ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.Справа № 922/2547/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Виробничого кооперативу
"Шукач", м. Харків до Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Елавус ЛТД", м. Валки про стягнення
68514,23 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Лаврова В.В., за довіреністю
від 11.07.2014 року;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Виробничий кооператив "Шукач"
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Елавус ЛТД" про
стягнення 68514,23 грн. Судові витрати
позивач просить суд покласти на
відповідача. Позовні вимоги
обґрунтовує неналежним виконанням
відповідачем умов договору поруки №
01/13/02 від 13.02.2014 року щодо оплати
заборгованості.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25 червня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 14 липня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 14.07.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 23852) надійшли документи
для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.07.2014 року
розгляд справи було відкладено на
28.07.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 28.07.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 25889) надійшли документи
для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання призначене на 28.07.2014 року не
з`явився, відзив на позов та документи
витребувані судом не надав.

Вищезазначену ухвалу суду від 14.07.2014р.
було надіслано відповідачу на адресу,
вказану позивачем у позовній заяві та
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, відповідно.

Згідно п.п. 4.1.3 п. 4.1. Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України №1149 від 12.12.2007р. нормативні
строки пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) між
районними центрами різних областей
України (у тому числі для міст
обласного підпорядкування) - Д+4, де Д -
день подання поштового відправлення до
пересилання в об'єкті поштового зв'язку
або опускання простого листа чи
поштової картки до поштової скриньки
до початку останнього виймання.

Відповідно до п.4.2. Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України №1149 від 12.12.2007р. при
пересиланні рекомендованої письмової
кореспонденції зазначені в пункті 4.1
нормативні строки пересилання
збільшуються на один день.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що ним вжито всі заходи для належного
повідомлення відповідача про час та
місце розгляду справи, в той час як
відповідач правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, процесуальне
право на участь у судовому засіданні не
реалізував, про причини неможливості
направити у судове засідання свого
представника не повідомив, тому суд
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності відповідача за наявними в
справі матеріалами, як передбачено
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

28.07.2004 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма "Елавус ЛТД"
(відповідач, боржник) та Акціонерною
компанією "Харківобленерго" (кредитор)
було укладено договір № 1-194К.

Як стверджує позивач, станом на 13.02.2014
року заборгованість відповідача перед
Акціонерною компанією
"Харківобленерго" за вищезазначеним
договором становить 68514,23 грн., у тому
числі 37168,35 грн. - електрична енергія,
519,85 грн. - пеня, 1180,65 грн. - реактивна
енергія, 29442,39 грн. - перевищення
договірної величини електричної
енергії, 120,03 грн. - 3% річних, 82,96 грн. -
індекс інфляції.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.02.2014 року між Акціонерною компанією
"Харківобленерго" та Виробничим
кооперативом "Шукач" (позивач) було
укладено договір поруки № 01/13/02, у
відповідності до умов якого позивач
зобов`язується солідарно відповідати
перед кредитором за виконання
зобов`язань ТОВ фірма "Елавус ЛТД"
(боржник), по оплаті заборгованості за
електроенергію й іншим платежам
відповідно до договору № 1-194К від 28.07.2004
року, укладеним між кредитором і
боржником, у розмірі 68514,23 грн., у тому
числі 37168,35 грн. - електрична енергія,
519,85 грн. - пеня, 1180,65 грн. - реактивна
енергія, 29442,39 грн. - перевищення
договірної величини електричної
енергії, 120,03 грн. - 3% річних, 82,96 грн. -
індекс інфляції. Даний договір
підписаний обома сторонами та
скріплений печатками (копія міститься
в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2.2 договору поруки
після виконання позивачем зобов`язань
перед кредитором до позивача
переходять усі права кредитора по
цьому зобов`язанню, забезпеченому
порукою, у розмірі згідно п. 1.1 даного
договору.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки
даний договір набирає сили з дати його
підписання і діє до виконання
зобов`язань за договором.

Як свідчать матеріали справи позивач (у
якості поручителя) у повному обсязі (у
сумі 68514,23 грн.) виконав своє
зобов'язання перед Акціонерною
компанією "Харківобленерго" за
договором поруки, що підтверджується
платіжним дорученням № 159 від 14.02.2014
року на суму 66610,74 грн. та квитанцією №
58593503 від 18.02.2014 року на суму 1903,49 грн.
(а.с. 8-9).

16 травня 2014 року позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія
№ 1 про сплату заборгованості за
договором поруки в сумі 68514,23 грн.

Відповідач на зазначену вище претензію
позивача відповіді не надав, своє
зобов'язання перед позивачем за
договором поруки не виконав, у зв`язку з
чим останній звернувся до суду з
відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 20
Господарського кодексу України кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом відшкодування збитків,
застосування штрафних санкцій,
застосування оперативно-господарських
санкцій та іншими способами,
передбаченими законом.

Згідно частини 1 статті 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 174 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 179
Господарського кодексу України
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і не господарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно з вимогами частини 1 статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбачених
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 544
Цивільного кодексу України боржник,
який виконав солідарний обов'язок, має
право на зворотну вимогу (регрес) до
кожного з решти солідарних боржників у
рівній частині, якщо інше не
встановлено договором або законом, за
вирахуванням частки, яка припадає на
нього.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися порукою.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 553
Цивільного кодексу України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно частини 1 та частини 2 статті 554
Цивільного кодексу України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 2 статті 556
Цивільного кодексу України до
поручителя, який виконав зобов'язання,
забезпечене порукою, переходять усі
права кредитора у цьому зобов'язанні, в
тому числі й ті, що забезпечували його
виконання.

Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно пунктів 3 та 4 частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
відшкодування збитків.

Відповідно до частини 1 статті 623
Цивільного кодексу України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача боргу в сумі 68514,23 грн. є
обґрунтованими, законними,
підтвердженими матеріалами справи і
такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 16, 526, 544, 546, 553, 554, 556, 610,
611, 623, 625, 629 Цивільного кодексу України,
статтями 20, 173, 174, 175, 179, 193, 199
Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 22, 33, 41, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Елавус ЛТД"
(63002, Харківська область, Валківський
район, м. Валки, вул. К. Лібкнехта, буд. 5,
) на користь Виробничого
кооперативу "Шукач" (61047, м. Харків, вул.
Плиткова ,1В, п/р 0097 в ХГРУ ПАТ КБ
"Приватбанк", МФО 351533, )
68514,23 грн. заборгованості за виконане
Виробничим кооперативом "Шукач" у
якості поручителя грошове зобов`язання
за договором поруки № 01/13/02 від 13 лютого
2014 року, укладеним між Акціонерною
компанією "Харківобленерго" та
Виробничим кооперативом "Шукач".

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 29.07.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/2547/14