ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.Справа № 923/1794/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: : Величко Т.А.,

суддів Таран С.В., Гладишева Т.Я. (згідно
розпорядження № 396 від 24.07.2014р.)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Верещака О.М.;

розглянувши апеляційну скаргу
Херсонської міської ради

на рішення господарського суду
Херсонської області від 04.02.2014р.

по справі № 923/1794/13

за позовом: Підприємства "Центральний
ринок" Херсонської обласної спілки
споживчих товариств

до відповідача: Херсонської міської
ради

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Підприємство "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств звернулося до
господарського суду Херсонської
області з позовними вимогами до
Херсонської міської ради визнати
рішення Херсонської міської ради від
22.11.2013р. "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м.Херсона" недійсним в
частині його застосування до
Підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств, заборонити застосування
норм цього рішення до підприємства
позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірне рішення міської ради прийнято з
порушенням способу прийняття,
встановленого законодавством України;
прийнято з порушенням встановлених
гарантій щодо часу введення - шляхом
прийняття 22.11.2013 року та введення в дію
з 01.01.2014 року (зобов'язано через 39 днів
змінити плату за землю, збільшивши її
шляхом перерахування), що є порушенням
норм Податкового кодексу України,
Закону України "Про засади державної
регуляторної політики в сфері
господарської діяльності".

В клопотанні до позовної заяви (в
порядку ст. 22 ГПК України) позивач
просив збільшити позовні вимоги шляхом
заборони застосування технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м. Херсона, розробленої
ТОВ Консалтингова фірма "Спектр" у 2010
році до Підприємства "Центральний
ринок" Херсонської обласної спілки
споживчих товариств.

Також позивач просив при розгляді
позовних вимог заявлених стосовно
рішення Херсонської міської ради від
22.11.2013р. "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м. Херсона" враховувати,
що номером цього акту є № 1238; не
розглядати, як обґрунтування позову
нормами матеріального права, його п. 2
(посилання на Податковий кодекс
України).

Херсонська міська рада направила
клопотання про припинення провадження
у справі на підставі ст. 80 ГПК України,
оскільки спір про визнання недійсним
рішення нормативного характеру, що
винесено суб'єктом владних
повноважень, не віднесено до
компетенції та не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 04.02.2014р. (суддя
Клепай З.В.) позов задоволено в повному
обсязі. Визнано рішення Херсонської
міської ради від 22.11.2013р. №1238 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель м.
Херсона" недійсним в частині його
застосування до підприємства
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств".
Заборонено застосовування технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Херсона
Херсонської області, розробленої ТОВ
Консалтингова фірма "Спектр" у 2010 році,
до підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств. Стягнуто з Херсонської
міської ради на користь підприємства
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств 1
720 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового
збору. Повернуто Підприємству
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств з
державного бюджету 1 720 грн. 50 коп., та 17
грн. 20 коп., надмірно сплаченого
судового збору.

Судове рішення мотивоване тим, що
оскаржуване рішення порушує законні
інтереси і права суб'єкта
господарювання, не відповідає нормам
Закону України "Про засади державної
регуляторної політики в сфері
господарської діяльності", без
оновлення оцінки території міста і тим
самим не врахування об'єкту, що суттєво
змінив зональність території; завищена
якість території, не взято до уваги
низький екологічний стан, рівень її
інженерного облаштування тощо. При
розробці та затверджені
проектно-технічної документації не
було враховано необхідної, визначеної
як обов'язкової Методикою (№213 від
23.03.1995 року) і Порядком (Міністерства
юстиції України від 05.04.2006 року №388/12202),
документальної бази для проведення
оцінки земель міста.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись
із висновками суду, Херсонська міська
рада просить скасувати рішення
господарського суду скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи скаржника ґрунтуються на
допущених господарським судом
порушеннях норм матеріального та
процесуального права. Судом
проігноровано, що технічна
документація відповідає вимогам
чинного законодавства, що
підтверджується висновком державної
експертизи землевпорядної
документації від 23.02.2011 року № 66-11 -
органа виконавчої влади з питань
земельних ресурсів, котрий провів
державну експертизу землевпорядної
документації, результатом якої є
позитивний висновок.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали справи (фактичні обставини
справи) на предмет правильності їх
юридичної оцінки господарським судом
та заслухавши пояснення присутнього в
засіданні представника відповідача,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з такого.

Питання про те, чи підвідомча
господарському суду справа у спорі, що
виник з земельних правовідносин,
повинного вирішуватися від того, який
характер мають спірні правовідносини,
тобто, чи є вони приватноправовими чи
публічно-правовими, та чи відповідає
склад сторін у справі ст. 1 ГПК України.

Господарським судам підвідомчі лише
справи у спорах, що виникають із
земельних відносин приватноправового
характеру, тобто, з відносин,
врегульованих нормами цивільного або
господарського права і пов'язаних із
здійсненням сторонами цивільних або
інших майнових прав на земельні
ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають
земельні відносини приватноправовий
характер, слід враховувати таке.

Виходячи з положень ст. 13, 14 Конституції
України, ст. 177, 181, 324, гл. 30 Цивільного
кодексу України, ст. 148 ГК України, земля
та земельні ділянки є об'єктами
цивільних прав, а держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах з метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто,
прав власників земель.

Реалізуючи відповідні повноваження
державні органи або органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські правовідносини. Отже, у
таких відносинах держава або
територіальні громади є рівними
учасниками земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами в тому
числі суб'єктами підприємницької
діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю
державних органів або органів
місцевого самоврядування, що виникають
з правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору ст. 1
ГПК України, підвідомчі господарським
судам.

Як зазначено в п. 1.4 Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 6 „Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" господарським
судам не підвідомчі справи у спорах, що
виникають з публічно-правових
відносин, у яких держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь з метою
реалізації владних повноважень, а
також справи, пов'язані з оскарженням
правових актів, спрямованих на
здійснення повноважень управління у
земельних відносинах.

Вказані повноваження державних
органів або органів місцевого
самоврядування реалізуються у
відносинах, пов'язаних з урахуванням в
галузі використання, охорони земель і
врегульованих розділом VІІ ЗК України,
зокрема, із встановленням та зміною меж
адміністративно-територіальних
утворень, планування використання
земель, землеустроєм, веденням
державного земельного кадастру (глава
34 ЗК України), моніторингом земель, а
також у відносинах охорони земель та їх
використанням, врегульованих розділом
VI ЗК України. Рішення або інший
індивідуальний акт державного органу
або органу місцевого самоврядування,
пов'язаний із здійсненням повноважень
управління у відповідних галузях, є
правовим актом, спрямованим на
реалізацію владних повноважень.
Відповідні акти мають обов'язковий
характер з ознаками, притаманним
публічно-правовим відносинам.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування та їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у межах повноважень та
засобами, передбаченими Конституцією
(254к/96-ВР) та законами України.

У відповідності зі ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом (280/97-ВР) .

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Відповідно до вимог ст. 93 Земельного
Кодексу України, ст. 1, ч.2 ст.5 Закону
України «Про оренду землі» право
оренди земельної ділянки -це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

У відповідності до ст. 15 зазначеного
Закону однією з істотних умов договору
є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата (стаття 2 Закону України «Про
плату за землю»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
плату за землю» розмір, умови і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за угодою сторін у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем

Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди (ст.
21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
оцінку землі» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами.

Згідно ст.ст. 5, 13 зазначеного Закону
обов'язкова нормативна грошова оцінка
земельних ділянок проводиться для
визначення розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Відповідно до ст. 201 Земельного Кодексу
України грошова оцінка земельних
ділянок визначається на рентній
основі. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку, втрат сільськогосподарського
і лісогосподарського виробництва,
економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель тощо.

У відповідності до ст. 15 Закону України
«Про оцінку земель» підставою для
проведення нормативної грошової
оцінки земельних ділянок є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
відповідно до державних стандартів,
норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок, розташованих у межах
населених пунктів незалежно від їх
цільового призначення, проводиться не
рідше ніж один раз на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться юридичними
особами, які отримали ліцензії на
проведення робіт із землеустрою.

За результатами нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація (стаття 20 Закону
України «Про оцінку земель»).

Розробниками технічної документації з
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок є юридичні особи, які отримали
ліцензії на проведення робіт із
землеустрою.

Технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок
підлягає державній експертизі
відповідно до закону (стаття 21 Закону
України «Про оцінку земель»).

Згідно ст. 23 зазначеного Закону
технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» рішення
Херсонської міської ради від 22.11.2013р.
"Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м. Херсона" є
регуляторним актом.

Принципи державної регуляторної
політики встановлені ст. 4 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», ними є:
доцільність, адекватність,
ефективність, збалансованість,
передбачуваність, прозорість та
врахування громадської думки.

Таким чином, оскаржуване Підприємством
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств
рішення міської ради №1238 від 22.11.2013
року "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м. Херсона", яка буде
застосовуватися з 01.01.2015 року, є
регуляторним актом публічно-правового
характеру, матеріали економічної
оцінки вказаних в ній територій є
вихідними даними для відповідних
розрахунків.

Господарський суд при розгляді справи,
визначаючи, що оскаржуване рішення є
регуляторним актом, неправильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що призвело до
прийняття та розгляду спору,
непідвідомчого господарському суду.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права, що має місце в
даному випадку.

За таких обставин, рішення
господарського суду підлягає
скасуванню, провадження у справі -
припиненню (п. 1 ст. 80 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 80, 99, 101, 103-105 ГПК
України,

суд
постановив:

Апеляційну скаргу Херсонської міської
ради - задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 04.02.2014р. у
справі №923/1794/13 скасувати, провадження
у справі припинити.

Постанова в порядку ст. 105
Господарського Процесуального Кодексу
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може
бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано
31.07.2014 року.

Головуючий суддя
Т.А. Величко

Суддя
С.В. Таран

Суддя
Т.Я. Гладишева