ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.14р. Справа № 904/2803/14

За позовом Департаменту корпоративних
прав та правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ

до Комунального підприємства
"Муніципальна Гвардія"
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ

Третя особа: Комунальне підприємство
"Міське управління справами",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 38 390,17 грн. за договором
оренди

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Євстигнеєв А.О.,
довіреність № 10/3-145 від 30.12.2013 р.

Від відповідача: Швець А.Р., довіреність
№ 8898 від 16.05.2014 р.

Від третьої особи: Борцова К.О.,
довіреність № б/н від 16.05

СУТЬ СПОРУ:

Департамент корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Комунального підприємства
"Муніципальна Гвардія"
Дніпропетровської міської ради за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача: Комунальне
підприємство "Міське управління
справами", та просить суд:

- стягнути з Комунального підприємства
"Муніципальна Гвардія"
Дніпропетровської міської ради на
користь Департаменту корпоративних
прав та правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради
заборгованість з орендної плати у сумі
34 938,24 грн. та пеню в сумі 3 451,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору оренди нерухомого майна,
що належить до комунальної власності
територіальної громади міста № 445-ДКП/12
від 28.09.2012 року щодо своєчасної оплати
орендних платежів.

Ухвалою суду від 29.04.2014р. до участі у
справі в якості Третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, на стороні
позивача залучено Комунальне
підприємство "Міське управління
справами".

Відповідно до розпорядження керівника
апарату суду № 338 від 24.06.2014р., у зв'язку
з перебуванням судді Назаренко Н.Г. у
відпустці, був проведений повторний
автоматичний розподіл справи, після
чого справу № 904/2803/14 передано для
розгляду судді Петренко Н.Е.

Ухвалою від 25.06.2014 р. суддею Петренко
Н.Е. справу прийнято до провадження та
призначено до розгляду в засіданні на
14.07.2014 р.

На підставі доповідної записки судді
Петренко Н.Е. № 904/2803/14/33787/14 від 09.07.2014 р.
та у зв'язку із поверненням із чергової
відпустки судді Назаренко Н.Г., справу
№ 904/2803/14 передано на розгляд судді
Назаренко Н.Г.

Ухвалою суду від 09.07.2014р. справу
прийнято до провадження та призначено
розгляд справа на 21.07.2014р.

16.07.2014р. позивачем надано уточнену
позовну заяву, у якій він просить:

- стягнути з Комунального підприємства
"Муніципальна Гвардія"
Дніпропетровської міської ради на
користь Департаменту корпоративних
прав та правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради
заборгованість з орендної плати у сумі
28 764,17грн. та пеню в сумі 2 177,89 грн.

Уточнену позовну заяву позивача суд
розцінює, як заяву про зменшення
позовних умов, оскільки у цій заяві
позивач сам зазначає про зменшення
суми позовних вимог в частині
основного боргу та пені.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення розміру
позовних вимог не суперечить чинному
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
суд приймає заяву позивача до розгляду.

Відповідач проти позову не заперечив,
надав заяву про відстрочку виконання
рішення суду до 20.07.2015р., в якій
зазначив, що заборгованість
відповідача перед позивачем виникла у
зв'язку з скрутним фінансовим
становищем підприємства яке виникло на
підставі дебіторською заборгованістю
третіх осіб перед відповідачем,
дебіторська заборгованість складає
приблизно півтора мільйони гривен.

Позивач проти відстрочки виконання
рішення суду до 20.07.2015р. не заперечив.

Третя особа надала пояснення по суті
справи.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 21.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2012 року між Департаментом
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради (далі - Позивач,
Орендодавець) та Комунальним
підприємством «Муніципальна гвардія»
Дніпропетровської міської ради (далі -
Відповідач, Орендар) був укладений
договір оренди нерухомого майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади міста № 445-ДКП/12
(далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору з
метою ефективного використання
комунального майна орендодавець на
підставі рішення міської ради від 21.03.07
№ 41/11 із змінами та доповненнями
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування комунальне
нерухоме майно нежитлове приміщення -
(надалі - об'єкт оренди) загальною
площею 219,83 кв.м., розташоване за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, 75, на другому поверсі 7-ми
поверхової будівлі, вартість якого,
згідно з незалежною оцінкою становить 1
642 701 грн. без ПДВ, що перебуває на
балансі КП „Міське управління
справами" Дніпропетровської міської
ради, для використання під розміщення
комунального підприємства.
Використання об'єкту оренди не за
цільовим призначенням забороняється.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 2.2 Договору орендар
вступає у строкове платне користування
об'єктом оренди з дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до акту приймання-передачі
від 28.09.2012 року відповідачу було
передано об'єкт оренди, зазначений в
п.1.1 договору (а.с. 33 на звороті).

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що
передача об'єкта оренди в оренду
здійснюється за вартістю згідно з
незалежною оцінкою, проведеною станом
на 30.03.2012р. на підставі акта
приймання-передачі об'єкта оренди,
підписаного балансоутримувачем,
орендодавцем та орендарем.

У разі припинення цього договору об'єкт
оренди повертається протягом 5
календарних днів з дати припинення
цього договору (п. 2.5. Договору).

Орендар зобов'язаний повернути об'єкт
оренди за актом приймання-передачі
об'єкта оренди, підписаним
балансоутримувачем, орендодавцем та
орендарем. Майно вважається повернутим
з моменту підписання Сторонами акта
приймання-передачі об'єкта оренди (п. 2.6.
Договору).

Згідно п. 3.1. Договору розрахунок
орендної плати здійснюється за
методикою розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального нерухомого майна,
затвердженою міською радою, при цьому
орендна ставка за використання
комунального нерухомого майна,
встановлена згідно з Протоколом № 34/12
від 28.09.2012р. засідання комісії з
проведення конкурсів на право оренди
об'єктів нерухомого майна, що належить
до комунальної власності
територіальної громади міста.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що
розмір орендної плати відповідно до
розрахунку орендної плати, що є
невід'ємною частиною цього договору,
становить 4 073,96 грн., без ПДВ /базова за
серпень місяць 2012 рік/.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється згідно з чинним
законодавством та в повному обсязі
спрямовується орендарем на рахунок
балансоутримувача. Орендна плата за
перший місяць оренди визначається
шляхом коригування розміру орендної
плати за базовий місяць на індекс
інфляції за період з першого числа
наступного за базовим місяця до
останнього числа першого місяця
оренди, починаючи з вересня місяця 2012р.

У платіжному дорученні обов'язково
зазначати, номер договору оренди, дату
укладення та назву орендаря.

Згідно з пунктом 3.3 Договору, за
користування об'єктом оренди орендар
сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 50 % від загальної суми орендної плати
до у розмірі 2 036,98 грн. до загального
фонду міського бюджету;

- 50 % від загальної суми орендної плати у
розмірі 2 036,98 грн. на рахунок
балансоутримувача об'єкта оренди.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць з урахуванням
індексу інфляції за поточний місяць.

Орендна плата сплачується орендарем
щомісяця у термін не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним, і не
залежить від наслідків господарської
діяльності орендаря (частина 1 пункту 3.5
Договору).

Відповідно п. 3.6. Договору кошти
(орендна плата), які сплачує орендар
після закінчення строку договору
оренди до підписання акту
приймання-передачі не є підставою
вважати договір автоматично
продовженим на новий термін.

Орендар зобов'язаний своєчасно і у
повному обсязі сплачувати орендну
плату за весь час фактичного
використання об'єкта оренди до дати
підписання акта приймання-передачі
об'єкта оренди, включно (п.5.2. Договору).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Частинами 1 та 2 статті 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" встановлено, що орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються органами, уповноваженими
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим (для об'єктів, що належать
Автономній Республіці Крим), та
органами місцевого самоврядування (для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.

Цей договір діє з 28.09.2012 року до 30.11.2013
року включно (пункт 10.1 договору).

18.06.2013р. Орендодавцем на адресу
Орендаря було направлено лист № 7/4-959
від 18.06.2013р. (а.с.25) з проханням сплати
суму боргу та з'явися до Позивача для
розірвання договору.

Відповідач суму боргу не сплатив,
відповіді на вказаний лист не надав.

03.10.2013р. Орендодавцем на адресу
Орендаря було направлено лист № 4/4-1743
від 03.10.2013р. (а.с.36) про припинення дії
договору оренди, в якому було
запропоновано Відповідачу надати
пакет документів для переукладення
договору оренди на новий термін, а за
відсутності бажання переукласти
договір оренди запропоновано
повернути об'єкт оренди за актом
приймання-передачі в строк,
передбачений умовами договору.

30.11.2013р. договір оренди від 28.09.2012р. №
445-ДКП/12 припинив свою дію.

30.11.2013р. відповідачем було повернуто
об'єкт оренди, що підтверджується Актом
приймання-передачі комунального
нерухомого майна (а.с. 63), отже орендна
плата продовжувала нараховуватися за
фактичне використання об'єкта оренди
та за період з 28.09.2012р. по 30.11.2013р.
включно становить 28 764,17 грн., що і стало
причиною звернення Позивача з позовом
до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про задоволення спору на
підставі наступного.

Частинами 1 та 3 статті 11 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Обов'язок щодо своєчасного внесення
орендної плати орендарем передбачено
частиною 3 статті 18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", частиною 5 статті 762 Цивільного
кодексу України, частиною 3 статті 285
Господарського кодексу України.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (пункт 1
статті 193 Господарського кодексу
України).

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності (частина 1
статті 286 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

На час розгляду справи сума боргу
Відповідачем не сплачена, належними
доказами не спростована.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за
період з 28.09.2012р. по 30.11.2013р. включно у
розмірі 28 764,17 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу Позивач просить
стягнути з Відповідача пеню у сумі 2
177,89 грн. за період 16.10.2012р. по 16.12.2013р.

Відповідно до пункту 9.2 Договору за
несвоєчасну сплату суми орендної плати
орендар зобов'язаний сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
на дату нарахування пені від
несплаченої суми орендної плати за
кожен день прострочення платежу у
співвідношенні, визначеному у п.3.3
цього договору.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки надані
Позивачем, судом встановлено, що пеня
за період з 16.10.2012р. по 16.12.2013р. становить
2 177,89 грн. та підлягає до стягнення..

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справ

На підставі викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі з стягненням з Відповідача на
користь Позивача суми основного боргу
у розмірі 28 764,17 грн., пені - 2 177,89грн.

В ході розгляду справи відповідач
надав заяву про відстрочку виконання
рішення суду, в якій просить
відстрочити виконання рішення у
зв'язку з складним матеріальним
становищем до 20.07.2015р.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Суд, вирішуючи питання щодо надання
розстрочення або відстрочення
виконання рішення, враховує
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору та інші
обставини справи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про
відстрочку виконання рішення,
відповідач посилається на те, що
існування заборгованості третіх осіб
перед відповідачем унеможливлює
своєчасне та належне здійснення
зобов'язань перед позивачем за
договором оренди комунального
нерухомого майна від 28.09.2012р. № 445-ДКП/12,
а відстрочення виконання рішення суду
надасть можливість поліпшити
фінансовий стан відповідача шляхом
стягнення існуючої дебіторської
заборгованості та подальшого
виконання зобов'язань перед позивачем.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про можливість задоволення
заяви відповідача та відстрочити
виконання судового рішення у справі №
904/2803/14 до 20.07.2015р.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
"Муніципальна Гвардія"
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75,
) на користь
Департаменту корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75,
) заборгованість за
орендну плату у розмірі 28 764,17 грн.
(двадцять вісім тисяч сімсот шістдесят
чотири грн. 17 коп.), пеню у розмірі 2 177,89
грн. (дві тисячі сто сімдесят сім грн. 89
коп.) та витрат по сплаті судового збору
у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.), про
що видати наказ.

Відстрочити виконання рішення у
справі № 904/2803/14 до 20.07.2015, з дня
набрання вказаним рішенням законної
сили.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 23.07.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко