КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р. Справа№ 910/4671/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги б/н від 25.06.2014 року товариства з
обмеженою відповідальністю «Е С У» на
рішення господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року

у справі № 910/4671/14 (суддя - Паламар
П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Е С У»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карібіан Клуб»

про стягнення 41 756,28 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Бровко О.М. представник за
довіреністю від 17.07.2014 року

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

20.03.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Е С У» звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальністю «Карібіан
Клуб» про стягнення 41 756,28 грн, що
становить: 40 800 грн боргу, 425,88 грн 3%
річних, 530,40 грн інфляційних втрат
(а.с.5-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем послуг з обслуговування
делегації, що стало підставою вимоги
позивача про повернення коштів
сплачених відповідачу авансом, згідно
платіжного доручення №2015384 від 11.10.2013
року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року позивачу
відмовлено у задоволенні позовних
вимог повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач, ТОВ «Е С У» 22.05.2014 року подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 23.04.2014 року та
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи. Апелянт,
посилаючись на ст. 181 ГК України,
стверджує, що правовідносини сторін
склалися у спрощений спосіб:
відповідачем виставлено рахунок на
оплату, позивачем оплачено кошти за
послуги з обслуговування делегації, що
договір № 304/02/10-13/15299 від 01.10.2013 року
дійсно укладено між сторонами, однак не
виконувався. Оскільки, відповідачем
послуги не надано, просить повернути
сплачені авансом кошти.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.05.2014 року
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Е С У»
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні за
участю представників сторін на 21.07.2014
року. В судовому засіданні 21.07.2014 року
оголошувалася перерва до 28.07.2014 року.

Апелянт (позивач у справі) у судовому
засіданні 28.07.2014 року підтримав вимоги
апеляційної скарги, вважає, що суд
необґрунтовано відмовив у задоволенні
позову, оскільки заборгованість
відповідача доведена матеріалами
справи.

Відповідач в судовому засіданні 21.07.2014
року заперечив доводи апеляційної
скарги, стверджує, що виконав перший
етап робіт, згідно умов договору №
304/02/10-13/15299 від 01.10.2013 року, просить
скаргу залишити без задоволення,
рішення господарського суду м. Києва
від 23.04.2014 року - без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
представника апелянта, дослідивши
представлені докази в їх сукупності,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права
встановила наступне.

01.10.2013 року між сторонами у справі було
укладено договір про надання послуг №
304/02/10-13/15299, у відповідності до п.1.1 якого
ТОВ «Карібіан Клуб» (виконавець за
договором) зобов'язався за завданням
ТОВ «Е С У» (замовник за договором)
надати послуги з організації та
обслуговування заходу, а замовник
оплатити ці послуги. Згідно умов
договору організація та
обслуговування заходу включає два
етапи: послуги з попередньої
організації підготовки (складання
меню, визначення кількості осіб,
способу сервіровки столу) та
організаційна підготовка та
проведення заходу. Дата проведення
заходу 19 грудня 2013 року (п.п. 1.1., 1.2
договору).

Пунктом 1.4. договору встановлено
перелік послуг, що надаються
виконавцем за цим договором і їх
вартість, узгоджуються сторонами у
додатку № 1, який є невід'ємною частиною
цього договору

У рамках договору виконавець
зобов'язався забезпечити підготовку
заходу, в тому числі: здійснити
закупівлю продуктів харчування і
напоїв в кількості та асортименті,
зазначених у замовленні, складеному
замовником та погодженому із
виконавцем; розробити і здійснити
програму по організації
обслуговування заходу (п. 1.5. договору).

Загальна вартість послуг за цим
договором становить 136 000,00 грн (п.3.1.
договору). Замовник зобов'язався
оплатити послуги попередньої
організаційної підготовки з
обслуговування делегацій (складання
меню, визначення кількості осіб,
закупівля продуктів та ін.) в розмірі 30%
від загальної суми, що становить 40 800,00
грн, протягом 3 днів після дати
підписання цього договору та
виставлення рахунку-фактури (п. 3.2.
договору).

Остаточний розрахунок за договором у
розмірі 70% - 95 200,00 грн замовник здійснює
не пізніше 3 днів до дати надання послуг
визначених п.п. договором. Послуги
вважаються повністю наданими після
підписання остаточного акту виконаних
робіт (наданих послуг) (п.п.3.3., 3.4.
договору).

Саме на виконання умов даного договору
відповідач виставив рахунок № 8/13 від
09.10.2013 року за надання послуг з
обслуговування делегації 19.12.2013 року на
суму 40 800 грн, які було перераховано
позивачем на рахунок виконавця
платіжним дорученням № 2015384 від 11.10.2013
року.

В процесі розгляду справи позивач не
заперечив укладення зазначеного
договору, погодився, що кошти в сумі 40 800
грн перераховано ним на виконання
договору.

Отже, матеріали справи свідчать, що між
сторонами у справі виникли
зобов'язання, які мають ознаки договору
про надання послуг, згідно якого в силу
вимог ст. 901 ЦК України одна сторона
зобов'язується за завданням другої
сторони надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії, або здійснення певної діяльності,
і замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до вимог ст.ст. 174, 193 ГК
України, ст. ст. 11, 509, 526, 626, 629 ЦК України
підставою виникнення зобов'язання є
договір укладений між сторонами,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору.

В силу вимог статті 907 ЦК України
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

Договором сторони передбачили (п. 4.4.
договору), що замовник може в будь-який
час до проведення заходу відмовитись
від виконання договору, сплативши
виконавцю частину встановленої ціни,
що передбачена п. 3.3. цього договору
пропорційно частини роботи, до
отримання повідомлення про відмову
замовника від виконання договору, та
відшкодувавши збитки, у тому числі
втрачену вигоду.

17.12.2014 року позивач, листом за № 414306,
відмовився від подальших послуг
відповідача, оскільки за два дня до
проведення заходу виконавець не надав
будь яких доказів проведення
підготовчих робіт, просить повернути
сплачені кошти в сумі 40 800 грн .

30.12.2013 року відповідач, листом за № 4109,
повідомив про виконання підготовчої
частини заходу та надав замовнику
проміжний акт виконання робіт (а.с.82-83).

Позивач, розглянув представлені
документи та відмовився від підписання
акту, про що повідомив виконавця листом
№ 19306 від 17.01.2014 року.

Листом від 07.02.2014 року № 62806 позивач
направив відповідачеві Акт звірки
розрахунків станом на 06.02.2014 року,
згідно якого заборгованість
відповідача перед ТОВ «Е С У» становить
40 800 грн . Акт звірки розрахунків
підписано відповідачем без заперечень
чи застережень, що судом розцінюється
як визнання боргу. Зазначена правова
позиція викладена в Постанові
Верховного Суду України від 24.04.2007
№26/271.

Договором сторони передбачили, що
замовник має право відмовитися від
виконання договору, вимагати
відшкодування збитків та повернення
сплачених коштів якщо виконавець не
приступить своєчасно до виконання
цього договору. Доказів попередньої
організаційної підготовки заходу
(п.1.1,1.5, 4.1 договору) відповідачем не
надано.

Колегія суддів звертає увагу також на
те, що відповідачем на час розгляду
справи не представлено належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували виконання ним першого
підготовчого етапу робіт за договором,
тому, враховуючи умову п.4.4 договору,
яка надає право замовнику відмовитись
від договору, визнає правомірними та
обґрунтованими вимоги позивача про
повернення сплачених ним коштів в сумі
40 800 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
інфляційні втрати та річні, в порядку
ст. 625 ЦК України, оскільки відповідач
не повернув кошти після відмови
позивача від договору відповідно в
сумі 530,40 грн та 425 грн .

Стаття 625 ЦК України визначає
спеціальні правові наслідки
прострочення виконання грошових
зобов'язань. Інфляційні збитки та
проценти згідно зі ст. 625 ЦК України
нараховуються за неправомірне
користування чужими коштами, а отже, є
платою за користування чужими коштами,
що не носить, на відміну від неустойки,
штрафного характеру, а має
компенсаційний характер заходів
впливу.

Відтак, боржник зобов'язаний сплатити
суму заборгованості з врахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу, враховуючи 3% річних та
інфляційні витрати, є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Позивач, згідно представленого
розрахунку нарахував інфляційні
втрати та річні з моменту їх
перерахування, що є невірним, оскільки
зобов'язання відповідача повернути
кошти, з огляду на умови договору,
настали з моменту відмови позивача від
договору та вимоги про повернення
сплачених коштів, а відтак, з 17.12.2013
року.

Здійснивши перерахунок заявлених до
стягнення інфляційних втрат та 3%
річних колегія вважає обґрунтованими
та правомірними вимоги про стягнення
інфляційних втрат в розмірі 81,60 грн та
3% річних в розмірі 201,2 грн .

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом не повно
досліджено обставини справи та надано
цим обставинам невірну правову оцінку,
тому рішення господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року у справі № 910/4671/14
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати за розгляд справи та перегляд
рішення в апеляційній інстанції
покладаються на відповідача у справі
пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Е С У» на
рішення господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року у справі № 910/4671/14
задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року у справі № 910/4671/14
скасувати.

3. Прийняти нове рішення, позов
задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карібіан Клуб» () на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Е С У» () 40 800 (сорок тисяч вісімсот)
грн 00 коп. боргу, 81 (вісімдесят одну)
грн. 60 коп. інфляційних втрат, 201 (двісті
одна) грн 21 коп. річних, 1 797 (одну тисячу
сімсот дев'яносто сім) грн. 53 коп. в
повернення судового збору за розгляд
справи в суді І інстанції.

5. В решті частині позову відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карібіан Клуб» () на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Е С У» () 898 (вісімсот дев'яносто
вісім) грн. 77 коп. в повернення судового
збору за розгляд справи в суді ІІ
інстанції.

7. Доручити господарському суду міста
Києва видати відповідні накази.

8. Справу № 910/4671/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
А.О. Мальченко

В.Г. Суховий