ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Справа № 915/165/13-г Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді:Панової
І.Ю.суддів:Білошкап О.В., Запорощенка М.-
доповідачрозглянув касаційну скаргу
Ліквідатора фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, арбітражного керуючого
Черепенко Вікторії Григорівнина
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 20.05.14р.на
ухвалуГосподарського суду
Миколаївської області від 20.03.2014р.у
справі№ 915/165/13-г господарського суду
Миколаївської області за заявою
Держаної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області о
боржникафізичної особи-підприємця
ОСОБА_4провизнання банкрутом за участю
представників сторін: від
кредиторів:не з'явилисявід боржника:не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 20.03.2014 р. у
задоволенні клопотання арбітражного
керуючого Черепенко Вікторії
Григорівни м. Миколаїв про накладення
арешту на 2/3 частки трикімнатної
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_4 м. Миколаїв,
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.05.14р. ухвалу
Господарського суду Миколаївської
області від 20.03.2014 р. по справі № 915/165/13-г
- залишено без змін, а апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Черепенко
Вікторії Григорівни м. Миколаїв - без
задоволення.

Не погодившись з ухвалою
господарського суду Миколаївської
області від 20.03.2014 р. та постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 20.05.14р. у справі № 915/165/13-г,
Ліквідатор фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, арбітражний керуючий Черепенко
Вікторія Григорівна звернулася до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою про скасування
оскаржених судових актів, з вимогою
прийняти нове рішення.

В обґрунтування заявлених вимог,
скаржник посилається на те, що
приймаючи постанову про визнання
боржника банкрутом, суд не дотримався
вимог статті 48 Закону про банкрутство і
не наклав арешт на майно боржника.
Вважає , що судами неправомірно, в
даному випадку, застосовано ст.23 Закону
про банкрутство, оскільки приписи
ст.ст. 47-48 Закону містять спеціальні
положення про банкрутство суб'єкта
підприємницької діяльності -
громадянина. Також, скаржник
посилається на порушення норм
процесуального права, а саме ст.86 ГПК
України щодо строку надіслання копії
ухвали сторонам. При цьому, заявник
вказує на відсутність в резолютивній
частині ухвали дати підписання повного
її тексту, оскільки, за твердженням
скаржника, у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини.

Розпорядженням Секретаря третьої
судової палати Вищого господарського
суду України Панової І. від 28.07.14р., у
зв'язку з відпусткою судді Погребняка
В.Я., для розгляду справи № 915/165/13-г
господарського суду Миколаївської
області, сформовано колегію суддів
Вищого господарського суду України в
такому складі: головуючий - Панова І.Ю.,
судді: Білошкап О.В., Запорощенко М.Д.
(доповідач).

В призначене судове засідання
представники сторін не з'явилися.
Поважних причин нез'явлення суду не
повідомлено. Про час та дату розгляду
касаційної скарги сторони та учасники
судового процесу були сповіщені
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 18.01.2013 р. Державна податкова
інспекція у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
звернулась до Господарського суду
Миколаївської області з заявою про
порушення відносно фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 м. Миколаїв
провадження у справі про банкрутство
на підставі ст. 52 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 28.01.2013 р.
порушено провадження у справі про
банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 м. Миколаїв.

Постановою Господарського суду
Миколаївської області від 25.02.2013 р. по
справі № 915/165/13-г фізичну особу -
підприємця ОСОБА_4 м. Миколаїв визнано
банкрутом, відкрито відносно нього
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Черепенко Вікторію
Григорівну м. Миколаїв.

25.02.2013 р. арбітражний керуючий
Черепенко Вікторія Григорівна м.
Миколаїв звернулась до Господарського
суду Миколаївської області з
клопотанням про накладення арешту на 2/3
частки трикімнатної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_4 м. Миколаїв з метою недопущення
продажу нерухомого майна поза межами
процедури банкрутства.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 20.03.2014 р. у
задоволенні клопотання арбітражного
керуючого Черепенко Вікторії
Григорівни м. Миколаїв відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.05.14р. ухвалу
Господарського суду Миколаївської
області від 20.03.2014 р. по справі № 915/165/13-г
- залишено без змін, а апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Черепенко
Вікторії Григорівни м. Миколаїв - без
задоволення.

Приймаючи означені судові акти, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що з моменту відкриття щодо боржника
ліквідаційної процедури всі без
винятку обтяження його активів
підлягають скасуванню. Це пов'язано з
тим, що у процедурі ліквідації
задоволення вимог кредиторів
відбувається за рахунок коштів,
отриманих від здійсненої у
встановленому порядку реалізації
майна банкрута. Тому, майно банкрута
повинно бути вільним від будь-яких
обтяжень. При цьому, зняття заборон та
арештів з майна боржника, в порядку
статті 23 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
безумовним і стосується будь-яких
органів і посадових осіб.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновками
суду апеляційної інстанції з наступних
підстав.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється ГПК у випадках, коли його
норми безпосередньо визначають
правила даного провадження (статті 2, 41,
12 та 15) або мають універсальний
характер для будь-якої стадії судового
процесу , або процесуальної дії (статті,
вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з
урахуванням встановлених Законом
особливостей.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ГПК
України провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі Закон), норми якого, як спеціальні
норми права, превалюють у застосуванні
над загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

У відповідності з п. п. 1, 3 ст. 5 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.
Провадження у справах про банкрутство
окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності
регулюється з урахуванням
особливостей, передбачених розділом VI
цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у разі, якщо громадянин-підприємець -
боржник або керівні органи боржника -
юридичної особи відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до
органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника,
заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може
бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.
Господарський суд у двотижневий строк
з дня винесення ухвали про порушення
провадження у справі про банкрутство
відсутнього боржника виносить
постанову про визнання відсутнього
боржника банкрутом, відкриває
ліквідаційну процедуру і призначає
ліквідатором ініціюючого кредитора за
згодою останнього.

Стаття 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначає наслідки визнання боржника
банкрутом, серед яких, зокрема, з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника. Накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
наступні обставини.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 28.01.2013 р.
порушено провадження у справі про
банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 м. Миколаїв.

Постановою Господарського суду
Миколаївської області від 25.02.2013 р. по
справі № 915/165/13-г фізичну особу -
підприємця ОСОБА_4 м. Миколаїв визнано
банкрутом, відкрито відносно нього
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Черепенко Вікторію
Григорівну м. Миколаїв.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи
зі змісту ст. ст. 22, 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
постанова про визнання боржника
банкрутом набирає законної сили з дня
її прийняття.

Відповідно з цим, з моменту відкриття
щодо боржника ліквідаційної процедури,
всі без винятку обтяження його активів
підлягають скасуванню, що пов'язано з
тим, що у процедурі ліквідації
задоволення вимог кредиторів
відбувається за рахунок коштів,
отриманих від здійсненої у
встановленому порядку реалізації
майна банкрута і це майно має бути
вільним від обтяжень.

Враховуючи вищенаведене та обставини
справи, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо відмови в задоволенні клопотання
ліквідатора про накладення арешту на 2/3
частки трикімнатної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_4 м. Миколаїв.

Доводи скаржника викладені в
касаційній скарзі не спростовують
висновків судів попередніх інстанцій
та більш стосуються правомірності
прийняття судами ухвали про порушення
провадження у даній справи та
Постанови про визнання боржника
банкрутом.

Окрім наведеного, колегія суддів
касаційної інстанції вважає за
необхідне також звернути увагу на
особливості, встановлені ст. 52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
за клопотанням ліквідатора у разі
виявлення ним майна відсутнього
боржника, визнаного банкрутом,
господарський суд може винести ухвалу
про припинення процедури ліквідації,
передбаченої цією статтею і переходу
до загальних судових процедур у справі
про банкрутство, передбачених цим
Законом.

Вказана норма передбачає право
господарського суду здійснити перехід
до загальної процедури банкрутства у
разі виявлення майна боржника,
реалізаційна вартість якого перевищує
витрати на здійснення процедури
банкрутства, оскільки, у такому
випадку, застосування спрощеної
процедури банкрутства відсутнього
боржника не може мати місце.

За наявності майна, господарський суд
переходить до загальних судових
процедур у справі про банкрутство у
зв'язку з необхідністю формування
повноцінного пасиву боржника шляхом
виявлення всіх кредиторів боржника
через публікацію оголошення в
офіційному друкованому органі,
оскільки спрощена процедура
банкрутства обмежує участь у справі
інших кредиторів, крім тих, що були
відомі ліквідатору (ч. 5 ст. 52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И
В:

Касаційну скаргу Ліквідатора фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, арбітражного
керуючого Черепенко Вікторії
Григорівни у справі №915/165/13-г залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 20.03.2014 р. та
Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 20.05.14р. у справі
№ 915/165/13-г залишити без змін .

Головуючий суддя:І.Ю. Панова Судді:
О.В. Білошкап М.Д. Запорощенко