ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 серпня 2014 р. Справа №
903/602/14Господарський суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря
Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук
Світлана Анатоліївна

За участю представників сторін:

від прокуратури: Климюк Н.В.
(представник за дов. № 98-3028 вих. 14 від
12.05.2014р.)

від позивача державного підприємства
"Радивилівський комбінат
хлібопродуктів": - Цибульський П.П.
(представник за дов. № 13 від 20.0.32014 р.)

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Луцьку у
приміщенні господарського суду
Волинської області справу за позовом
прокурора Радивилівського району
Рівненської області в інтересах
держави в особі Міністерства аграрної
політики та продовольства України в
особі державного підприємства
"Радивилівський комбінат
хлібопродуктів" до приватного
підприємства "Контакт" про стягнення 7
981,54 грн.

В судовому засіданні 01.08.2014 р. у
відповідності до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Радивилівського району
Рівненської області звернувся в суд з
позовом в інтересах держави в особі
Міністерства аграрної політики та
продовольства України в особі
державного підприємства
"Радивилівський комбінат
хлібопродуктів" до приватного
підприємства "Контакт" про стягнення 7
402,50 грн.

Позов мотивував тим, що 06 липня 2011 року
між ДП «Радивилівський комбінат
хлібопродуктів» (Постачальником) та ПП
«Контакт» був укладений договір
поставки товару №173.

Відповідно до зазначеного договору за
товарно-транспортною накладною
№РН-7-060007 від 06.07.2011 року, постачальник
поставив, а покупець, через ОСОБА_3 по
довіреності №30, прийняв борошно
пшеничне першого сорту в кількості 1500
кг на загальну вартість з урахуванням
ПДВ 9 175,00 грн.

У відповідності до п.п. 3.13.4 покупець
зобов'язався розрахуватись за
поставлену в його адресу продукцію на
протязі 3-х календарних місяців з
моменту одержання товару і до повної
оплати одержаного товару його
подальший відпуск не проводиться.

Однак, взяті на себе зобов'язання
відповідач належним чином не виконав, в
наслідок неналежного виконання взятих
на себе зобов'язань у відповідача
рахується заборгованість на суму 6 580,00
грн.

Також прокурором були нараховані
штрафні санкції: пені в сумі 427,70 грн. та
3% річних 394,870 грн.

Прокурор всього просив стягнути з
відповідача 7 402,50 грн.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2014
р. за вказаним позовом було порушено
провадження у справі та призначено
розгляд останньої в судовому
засіданні.

09.07.2014 р. ухвалою суду було відкладено
розгляд справи у зв'язку із неявкою
представника відповідача в судове
засідання та необхідністю витребувати
додаткові докази необхідні для
розгляду справи

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача підтримали позов.
Позивач через канцелярію суду подав
клопотання про доручення до матеріалів
справи документів, а також клопотання
про збільшення розміру позовних вимог.
Прокурор в судовому засіданні подане
клопотання підтримала.

Суд прийняв подане клопотання, а
тому має місце нова ціна позову, а саме:
7 981,54 грн. з них: 6 580,00 грн.
основного боргу, індекс інфляції 236,88
грн., пені 513,24 грн., 3% річних 651,42 грн.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча відповідач
належним чином був повідомлений про
дату та час розгляду справи.

Явка сторін обов'язковою не
визнавалась. Суд прийшов до висновку
про можливість розгляду справи по суті
в судовому засіданні за відсутністю
представника відповідача, за наявними
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору та з огляду на встановлений
статтею 69 ГПК України строк вирішення
спору.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
письмові докази в справі, суд приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.07.2011 р. між ДП
«Радивилівський комбінат
хлібопродуктів» та ПП «Контакт»
укладено договір № 178 про постачання
товару (а.с. 21).

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору. Між
сторонами зобов'язання виникли з
договорів № 178 (а.с.21).

Відповідно до умов договору
постачальник зобов'язується передати,
а покупець прийняти і своєчасно
оплатити борошно, в подальшому товар, в
кількості та асортименті, згідно
заявки, погодженої сторонами.

Відповідно до п.п. 2.4. ціна на товар,
вказаний в накладній, відповідає ціні
на момент відвантаження.

Позивач поставив відповідачу
продукцію на загальну суму 9 150,00 грн., що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № РН-7-060007 на перевезення
хлібопродуктів автомобільним
транспортом від 06.07.2011 р. та наказом №
НЗ-7-060009 від 06.07.2011 р. (а.с.22-23).

Відповідно до п.3.1. покупець
зобов'язується оплачувати вартість
товару на протязі 3 (трьох) календарних
днів з моменту отримання товару шляхом
внесення відповідної суми коштів на
банківський рахунок постачальника.

Відповідач частково проплатив суму
боргу на суму 2 570,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: від 10.01.2012 р. на сум 500,00
грн., 26.01.2012 р. на сум
1 000,00 грн., від 20.02.2012 р. на суму 500,00 грн.,
№08.0.22012 р. на суму 370,00 грн. (а.с.25-28). ,
однак основна заборгованість в розмірі
6 580,00 грн. залишились не сплачені що
підтверджується матеріалами справи.

Вищезазначена сума підтверджуються
матеріалами справи, підставна та
підлягають до стягнення з відповідача
в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1 договору у випадку
порушення строків розрахунку згідно
п.3.1.1 покупець сплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочки
від суми платежу.

У відповідності до даного договору
позивач нарахував відповідачу пеню в
сумі 513 грн. дана сума
підставна та підлягає до стягнення.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Позивач нарахував відповідачу 3% річних
в сумі 651,42 грн. та інфляційні втрати в
розмірі 236,88 грн. Методика та періоди
нарахування перевірені судом та
підлягають до стягнення з відповідача
у повному обсязі.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. (ст. 625 ЦК
України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України). За
своєю правовою природою договір є
правочином. Водночас, договір є й
основною підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК
України). Правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК
України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності із ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34
ГПК України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили

З огляду на викладене, враховуючи
виконання позивачем умов договору та
неналежне виконання договору
відповідачем, позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю в
сумі 7 981,54 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про
судовий збір" від сплати судового збору
звільняються: органи прокуратури - при
здійсненні своїх повноважень.

Відповідно до п. 4.7. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" та
приписів ст. 49 ГПК України в разі, коли
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

Враховуючи приписи щодо покладення
судового збору на учасників судового
процесу в залежності від результату
вирішення спору, передбачені статтею 49
ГПК України, та приписи статей 3, 6
Закону України "Про судовий збір" щодо
обов'язковості справляння та сплати
судового збору, та враховуючи, що спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, результати вирішення спору та
відсутність правових підстав для
звільнення відповідача від його
сплати, з відповідача належить
стягнути 47 226 (сорок сім тисяч двісті
двадцять шість грн.) 35 коп. на користь
спеціального фонду Державного бюджету
України судового збору за результатами
розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України та на підставі ст.ст. 174, 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 202, 509, 626, 627, 629 Цивільного кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
«Контакт» (м. Рожище, вул. 1 травня, 8, р/р
010 КД «Приватбанк» м. Луцьк МФО 303440
код ЗКПО 13360036) на користь державного
підприємства «Радивилівський комбінат
хлібопродуктів» (м. Радивилів,
Рівненської області, вул. Волковенка, 11,
) 7 981 (сім тисяч дев'ятсот
вісімдесят одну грн.) 54 коп. (з них: 6 580, 00
основного боргу, 236,88 грн. інфляційні
втрати 513,24 грн. пені та 3% річних в сумі
651,42 грн.

Стягнути з приватного
підприємства «Контакт» (м. Рожище, вул. 1
травня, 8, р/р 010 КД «Приватбанк» м.
Луцьк МФО 303440 код ЗКПО 13360036) судовий
збір в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім грн..) 00 коп. отримувач
коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської
області, код отримувача 38009628, банк
отримувача - ГУДКСУ у Волинської
області, код банку отримувача МФО 803014,
рахунок отримувача 3002, код
класифікації доходів бюджету - 22030001,
код ЄДРПОУ суду - 03499885, призначення
платежу судовий збір за позовом
прокурора Радивилівського району
Рівненської області в інтересах
держави в особі Міністерства аграрної
політики та продовольства України в
особі державного підприємства
"Радивилівський комбінат
хлібопродуктів" до приватного
підприємства "Контакт".

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Повне рішення складено

та підписано 04.08.2014 р.

Суддя
І. О. Гарбар