КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" липня 2014 р. Справа №910/24349/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової
О.С.

суддів: Гарник
Л.Л.

Остапенка О.М.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Головного управління
Міндоходів у м. Києві

на постанову господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 року

по справі № 910/24349/13 (суддя Баранов Д.О.)

за заявою приватного підприємства
"Укртрансметал"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ойл-Оріон"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 по справі № 910/24349/13
(суддя Баранов Д.О.) визнано банкрутом
товариство з обмеженою
відповідальністю "Ойл-Оріон"; відкрито
ліквідаційну процедуру; призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Сорокіну Анну Володимирівну
(свідоцтво НОМЕР_1 від 15.04.2013), яку крім
іншого зобов'язано надати суду
ліквідаційний баланс банкрута та звіт
ліквідатора.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, Головне
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 по справі № 910/24349/13 та
припинити провадження по справі.

Обґрунтовуючи подану апеляційну
скаргу, апелянт посилається на той
факт, що податковий орган не мав змоги
провести визначену в законодавстві
документальну позапланову перевірку з
настанням відповідних юридичних
наслідків для боржника, що на думку
скаржника, порушує права Головного
управління Міндоходів у м. Києві, як
органу державної податкової служби.

Дослідивши апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у м.
Києві та додані до неї документи,
колегія судів вважає, що у її прийнятті
належить відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до статті 91 Господарського
процесуального кодексу України право
на звернення до апеляційного
господарського суду зі скаргою на
рішення місцевого господарського суду,
яке не набрало законної сили, а також
ухвали у випадках визначених статтею 106
цього кодексу мають сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки.

Тобто, згідно зазначених положень, в
разі оскарження рішення (ухвали)
особою, яка не брала участі у справі,
останній необхідно довести, що в
оскаржуваному рішенні (ухвалі)
господарський суд вирішив питання про
її права та обов'язки.

Згідно приписів частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України провадження у справах про
банкрутство здійснюється в порядку
провадження, передбаченому цим
кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
сторонами у справі про банкрутство є
боржник (банкрут) та конкурсні
кредитори (представник комітету
кредиторів), які також є учасниками
провадження по справі про банкрутство,
а кредитором є особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами грошові вимоги до
боржника. Отже, набуття статусу
кредитора законодавець пов'язує з
наявністю у особи (як фізичної так
юридичної) грошових вимог до боржника,
а припинення статусу кредитора
пов'язано з погашенням (припиненням)
таких грошових вимог.

Стаття 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
також передбачає, що кредиторами
боржника є органи доходів і зборів та
інші державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника. Однак, і
зазначені особи набувають статусу
кредиторів по справі в разі наявності у
встановленому порядку підтверджених
грошових вимог до боржника.

При цьому, колегія судів зазначає, що
правовий статус органів справляння
податків, зборів (обов'язкових
платежів), як кредиторів
неплатоспроможних боржників
визначається і статтею 210
Господарського кодексу України яка
також не встановлює автоматичного
визнання цих органів кредиторами у
всіх справах про банкрутство. Статус
кредитора щодо неплатоспроможного
боржника набувається, у тому числі і
цими органами, через певні процедури,
які визначені спеціальною нормою
законодавства - законом про
банкрутство.

Як убачається з матеріалів справи,
19.12.2013 ухвалою господарського суду м.
Києва заяву приватного підприємства
«Укртрансметал» про порушення
провадження у справі про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ойл-Оріон» прийнято
до провадження та призначено
підготовче судове засідання. Ухвалою
господарського суду м. Києва від 17.01.2014
порушено провадження по справі про
банкрутство боржника із застосуванням
судових процедур, визначених ст.ст. 9-12
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та призначено
попереднє судове засідання на 05.03.2014.
Зазначена ухвала, в якості
повідомлення, була направлена на
адресу органу доходів і зборів, про що
свідчить відмітка на зворотному боці
23.01.2014. В газеті «Голос України» № 17 (5767)
від 30.01.2014 було здійснено публікацію
про порушення відносно боржника справи
про банкрутство.

Порядок звернення кредиторів з
грошовими вимогами до боржника
визначається ст.ст. 23-25 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
який (порядок) включає також подання до
господарського суду письмових заяв із
вимогами до боржника, а також
документів, що їх підтверджують і
відповідно розгляд їх судом на
попередньому засіданні.

В матеріалах справи не міститься
доказів звернення податкового органу
до суду з заявою про визнання
кредиторських вимог у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю «Ойл-Оріон».

Ухвалою попереднього судового
засідання від 16.04.2014 було затверджено
реєстр вимог кредиторів ТОВ
«Ойл-Оріон», до числа яких Головне
управління Міндоходів у м. Києві не
входить.

Не містять матеріали справи і доказів
звернення податкового органу з
поточними вимогами до боржника до
господарського суду. Згідно наявних в
матеріалах справи доказів постанова
від 04.06.2014 направлялась державній
податковій інспекції 17.06.2014.

В апеляційній скарзі Головне
управління Міндоходів у м. Києві жодним
чином не посилається на наявність у
боржника заборгованості по сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів), розмір таких претензій (суму
вимог), характер вимог (майнові або
грошові), відповідно, будь-яких
майнових (грошових) претензій до
боржника у податкового органу не має.
Окрім цього, в скарзі відсутнє
посилання на будь-які докази, з їх
наданням, що підтверджують такі вимоги.

Таким чином, Головне управління
Міндоходів у м. Києві не є стороною по
справі про банкрутство боржника в
розумінні приписів Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Крім того, посилання Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
порушення господарським судом міста
Києва при прийнятті оскаржуваної
постанови приписів чинного
законодавства, зокрема ст.ст. 104, 105, 110, 111
Цивільного кодексу України, ст. 60
Господарського кодексу України та ст. 95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» є хибним.
Провадження у справі про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ойл-Оріон»
здійснюється за загальними
процедурами, а не за спрощеною
процедурою згідно ст. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
як помилково вважає Головне управління
Міндоходів у м. Києві.

Доводи скаржника про порушення його
права на проведення перевірки не
приймаються колегією суддів, оскільки,
Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві не надано доказів, що згідно
чинного законодавства воно є органом
уповноваженим на проведення
документальних перевірок у зв'язку з
реорганізацією або ліквідацією такого
платника податків, як товариство з
обмеженою відповідальністю
«Ойл-Оріон».

Крім того, з приводу проведення
податковими органами перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ойл-Оріон» колегія
суддів зазначає, що відкриття
ліквідаційної процедури не може бути
перешкодою податковому органу у
здійсненні ним позапланової перевірки
боржника. Орган податкової служби
вправі звернутися до ліквідатора
боржника та провести позапланову
перевірку його господарської
діяльності, а у випадку відмови
ліквідатора, як керівника боржника,
надати можливість перевірки суб'єкта
господарювання, орган податкової
служби вправі оскаржити дії
ліквідатора до суду у справі про
банкрутство.

За таких обставин, доказів того, що
оскаржувана постанова господарського
суду м. Києва порушує права та інтереси
податкових органів, зокрема Головного
управління Міндоходів у м. Києві, до
апеляційної скарги не додано.

Апелянтом не доведено належними
доказами, що спірною постановою суд
вирішив питання щодо прав та обов'язків
Головного управління Міндоходів у м.
Києві і відповідно, остання не має
права апеляційного оскарження
зазначеної постанови згідно приписів
статті 91 Господарського
процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку щодо наявності
підстав для відмови в прийнятті
апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів також
враховує правову позицію Вищого
господарського суду України викладену
в постановах № 5011-28/1737-2012 від 20.03.2013, №
5011-46/19090-2012 від 10.04.2013, № 910/313/13 від 18.02.2014
та № 5011-46/7280-2012 від 03.06.2014.

Враховуючи викладені обставини,
керуючись ст. ст. 86, 91 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню
Міндоходів у м. Києві в прийнятті
апеляційної скарги на постанову
господарського суду м. Києва від 04.06.2014
року по справі № 910/24349/13.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко