ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
Справа № 925/1030/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача - ОСОБА_1
за довіреністю, відповідача - не
з'явились, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства "Ватутінський
хлібокомбінат" про стягнення 145500,00
грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2
звернулась в господарський суд з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Ватутінський
хлібокомбінат" (далі - відповідач) про
стягнення 145500 грн. боргу з оплати за
надані транспортні послуги у період з
10.01.2014 року по 01.04.2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача позов з підстав, викладених в
позовній заяві, підтримав і просив суд
задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав, проти позову не заперечував,
явку представника в засідання суду не
забезпечив, хоч про дату, час і місце
розгляду справи належним чином був
повідомлений.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи, згідно з частиною 1
статті 4 ГПК України, статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", при розгляді справи
частину 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд зазначає, що право особи на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
кореспондується обов'язок
добросовісно користуватися наданими
законом процесуальними правами,
утримуватись від дій, що зумовлюють
затягування судового процесу, та
вживати надані процесуальним законом
заходи для скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії"("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від
07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, суд,
відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав
за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позовні вимоги
задовольняє повністю з наступних
підстав.

Відповідно до досягнутої сторонами
домовленості позивач у період з 10.01.2014
року по 01.04.2014 року надала відповідачу
транспортні послуги з перевезення
вантажу на загальну суму 145750,00 грн., що
підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ОУ-0000002 від 11.01.2014 року на суму 8250,00
грн., №ОУ-0000003 від 13.01.2014 року на суму
2000,00 грн., №ОУ-0000004 від 21.01.2014 року на
суму 4100,00 грн., №ОУ-0000005 від 23.01.2014 року
на суму 8550,00 грн., №ОУ-0000007 від 27.01.2014
року на суму 12400,00 грн., №ОУ-0000008 від
03.02.2014 року на суму 8550,00 грн., №ОУ-0000010
від 06.02.2014 року на суму 13100,00 грн.,
№ОУ-0000011 від 10.02.2014 року на суму 6400,00
грн., №ОУ-0000012 від 11.02.2014 року на суму
6400,00 грн., №ОУ-0000014 від 18.02.2014 року на
суму 4100,00 грн., №ОУ-0000015 від 19.02.2014 року
на суму 8250,00 грн., №ОУ-0000016 від 21.02.2014
року на суму 2000,00 грн., №ОУ-0000017 від
24.02.2014 року на суму 8550,00 грн., №ОУ-0000018
від 26.02.2014 року на суму 8650,00 грн.,
№ОУ-0000019 від 27.02.2014 року на суму 2250,00
грн., №ОУ-0000020 від 28.02.2014 року на суму
3000,00 грн., №ОУ-0000024 від 12.03.2014 року на
суму 4400,00 грн., №ОУ-0000025 від 15.03.2014 року
на суму 8800,00 грн., №ОУ-0000026 від 17.03.2014
року на суму 6400,00 грн., №ОУ-0000027 від
24.03.2014 року на суму 8800,00 грн., №ОУ-0000031
від 31.03.2014 року на суму 2400,00 грн.,
№ОУ-0000032 від 01.04.2014 року на суму 8400,00 грн.
(а.с.7-27) та товарно-транспортними
накладними (а.с.49-116).

Відповідач вказані транспортні
послуги прийняв, що підтверджується
підписом директора на актах, який
скріплений печаткою товариства, однак
їх вартість сплатив частково, в сумі
250,00 грн., внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 145500,00 грн.

27.05.2014 року позивач направила
відповідачу вимогу, у якій вказала на
наявність заборгованості в сумі 145500,00
грн. та, відповідно до ст.530 ЦК України,
вимагала у семиденний строк здійснити
оплату (а.с.28).

Відповідач отримав вимогу 30.05.2014 року,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення (а.с.30),
однак на неї не відповів, у
встановлений строк заборгованість не
сплатив.

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань перевезення і
послуг, загальні положення про послуги,
перевезення і транспортне
експедирування визначені главами 63-65
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), главою 32 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
загальні положення про договір -
розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20
ГК України, загальні положення про
правочини - розділом IV книги 1 ЦК
України.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 908 ЦК України визначено,
що загальні умови перевезення
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 909 ЦК України, за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Відповідно до ст. 307 ГК України договір
перевезення вантажу укладається в
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням перевізного документа
(транспортної накладної, коносамента
тощо) відповідно до вимог
законодавства.

Вищенаведеними доказами у справі
підтверджено виникнення між сторонами
господарських договірних відносин у
сфері перевезення вантажу
автомобільним транспортом, що
підтверджується складеними
товарно-транспортними накладними.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України:
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки сторонами не було обумовлені
строки оплати, то позивач правомірно
направив відповідачу вимогу, в порядку
ст. 530 ЦК України, про сплату
заборгованості у семиденний термін.

Відповідач, в порушення норм ЦК
України, свої зобов'язання з оплати
вартості перевезення в сумі 145500,00 грн.,
не виконав.

Наявність і розмір невиконаного
спірного грошового зобов'язання в
розмірі 145500,00 грн. відповідачем
допустимими доказами не спростовано,
тому ця заборгованість підлягає
стягненню в судовому порядку.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи та вимог
законодавства позовні вимоги судом
визнаються обґрунтованими, доказаними
і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 2910,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Ватутінський
хлібокомбінат", місцезнаходження: 20250,
Черкаська область, м.Ватутіне,
вул.Транспортна, 33, ідентифікаційний
код 00380669 на користь суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1 - 145500,00 грн.
(сто сорок п'ять тисяч п'ятсот гривень 00
коп.) заборгованості та 2910,00 грн. (дві
тисячі дев'ятсот десять гривень 00 коп.)
судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня його
підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 31.07.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов