м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9302/14 29.07.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Піріт"
до Приватного
підприємства "Тітан парк сервіс"
Третя особа, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2
яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору
на стороні відповідача
про зобов'язання вчинити
Суддя Бондаренко Г.П.
від позивача Литвин В.В. (дов.
від відповідача не з'явились
від третьої особи не з'явились
Відповідно до ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 29.07.2014 оголошено
вступну і резолютивну частину рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Піріт" (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Приватного
підприємства "Тітан парк сервіс" (далі
по тексту - відповідач) про зобов'язання
повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Піріт" самовільно
зайняту земельну ділянку загальною
площею 0,3426 га, кадастровий номер
у АДРЕСА_1, та зобов'язати Приватне
підприємство "Тітан Парк Сервіс"
усунути перешкоди у користуванні
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Піріт" земельною
ділянкою загальною площею 0,3426 га,
розташована за адресою: у АДРЕСА_1,
шляхом демонтажу розташованих на
земельній ділянці паркану, шлагбауму
та тимчасової споруди (МАФ), у якій
розміщено охорону автостоянки та
транспортних засобів, а також позивач
просить покласти на відповідача
витрати по оплаті судового збору.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/9302/14, розгляд справи
призначено на 19.06.2014.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.06.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України судом оголошувалася перерва до
15.07.2014. Цією ж ухвалою відповідно до
ст. 27 ГПК України суд за власною
ініціативою залучив до участі у справі
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 15.07.2014 відповідно до ст. 69 ГПК
України строк розгляду справи
продовжено на 15 днів, згідно ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
29.07.2014, у зв'язку з необхідністю надання
додаткових матеріалів по справі,
неявкою відповідача та третьої особи в
судове засідання, не виконанням ними
вимог ухвали Господарського суду міста
Києва від 19.06.2014.
29.07.2014 через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
додаткові письмові пояснення щодо
В судове засідання 29.07.2014 представники
відповідача та третьої особи не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, відповідач про час та місце
розгляду справи був повідомлений
Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав суду усні
пояснення по суті заявлених позовних
Позовні вимоги мотивовані самовільним
зайняттям відповідачем земельної
ділянки загальною площею 0,3426 га,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
орендується позивачем на підставі
договору оренди земельної ділянки від
16.08.2007, укладеного між Київською
міською радою та позивачем, що порушує
права позивача, як орендаря на
користування зазначеною земельною
Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання жодного
Враховуючи те, що не з'явлення
представників відповідача і третьої
особи, повідомлених про розгляд справи
належним чином, не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні,
відповідач і третя особа не
скористалися своїм процесуальними на
направлення представника для участі в
судове засідання, а для відповідача
також і право надати відзив, суд вважає
за можливе розглянути позов у
відсутності представників відповідача
і третьої особи, за наявними у справі
матеріалами згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасникам судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.
Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -
На підставі договору оренди земельної
ділянки від 16.08.2007, укладеного між
Київською міською радою, як
орендодавцем, і позивачем, як
орендарем, на підставі рішення
Київської міської ради від 26.04.2007 №
497/1158, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 16.08.2007
(реєстровий номер 2383), зареєстрованого
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 17.08.2007 за №
міською філією Державного
підприємства "Центр державно
земельного кадастру" 17.08.2010, реєстровий
приймання-передачі земельної ділянки
від 17.08.2007 отримав в орендне
користування строком на 10 років
земельну ділянку загальною площею 0,3426
розташована по АДРЕСА_1 (далі - земельна
ділянка) - для будівництва,
експлуатації та обслуговування
офісного центру з підземним паркінгом,
дитячим і спортивним майданчиком.
Відповідно до пункту 2.3. договору
оренди передбачено, що земельна
ділянка, яка передається в оренду, не
має недоліків, що можуть перешкоджати
її ефективному використанню. Тобто,
договір оренди земельної ділянки від
16.08.2007 не містить жодних застережень
щодо будь-яких обтяжень земельної
Згідно п. 4.2. договору річна орендна
плата за земельну ділянку
встановлюється у розмірі 4 (чотирьох)
відсотків від її нормативної грошової
Відповідно до п. 4.7. договору орендна
плата вноситься орендарем рівними
частинами за базовий податковий
(звітний) період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісячно
протягом тридцяти календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця на
Києві, МФО 820019. Отримувач: УДК у
Голосіївському р-ні м. Києва,
ідентифікаційний код 26077879.
Відповідно до п. 5.1.договору на
земельній ділянці не дозволяється
діяльність, не пов'язана з цільовим
призначенням земельної ділянки, зміна
цільового призначення земельної
ділянки можлива лише в разі прийняття
Київською міською радою рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у зв'язку
зі зміною цільового призначення
земельної ділянки та внесення
відповідних змін до договору. Роботи по
розробці проекту землеустрою щодо
відведення сплачує орендар.
Протягом усього часу орендного
користування вказаною земельною
ділянкою позивачем своєчасно та у
повному обсязі виконувався обов'язок
щодо сплати орендних платежів за землю
за умовами договору, що підтверджено
наступними документами: платіжним
дорученням № 63 від 29.01.2013, платіжним
дорученням №76 від 27.02.2013, платіжним
дорученням № 93 від 28.03.2013, платіжним
дорученням № 108 від 25.04.2013, платіжним
дорученням № 126 від 27.05.2013, платіжним
дорученням № 132 від 25.06.2013, платіжним
дорученням № 147 від 25.07.2013, платіжним
дорученням № 159 від 27.08.2013, платіжним
дорученням № 177 від 26.09.2013, платіжним
дорученням № 189 від 30.10.2013, платіжним
дорученням № 203 від 25.11.2013, платіжним
дорученням № 217 від 27.12.2013, платіжним
дорученням № 247 від 27.02.2014, платіжним
дорученням № 225 від 30.01.2014, платіжним
дорученням № 269 від 28.04.2014, платіжним
дорученням № 262 від 25.03.2014.
Як вбачається із матеріалів справи,
відповідно до чинного законодавства
України позивачем отримано у Головному
управлінні містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА)
містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки від 17.09.2012 №
організацією ТОВ "Творча Архітектурна
Майстерня "Мрія" за договором № 2307-01
розроблено проектну документацію щодо
будівництва об'єкта. За результатами
проведеної ТОВ "Українська будівельна
експертиза" експертизи проектна
документація отримала позитивний
висновок від 10.12.2012 № 3-074-12-ЕП/КО.
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві позивачу видано Дозвіл на
виконання будівельних робіт від 21.12.2012
початку робіт з будівництва об'єкта на
зазначеній земельній ділянці.
Згідно документів наявних в матеріалах
справи (лист від 12.11.2013 № 128-9556)
вбачається, що Прокуратурою
Голосіївського району м. Києва на
виконання доручення Прокуратури міста
Києва організовано перевірку
дотримання вимог чинного
законодавства України при проведенні
будівельних робіт на території
Голосіївського району міста Києва та з
інших питань, в ході якої було
встановлено, що фактично земельну
ділянку загальною площею 0,3426 га,
розташована по АДРЕСА_1 використовує
Приватне підприємство "Тітан Парк
Сервіс" (відповідач) для влаштування
За твердженням позивача, особи, які і на
даний час знаходяться на земельній
ділянці і які ведуть на ній діяльність
з охорони (паркування) транспортних
засобів, відмовляються надати позивачу
будь-яку інформацію та документи, які б
свідчили про підстави зайняття ними
земельної ділянки та ведення на ній
такої діяльності. Також, зазначені
особи фізично перешкоджають
діяльності працівників позивача щодо
використання земельної ділянки
відповідно до цільового призначення та
не допускають працівників товариства
З метою захисту своїх порушених
прав позивач звертався до органів
влади і управління, прокуратури та на
свої звернення отримав відповіді
переважно з рекомендаціями про
звернення для захисту своїх прав до
суду, що підтверджено листом
прокуратури Голосіївського району м.
Києва від 12.11.2013 №128-9556вих13, листом ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 09.12.2013 №8656/10/26-50-15-03-12, листом
Голосіївського міжрайонного
управління ГУ Держсанепідемслужби у
м.Києві від 03.12.2013 №2725, листом
Голосіївського районного управління
ГУМВС України в м. Києві від 27.03.2014
№53/2111, відповіддю Голосіївської
районної у м. Києві державної
відповіддю Державної інспекції
сільського господарства в м. Києві від
Факт порушення відповідачем законних
прав позивача та вимог земельного
законодавства України, щодо
самовільного зайняття належної
позивачу на праві користування
земельної ділянки, встановлений під
час проведення Державною інспекцією
сільського господарства в м. Києві
контрольного заходу державного
нагляду (контролю) у сфері дотримання
вимог земельного законодавства під час
використання земельної ділянки площею
що розташована по АДРЕСА_1, внаслідок
якого було складено акт обстеження
земельної ділянки від 15.01.2014 № 4 та акт
перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства від 15.01.2014 № А05/128, копії
яких наявні в матеріалах справи. Згідно
акту перевірки від 15.01.2014 № А05/128
відповідач фактично використовує
зазначену земельну ділянку без
документів, посвідчуючих право
власності або права користування
вказаною земельною ділянкою, у зв'язку
з чим позивачем не реалізоване право
користування земельною ділянкою, що
унеможливлює використання її за
цільовим призначенням, для будівництва
та обслуговування офісного центру з
підземним паркінгом, дитячим і
спортивним майданчиком. При цьому,
земельна ділянка обнесена парканом,
обладнана шлагбаумом та
використовується під розміщення
автостоянки, на ділянці встановлено
тимчасову споруду (МАФ) у якій
розміщено охорону автостоянки.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Статтею 1 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
Як встановлено судом, позивач є
законним орендарем земельної ділянки,
загальною площею 0,3426 га, кадастровий
АДРЕСА_1, що підтверджено матеріалами
справи.
Судом, також, встановлено, що
відповідач фактично використовує
земельну ділянку загальною площею 0,3426
розташована по АДРЕСА_1 без документів,
які посвідчують право власності або
права користування вказаною земельною
ділянкою, у зв'язку з чим позивачем не
реалізоване право користування
земельною ділянкою, що унеможливлює
використання її за цільовим
призначенням, для будівництва та
обслуговування офісного центру з
підземним паркінгом, дитячим і
спортивним майданчиком.
Відповідачем в матеріали справи жодних
документів, які б підтверджували право
відповідача на користування земельною
ділянкою загальною площею 0, 3426 га,
розташована по АДРЕСА_1 для
використання автомобільної стоянки, в
тому числі на неодноразову вимогу суду.
Згідно ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.
В п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 р. "Про деякі практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин" зазначено, що
відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
Враховуючи, що матеріали справи не
містять жодних документів (доказів),
які б підтверджували право відповідача
на користування земельною ділянкою
загальною площею 0, 3426 га, кадастровий
АДРЕСА_1 та/або будь-які інші права
відповідача на вказану земельну
ділянку, і спростовували докази надані
позивачем у справу, суд дійшов
висновку, що відповідач самовільно
займає таку земельну ділянку, чим
порушує права позивача, як орендаря
Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу
України (далі - ЗК України) власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення непов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду
землі", орендар в установленому законом
порядку має право витребувати
орендовану земельну ділянку з
будь-якого незаконного володіння та
користування, на усунення перешкод у
користуванні нею, відшкодування шкоди,
заподіяної земельній ділянці
громадянами і юридичними особами
України, іноземцями, особами без
громадянства, іноземними юридичними
особами, у тому числі міжнародними
об'єднаннями та організаціями.
Статтею 212 Земельного кодексу України
встановлено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.
Із системного аналізу наведених норм
права вбачається, що вжитий у статті 212
ЗК України термін "повернення" є
умовним, адже самовільне зайняття
земельної ділянки означає не
заволодіння нею, а створення більших чи
менших перешкод власникові чи іншому
законному володільцю у користуванні
нею. Відповідно, проти самовільного
захоплення слід застосовувати
негаторний позов - позов про усунення
перешкод, який дозволяє поновити
порушене право та є, в даному випадку,
належним способом захисту порушеного
права. Такий спосіб захисту порушеного
права орендаря, як вимога про
повернення йому земельної ділянки, в
даному випадку, не відповідає предмету
позову, що є підставою для відмови у
задоволенні такої вимоги.
Так, відповідно до п. 4.3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 N 18
господарський суд, дійшовши висновку
про те, що предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, повинен
Оскільки, відповідач фактично
використовує земельному ділянку, яка
належить позивачу на праві
користування згідно з договором
оренди, без правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, що є
самовільним зайняттям ним земельної
ділянки, і тому, відповідач має усунути
перешкоди у користуванні позивачем
земельною ділянкою загальною площею
що розташована за адресою: у АДРЕСА_1,
тобто звільнити земельну ділянку,
Враховуючи зазначене, суд задовольняє
позовні вимоги частково: вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку судом не задовольняються, як
такі, що не відповідають способу
захисту порушеного права; вимоги щодо
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди у користуванні позивача
земельною ділянкою, шляхом демонтажу
розташованих на ній паркану, шлагбауму
та тимчасової споруди (МАФ), у якій
розміщено охорону автостоянки та
транспортних засобів підлягають
задоволенню, як доведені, обґрунтовані
та такі що відповідають способу
захисту порушеного права позивача.
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позов задовольнити частково.
2. Зобов'язати Приватне підприємство
усунути перешкоди у користуванні
Товариством з обмеженою
загальною площею 0,3426 га, кадастровий
адресою: у АДРЕСА_1, шляхом демонтажу
розташованих на ній паркану, шлагбауму
та тимчасової споруди (МАФ), у якій
розміщено охорону автостоянки та
3. В задоволенні інших позовних вимог
4. Стягнути з Приватного підприємства
порядку визначеному Законом України
«Про виконавче провадження») 1218 (одну
тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.
витрат по оплаті судового збору.
5. Видати наказ після набрання рішенням
6. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.08.2014.

Суддя
Г. П.
Бондаренко