звичайних атмосферних явищ
через незачинені вікна, пошкоджений
дах, перекриття, балкони, тераси тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
02.06.2012 р. у приміщенні товариства з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес" за адресою:
Донецька область, м. Жданівка, вул.
Кравченко, 6 сталася пожежа, що
підтверджується актом про пожежу
Єнакієвського міського відділу ГУ
Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 04.06.2012 р., відповідно до
якого причиною пожежі став грозовий
розряд.

08.06.2012 р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" звернулося до
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Уніка" із заявою №
92460 про страховий випадок, якою
повідомило страховика, що в
застрахованому приміщенні відбулася
пожежа, при цьому, страхувальник
припустив, що можливою причиною пожежі
є термічний вплив на абонентську
частину станційних проводів внаслідок
попадання в неї високої напруги і таке
попадання можливе як наслідок впливу
грозового фронту.

Розглянувши вищезазначену заяву
страхувальника, приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Уніка"
листом № 1917 від 14.06.2012 р. витребувало у
товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" додаткові документи, на
виконання якого останнє листом № 92460
від 27.06.2012 р. надіслало страховику
додаткову інформацію та копії
документів, які витребовувались.

В подальшому, товариство з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" листом № 448/08 від 01.08.2012
р. звернулось до приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" з вимогою щодо надання
інформації про строк прийняття рішення
з приводу страхового відшкодування, на
що страховик листом № 2846 від 20.08.2012 р.
повідомив страхувальника про
відсутність підстав для виплати
страхового відшкодування, оскільки
заявлений випадок стався внаслідок
події, яка не передбачена пунктом 5
договору страхування та розділом 3 Умов
договору страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
виник у зв'язку із відмовою приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" виплатити страхове
відшкодування товариству з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" на підставі договору
добровільного страхування майна від
12.10.2010 р.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, зазначив,
що підстави для виплати страхового
відшкодування відсутні, оскільки
пожежа, яка відбулася 02.06.2012 р. в
приміщенні товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес", сталася внаслідок
опосередкованої дії атмосферної
електрики (непрямого удару блискавки),
що, на думку суду першої інстанції, не є
страховим випадком, передбаченим
пунктом 5 договору страхування. Також
суд зазначив, що, оскільки договори
страхування повинні укладатися у
відповідності до Правил страхування,
які є обов'язковими для обох сторін
договору та з якими страхувальник мав
бути ознайомлений при укладенні
договору добровільного страхування
майна від 12.10.2010 р., вказаний випадок не
підпадає під страхові випадки, які
підлягають відшкодуванню.

Натомість, апеляційний суд,
проаналізувавши приписи чинного
законодавства України та умови
договору страхування від 12.10.2010 р.,
дослідивши обставини та матеріали
справи, дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" з огляду на наступне.

Договір страхування зумовлює
виникнення цивільно-правових відносин,
порядок здійснення яких визначається
Цивільним кодексом України, Законом
України "Про страхування" і іншими
нормативно-правовими актами, що
регулюють такий вид відносин.

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування
-це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальникові, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Дана норма кореспондується зі статтею
979 Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що за договором
страхування страховик зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону
України "Про страхування" страховим
випадком визнається подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта.

Такі умови встановлені також частиною 1
статті 25 Закону України "Про
страхування", якою передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування або законодавством на
підставі заяви страхувальника.

Відповідно до статей 627, 629 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договорів, виборі
контрагента та визначенні умов
договору. Договір є обов'язковим для
виконання. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

У пункті 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За приписами статті 4 Закону України
"Про страхування" та статті 980
Цивільного кодексу України предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону і пов'язані: з життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування); з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майнове
страхування); з відшкодуванням
страхувальником заподіяної ним шкоди
особі або її майну, а також шкоди,
заподіяної юридичній особі
(страхування відповідальності).

Відповідно до частини 1 статті 638
Цивільного кодексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 982 Цивільного кодексу України
встановлено, що істотними умовами
договору страхування є предмет
договору страхування, страховий
випадок, розмір грошової суми, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату у разі настання страхового
випадку (страхова сума), розмір
страхового платежу і строки його
сплати, строк договору та інші умови,
визначені актами цивільного
законодавства.

Частиною 3 статті 16 Закону України "Про
страхування" встановлено, що договори
страхування укладаються відповідно до
Правил страхування.

Правила страхування за своєю юридичною
природою є локальним нормативним актом
страхової компанії і повинні
враховувати особливості її діяльності
стосовно надання послуг з певного виду
страхування, правила страхування
повинні затверджуватися компетентним
органом страховика. Після
затвердження, правила повинні
подаватися до органу державного
нагляду за страховою діяльністю для
погодження щодо їх відповідності
нормам чинного законодавства України.

Так, частина 1 статті 17 Закону України
"Про страхування" передбачає, що
правила страхування підлягають
реєстрації в Уповноваженому органі при
видачі ліцензії на право здійснення
відповідного виду страхування.

Також в абзаці 62 пункту 4 Указу
Президента України "Про Національну
комісію, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг" зазначено, що Нацкомфінпослуг
відповідно до покладених на неї
завдань реєструє під час видачі
ліцензії на право здійснення
відповідного виду страхування
прийняті страховиком правила
страхування для такого виду, а також
зміни та/або доповнення до цих правил.
Законодавство містить чіткий перелік
обов'язкових умов, які повинні бути
відображені в правилах страхування.

Так, стаття 17 Закону України "Про
страхування" визначає, що правила
страхування повинні містити предмет
договору страхування, порядок
визначення розмірів страхових сум
та/або розмірів страхових виплат,
страхові ризики, виключення зі
страхових випадків і обмеження
страхування, строк та місце дії
договору страхування, порядок
укладення договору страхування, права
і обов'язки сторін, дії страхувальника
у разі настання страхового випадку,
перелік документів, що підтверджують
настання страхового випадку та розмір
збитків, порядок і умови здійснення
страхових виплат, строк прийняття
рішення про здійснення або відмову в
здійсненні страхових виплат, причини
відмови у страховій виплаті або
виплаті страхового відшкодування,
умови припинення договору страхування,
порядок вирішення спорів, страхові
тарифи за договорами страхування
іншими, ніж договори страхування життя,
страхові тарифи та методику їх
розрахунку за договорами страхування
життя, особливі умови.

Апеляційний суд наголошує, що правила
страхування за своєю юридичною
природою є локальним нормативним актом
страхової компанії і повинні
враховувати особливості її діяльності
стосовно надання послуг з певного виду
страхування та містять різні істотні
умови для кожного окремого виду
страхування, вбачається, що для того
щоб страхувальник мав можливість
відрізнити правила страхування одного
виду страхування від іншого, вони
обов'язково повинні мати дату їх
затвердження та номер реєстрації у
Нацкомфінпослуг. Зазначення у договорі
страхування про його укладення у
відповідності до правил страхування
без зазначення дати їх затвердження та
номера реєстрації у Нацкомфінпослуг
виключає можливість їх застосування,
оскільки неможливо дійти
беззаперечного висновку що повинні
застосовуватися саме ці правила
страхування, ані будь-які інші.

Як вбачаться з матеріалів справи, у
договорі добровільного страхування
майна від 12.10.2010 р. зазначено, що договір
укладено відповідно до "Правил
добровільного страхування майна (крім
залізничного, наземного, повітряного,
водного транспорту, вантажів та
багажу)" без зазначення дати їх
затвердження та номера реєстрації у
Нацкомфінпослуг. Проте, як стверджує
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Уніка", при
укладанні вказаного договору
страховик використовував Правила, які
20.06.2007 р. за реєстраційним № 1171938 були
затверджені Головою правління
закритого акціонерного товариства
"Страхова компанія "Кредо-Класик" (в
подальшому - приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Кредо-Класик").

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідно до листа
Нацкомфінпослуг від 03.06.2014 р. № 4620/13-8
станом на дату укладання договору
страхування від 12.10.2010 р. Правила
добровільного страхування майна (крім
залізничного, наземного, повітряного,
водного транспорту, вантажів та багажу)
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Кредо-Класик",
зареєстровані 26.07.2007 р. за
реєстраційним № 1171938, були чинними.

Проте, товариство з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" стверджує, що не було
ознайомлене з вищевказаними Правилами
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Кредо-Класик".

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що зі змісту договору
страхування від 12.10.2010 р. неможливо
дійти беззаперечного висновку, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" було ознайомлене саме з
тими Правилами добровільного
страхування майна (крім залізничного,
наземного, повітряного, водного
транспорту. вантажів та багажу)
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Кредо-Класик", на
які під час розгляду справи посилалось
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Уніка", оскільки
відсутність дати та номеру реєстрації
Правил, на підставі яких укладався
договір з товариством з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес", виключає можливість їх
ідентифікації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
988 Цивільного кодексу України та пункту
1 частини 1 статті 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
ознайомити страхувальника з умовами та
Правилами страхування, що гарантує
страхувальнику право на достовірну
інформацію про умови договору, у тому
числі про страховий випадок та
виключення із нього. Якщо умовами
договору встановлюються певний
перелік страхових випадків з
використанням загальновідомих
термінів, а пунктами Правил
страхування ці страхові випадки
спростовуються, то такі правила є
несправедливими, оскільки всупереч
принципу добросовісності наслідком
застосування цих Правил страхування є
істотний дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду страхувальника.

Тобто відповідно до статті 20 Закону
України "Про страхування"
страхувальник має право на отримання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної (до укладання договору
страхування) інформації про істотні
умови договору страхування, що
забезпечує йому можливість свідомого і
компетентного вибору страховика.

Для повного ознайомлення із
зазначеними Правилами необхідно
видати клієнту копію у постійне
користування. Проте, як встановлено
судом апеляційної інстанції, такої
копії товариству з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" надано не було.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов висновку, що в даному випадку не
вбачається можливості беззаперечно
встановити, на підставі яких саме
Правил добровільного страхування
укладався договір добровільного
страхування майна від 12.10.2010 р.

Разом з тим, вищевказані Правила
добровільного страхування майна (крім
залізничного, наземного, повітряного,
водного транспорту, вантажів та багажу)
від 26.07.2007 р. за реєстраційним № 1171938
містять додаток 2 "Додаткові умови
добровільного страхування
електронного обладнання", відповідно
до яких вбачається, що взаємовідносини
сторін за договором страхування від
12.10.2010 р. стосовно страхування майна -
цифрової автоматичної телефонної
станції "Квант", мають відповідати саме
цим додатковим умовам.

З матеріалів справи, досліджених
апеляційним судом, вбачається, що
пунктом 9 додаткових умов передбачені
випадки, внаслідок яких збитки не
підлягають відшкодуванню, пунктом 5
Правил страхування встановлені
виключення із страхових випадків і
обмеження страхування, а розділом 2
Умов добровільного страхування
сторони узгодили остаточний перелік
підстав для виключення із страхових
випадків і обмеження страхування.

Проте, як встановлено судом
апеляційної інстанції, ні додаткові
умови до договору страхування, ні
Правила страхування, ні Умови
добровільного страхування, ні сам
договір страхування не містять такого
виключення із страхових випадків як
непряма дія блискавки.

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, що кожний із зазначених
актів має свої випадки, які не
передбачені у іншому, у зв'язку з чим
вбачається, що існує певна колізія
положень Правил страхування з
положеннями договору та положеннями
додаткових умов, враховуючи що та
беручи до уваги пункт 9.5 договору
страхування від 12.10.2010 р., яким
передбачено, що у випадку розбіжностей
між положеннями договору та правил
перевага надається положенням
договору, суд дійшов висновку, що
пріоритет слід надавати положенням
договору.

Таким чином, беручи до уваги положення
договору добровільного страхування
майна від 12.10.2010 р., а також Умови
добровільного страхування, якими
надано точне, конкретне значення
тлумачення терміну "пожежа", в тому
числі, внаслідок удару блискавки, суд
апеляційної інстанції встановив
наявність страхового випадку,
внаслідок якого товариству з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" було спричинено збитки.

Крім того, суд апеляційної інстанції
взяв до уваги наявні в матеріалах
справи лист Донецького регіонального
центру з гідрометеорології від 06.06.2012 р.
№23/11.24/284, акт про пожежу Єнакієвського
МВ ГУ Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 04.06.2012 р., висновок
товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" за результатами
проведення внутрішнього розслідування
від 08.06.2012 р. № 92460, технічний висновок з
причин пожежі Дослідно-випробувальної
лабораторії Управління забезпечення
діяльності Головного управління
Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 11.06.2012 р., висновок
Донецького Науково-дослідного
інституту судових експертиз № 3625/20 від
26.07.2012 р., постанову старшого інспектора
Єнакієвського міського відділу
Головного управління
Держтехногенбезпеки в Донецькій
області про відмову у порушенні
кримінальної справи № 85 від 22.06.2012 р., а
також висновок пожежно-технічної та
електротехнічну судової експертизи
від 20.08.2013 р. № 2338/2338/13-37, який був
зроблений на підставі ухвали
господарського суду міста Києва від
06.02.2013 р., якими підтверджується
наявність страхового випадку, а саме -
пожежі у приміщенні за адресою:
Донецька область, м. Жданівка, вул.
Кравченка, 6, яка була спричинена ударом
блискавки на відстані за 500 м. від
приміщення, де знаходилося
застраховане майно під час грози, яка
спостерігалася в м. Жданівка 02.06.2012 р.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, укладений між сторонами
договір страхування не передбачає
виключень із страхових випадків пожеж,
виниклих з причин зовнішнього впливу
на дроти, що знаходяться поза місцем
розташування застрахованого майна,
адже пожежа визначена договором
страхування як окремий самостійний
страховий випадок, у зв'язку з чим
вбачається, що має значення лише місце
виникнення пожежі, факт самої пожежі та
причинно-наслідковий зв'язок між нею та
спричиненими збитками.

Суд апеляційної інстанції встановив,
що в даному випадку є наявність прямого
причинно-наслідкового зв'язку
нанесення шкоди та події, збиток по
якій підлягає відшкодуванню за умовами
договору страхування (тобто між
пожежею, що виникла безпосередньо в
місці дії договору (Донецька обл., м.
Жданівка, вул. Кравченка, 6) та збитками,
понесеними внаслідок неї).

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що, оскільки
майно повністю знищено, то на підставі
підпункту а) пункту 6.1.1. Умов
добровільного страхування,
відшкодування здійснюється у розмірі
страхової суми за договором.

Відповідно до пункту 4.4.1 договору
страхування загальна страхова сума
складає 881 280 грн.

Відповідно до пункту 6.4.2. договору
страхування, якщо сума страхового
відшкодування перевищує 5 000 грн.,
страховик здійснює виплату
вигодонабувачу - у розмірі фактичної
заборгованості страхувальника за
кредитним договором № 012/07-175/052 від
12.08.2008 р., але не більше суми страхового
відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що
13.08.2008 р. між відкритим акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
(правонаступник - публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль") та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" було укладено договір
застави основних засобів № 012/07-175/052/3
(що є забезпеченням виконання
зобов'язань за кредитним договором
"Інвестиційний кредит суб'єктам Мікро
та Малого бізнесу (на придбання
обладнання тощо)".

Згідно довідки, виданої публічним
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль") № С05/115-0-2/1875 від 26.11.2012 р.
сума заборгованості товариства з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес" за кредитним
договором складає 50 416, 20 дол. США - в
гривневому еквіваленті 402 976, 69 грн.

Таким чином, враховуючи наведені умови
договору, вбачається, що до сплати
публічному акціонерному товариству
"Райффайзен Банк Аваль" належить 402 976, 69
грн. страхового відшкодування.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної
інстанції, на думку колегії суддів
касаційної інстанції, дійшов цілком
обґрунтованого та правомірного
висновку про наявність в даному
випадку достатніх правових підстав для
задоволення позовних вимог товариства
з обмеженою відповідальністю
"Телефонна компанія "Дейта-Експрес" про
стягнення з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка" 881
280 грн. страхового відшкодування за
договором добровільного страхування
майна, що є предметом застави для
малого та середнього бізнесу
№006057/2202/0000921 від 12.10.2010 р., а також
позовних вимог публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання пожежі, яка
сталася 02.06.2012 р., страховим випадком та
стягнення з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка" 402
976, 69 грн. страхового відшкодування.

Доводи приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка",
викладені в касаційній скарзі, про
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права
спростовуються дослідженими доказами
та встановленими обставинами справи, а
доводи щодо порушення судом норм
процесуального права, що, на думку
скаржника, полягає у невідповідності
резолютивної частини оскаржуваної
постанови приписам статті 103
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки помилкове викладення
апеляційним судом резолютивної
частини рішення місцевого суду в новій
редакції, не міняє суть зроблених судом
під час апеляційного розгляду даної
справи правильних висновків та не
впливає на правомірність винесеної
судом апеляційної інстанції постанови.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає доводи, викладені у
касаційній скарзі, непереконливими та
такими, що спростовуються наявними
доказами та встановленими матеріалами
справи, а прийняту у справі постанову
апеляційного суду, якою було залишено
без змін ухвалу суду першої інстанції,
такою, що відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для її зміни чи
скасування, не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями
1115, 11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р. у
справі № 5011-1/14999-2012 господарського суду
міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя
В. Корсак

Судді:
М. Данилова

Т. Данилова