ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
Справа № 925/1036/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого - судді Швидкого
В.А., при секретарі судового засідання
Хелис Н.М., за участю представників:

від позивача: Коробцов Є.В. - за
довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
публічного акціонерного товариства
"Козятинський м"ясокомбінат" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Чорнобайпродсервіс"
про стягнення 344 734,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством
"Козятинський м'ясокомбінат" (далі за
текстом позивач) заявлено позов до
публічного товариства з обмеженою
відповідальністю "Чорнобайпродсервіс"
(далі за текстом відповідач) про
стягнення 333 217,20 грн., з яких 188509,00 грн.
заборгованість за договором поставки
(довгостроковий) №ВРХ 24-05/12 від 24.05.2012,
116000,00 грн. штраф, 1892,60 грн. 3% річних, 26815,60
грн. інфляційні.

Ухвалою суду від 19.06.2014 порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 10.07.2014.

Ухвалою суду від 10.07.2014 за клопотанням
представника позивача, розгляд справи
відкладено на 24.07.2014.

24.07.2014 до суду від позивача надійшла
заява про збільшення розміру позовних
вимог, в якій позивач просить суд
стягнути з відповідача 344 734,54 грн., з
яких: 188 509,00 грн. заборгованість за
договором поставки (довгостроковий)
№ВРХ 24-05/12 від 24.05.2012, 116000,00 грн. штраф,
2481,36 грн. 3% річних, 23422,30 грн. інфляційні,
14321,88 грн. пеня.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України до
прийняття рішення по справі позивач
має право збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитися від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана представником позивача заява
про збільшення розміру позовних вимог,
яке відповідає вимогам ст.22 ГПК України
та підлягає прийняттю судом до
розгляду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини
нез'явлення суду не повідомлено. 26.06.2014
та 17.07.2014 до суду повернулись
повідомлення про вручення поштового
відправлення представнику
відповідача.

Суд вважає, що відповідач, належним
чином повідомлений про час, дату і
місце розгляду справи, заперечень
проти позову та будь-яких письмових
пояснень суду не надав.

Розгляд справи проведено за
відсутності представника відповідача
у відповідності ст. 75 ГПК України за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог, просив їх
задовольнити в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини судового
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд вважає, що позов підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

24.05.2012 між сторонами у справі укладено
договір поставки (довгостроковий) №ВРХ
24-05/12 (далі за текстом -Договір),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язується постачати відповідачу
товар, а відповідач зобов'язується
прийняти товар та сплатити за нього на
умовах Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору предметом
поставки є велика рогата худоба.

Відповідно до п.2.2.1 Договору товар
поставляється відповідачу партіями на
протязі терміну дії Договору.

Відповідно до п.2.2.2 Договору кожна
партія товару визначається
товарно-транспортною накладною, в якій
зазначається: найменування товару,
кількість товару, що повинна
постачатися в конкретній партії,
часткове співвідношення (асортимент)
за видами, типами, вагою.

Відповідно до п.4.1 Договору вартість
кожної партії товару визначається в
гуртовій відомості або протоколі
погодження закупівельних цін і умов
здачі приймання.

Відповідно до п.4.2 Договору розрахунки
за кожну поставлену партію товару
здійснюється в безготівковому порядку.
По кількості та якості м'яса після
забою товару в перерахунку на живу
вагу.

Відповідно до п.4.3 Договору оплата за
прийнятий товар проводиться на протязі
семи банківських днів з моменту
прийняття товару.

Відповідно до п.6.5 Договору за
необґрунтовану відмову від своїх
зобов'язань визначених в п.5.1.1 даного
Договору відповідач сплачує позивачу
штраф у розмірі 1000 грн. за кожну таку
відмову.

На виконання умов Договору позивач
протягом листопада 2013 року - лютого 2014
року перерахував відповідачу
передоплату у розмірі 880000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: №4961 від 01.11.2013 на суму 200
000,00 грн., № 5150 від 12.11.2013 на суму 130 000,00
грн., №5954 від 23.12.2013 на суму 250 000,00 грн.,
№111 від 15.01.2014 на суму 200 000,00 грн., №610
від 13.02.2014 на суму 100 000, 00 грн.

Передоплату проведено на підставі
виставлених відповідачем
рахунків-фактур: №СФ-000017 від 31.10.2013 на
суму 200000,00 грн., №СФ-000020 від 12.11.2013 на
суму 130000,00 грн., №СФ-000034 від 20.12.2013 на
суму 300000,00 грн., №СФ-000005 від 14.01.2014 на
суму 200000,00 грн., №СФ-000015 від 13.02.2014 на
суму 100000,00 грн.

Відповідач поставив позивачу 31.10.2013,
12.11.2013, 17.12.2013, 14.01.2014, 14.02.2014 товар - велику
рогату худобу на суму 681 490,98 грн.

12.06.2014 відповідачем повернено позивачу
аванс у сумі 10 000,00 грн. згідно
платіжного доручення №115 від 12.06.2014.

Станом на день подачі позовної заяви
заборгованість відповідача перед
позивачем щодо постачання великої
рогатої худоби становить 188509,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення 188509,00 грн. основної
заборгованості є обґрунтованими та
такими, що підтягається до задоволення.

В заяві про збільшення розміру
позовних вимог позивач просить суд
стягнути з відповідача 116000,00 грн. штраф,
2481,36 грн. 3% річних, 23422,30 грн. інфляційні,
14321,88 грн. пеня.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача 116000,00 грн. штрафу не може
бути задоволена судом виходячи з
наступного.

Пунктом.6.5 Договору передбачено, що за
необґрунтовану відмову від своїх
зобов'язань визначених в п.5.1.1 даного
Договору відповідач сплачує позивачу
штраф у розмірі 1000 грн. за кожну таку
відмову.

Під відмовою суд розуміє повне
невиконання поставленого зобов'язання
перед позивачем за умовами Договору. З
наданих позивачем доказів вбачається,
що відповідачем частково виконано
кожну поставку, що не може вважатись
відмовою від своїх зобов'язань, тому,
штраф нараховано безпідставно.

Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок нарахування інфляційних,
він зроблений невірно, сума
інфляційних за період з 17.02.2014 по 24.07.2014
становить 20133,14 грн., що є меншою аніж
заявлено позивачем, тому стягненню
підлягають інфляційні в сумі 20133,14 грн.,
а в стягненні 3289,16 грн. інфляційних слід
відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення 2481,36 грн. 3% річних.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу та три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок нарахування 3% річних, він
зроблений невірно, сума 3% річних за
період з 17.02.2014 по 24.07.2014 становить 2448,03
грн., що є меншою аніж заявлено
позивачем, тому стягненню підлягають 3%
річних в сумі 2448,03 грн., а в стягненні 33,33
грн. 3% річних слід відмовити.

Відповідно до п. 3.10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду №18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві.

Виходячи з положень з п. 3.10
вищевказаної постанови Пленуму
збільшення або зменшення позовних
вимог може бути реалізоване лише в
межах поданої позовної заяви.

В даному випадку позивач ставить
питання про збільшення позовних вимог
поза межами поданої позовної заяви,
стосовно стягнення 14321,88 грн. пені, що є
підставою для відмови у їх стягненні.

Крім того, посилання представника
позивача в судовому засіданні на Закон
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», як на підставу стягнення
суми пені з відповідача судом не може
бути взято до уваги, оскільки
відповідно до ст.1 вищевказаного закону
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Сторони у Договорі не визначили
такий вид відповідальності, як пеня,
тому, вимога позивача про стягнення
пені є безпідставною.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Чорнобайпродсервіс"
(19900, Черкаська обл., Чорнобаївський
район, смт. Чорнобай, вул. Шевченка, буд.
274, корпус 5, ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Козятинський м"ясокомбінат" (22100,
Вінницька обл., м. Козятин, вул.
О.Довженка, буд. 33, ) -
188509,00 грн. основного боргу, 2448,03 3%
річних, 20133,14 грн. інфляційних та 4221,81
грн. судового збору.

У стягненні пені, штрафу, 33,33 грн. 3%
річних та 3289,16 грн. інфляційних
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 30.07.2014

Суддя
В.А. Швидкий