ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.14р. Справа № 904/4660/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАМАЮН", м. Київ

до Олександропільської сільської
ради Солонянського району

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Коваль С.С. -
представник, довіреність від 01.07.2014
року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ГАМАЮН", м. Київ
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Олександропільської сільської
ради Солонянського району про
стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань
за договорами поставки №НА00713 віл
29.11.2013 року, №НА00712 від 06.09.2013 року,
№НА000071 від 21.03.2013 року в частині
повного та своєчасного розрахунку.

Від позивача надійшло клопотання про
розгляд справи без участі його
представника, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Представник відповідача надав
пояснення по справі, просив зменшити
розмір штрафних санкцій.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 22.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Гамаюн" та
Олександропільською сільською радою
укладено договори поставки №НА00713 віл
29.11.2013 року, №НА00712 від 06.09.2013 року,
№НА000071 від 21.03.2013 року.

Відповідно до п. 1.1. договорів
продавець зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець прийняти
та оплатити товар згідно накладної та
специфікації, на умовах передбачених
договором.

Згідно з п.3.2. договорів, сплата за товар
проводиться покупцем по факту
поставки, але не пізніше 10-ти
банківських днів від дня отримання
товару.

На виконання умов договорів, позивач
поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними, які містяться в матеріалах
справи (а.с. 14, 17, 19,25)

Позивачем на адресу відповідача було
направлено претензію від 13.06.2014 року.

Доказів повного погашення
заборгованості на час розгляду справи
сторонами на надано.

Стаття 193 ГК України встановлює,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного
кодексу України, встановлено що, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу
України встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Водночас, порушення зобов'язання
є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки.

Статтею 549 названого Кодексу
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно з п. 5.1. договорів, у
випадку затримки розрахунку за
поставлений товар, покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
затримки розрахунків.

Враховуючи вищевикладене,
позивачем нараховану відповідачу пеню
в розмірі 3904,98грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі ст. 625 ГПК України позивачем
нараховано відповідачу 3% річних в
розмірі 1225,83 грн. та інфляційні втрати в
розмірі 4275,14 грн.

Відповідач просив зменшити розмір пені
та зазначив, що після отримання акту
перевірки підтвердження кредиторської
заборгованості кошти будуть
перераховані.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України та п. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд має право
зменшити розмір штрафних санкцій (пені,
штрафу).

Згідно з п. 3.17.4. постанови Пленуму ВГСУ
№18 від 23.12.2011 року, вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Приймаючи до уваги те, що відповідач є
бюджетною організацією і фінансується
виключно за рахунок бюджетних коштів, а
також фінансовий стан підприємства,
ступінь виконання зобов'язань,
господарський суд вважає за можливе
зменшити розмір пені на 50%, тому сума
пені, яка підлягає стягненню складає
1952,49 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню 57 650
грн. основного боргу, пені - 1952,49 грн., 3%
річних, - 1225,83грн., 4275,14грн. - інфляційних.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Олександропільської
сільської ради (52423, с. Олексанропіль,
вул. Гагаріна, б, 74) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гамаюн" (02088,
м. Київ, вул. Леніна, 42-д, )
57 650 грн. основного боргу, пені - 1952,49
грн., 3% річних, - 1 225,83грн., 4 275,14грн. -
інфляційних втрат та судовий збір в
розмірі 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складно 28.07.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк