ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.14р. Справа № 904/3527/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1:
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Дружба", с. Круподеринці Оржицького
району Полтавської області

до відповідача-2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Армада ЛТД", м. Підгородне

про стягнення 41 173,95 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Гладка В.О., довіреність
№0904/14-1юр від 09.04.2014 року, представник;

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агротек"
(далі-Позивач) звернулось до
господарського суду з позовом до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Дружба" (далі-Відповідач-1) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД" (далі - Відповідач-2) в якому
просить, стягнути солідарно з
Відповідача 1,2 заборгованості за
договором поставки в сумі 37 461, 65 грн. 00
коп. - основного боргу, 3% річних в сумі 1
123, 85 грн. пеню у розмірі 2 588, 45 грн., та
судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем - 1
умов Договору поставки №2103/13-3ОШ від
21.03.13 року та неналежного виконання
Відповідачем - 2 зобов'язань з поруки за
Договором Поруки 01.04.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2014
року порушено провадження у справі,
розгляд справи призначено на 16.06.2014
року.

02.06.2014 року до канцелярії
господарського суду від представника
позивача надійшла заява про відмову
від частини позовних вимог, а саме
Позивач просить суд припинити
провадження у справі №904/3527/14 на
підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України
відносно стягнення грошових коштів з
ТОВ "Торговий дім "Армада ЛТД"
(відповідача-2).

16.06.2014 року від представника
Відповідача - 1 надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням у службовому відрядженні
представника відповідача (а.с. 28).

Ухвалою господарського суду від 16.06.2014
року розгляд справи відкладено на
14.07.2014 року.

У судовому засіданні 14.07.2014 року
представник позивача надав заяву про
продовження строку розгляду справи до
31.07.2014 року (на 15 днів) у зв'язку з
необхідністю подання додаткових
доказів.

14.07.2014 року від відповідача-1 надійшов
відзив на позовну заяву, в якому
просить суд застосувати наслідки
спливу позовної давності для звернення
до суду з вимогою про стягнення пені за
договором поставки №2103/13-ЗОШ від 21.03.2013
року в розмірі 2588,45 грн.; зобов'язати
позивача зробити перерахунок ціни
позову та штрафних санкцій з
урахуванням п.2.5 договору та направити
його сторонам не пізніше ніж за 5 днів
до чергового судового засідання;
відкласти розгляд справи.

Ухвалою господарського суду від 14.07.2014
року продовжено строк розгляду спору
до 31.07.2014 року, розгляд справи
відкладено на 28.07.2014 року.

У судовому засіданні 28.07.2014 року
представник позивача подав заяву про
уточнення позовних вимог № вих. 2107-1/14
юр від 21.07.2014 року, в якій просить суд
стягнути з Відповідача - 1 на користь
Позивача суму основного боргу у
розмірі 37 461, 65 грн., 3% річних у розмірі 1
354, 78 грн., та письмові пояснення
стосовно відзиву Відповідача - 1 на
позовну заяву № 1807/14юр від 18.07.2014 року.
Щодо позовних вимог про стягнення
заявленої у позовній заяві суми пені у
розмірі 2 588, 45 грн. Позивач жодних
пояснень не надав та вимог не заявив.

В судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги (з урахуванням
уточнень) підтримав, просив суд їх
задовольнити.

Відповідач-1 у судове засідання не
з'явився, надіслав до канцелярії
господарського суду клопотання про
розгляд справи без участі представника
відповідача - 1.

Відповідач-2 у судове засідання не
з'явився. Документи витребувані
ухвалою господарського суду, а також
докази оплати за спірним договором до
суду не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
Відповідача-1, оскільки останній
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином (а.с. 47) та
Відповідача-2, оскільки останній
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином (а.с. 48), а в
матеріалах справи наявні документи
необхідні для вирішення спору по суті
та прийняття обґрунтованого рішення.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
відповідача 1,2, за наявними в ній
матеріалами.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 28.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані до
матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд,

встановив:

21.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агротек"
(далі-Позивач/Продавець) та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Дружба" (далі - Відповідач - 1/Покупець)
був укладений Договір поставки
№2103/13-3ОШ (далі - Договір), відповідно до
пункту 1.1 якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця, а Покупець - прийняти й
оплатити запасні частини до
сільськогосподарської техніки (товар).

Найменування, асортимент, ціна за
одиницю товару, ціна певної партії
товару і його кількість обумовлюються
в погоджених сторонами специфікаціях
до Договору, які є його невід'ємною
частиною (п. 1.2 Договору).

Дата поставки товару, строки його
оплати та умови розрахунків за товар
визначаються, зокрема, в графіку оплати
та поставки товару, зазначених у
додатках до даного Договору, що є
невід'ємною частиною цього Договору (п.
1.3 Договору).

За умовами п. 2.5 Договору покупець
зобов'язаний здійснити остаточну
оплату за поставлений товар у повному
обсязі протягом 25 календарних днів з
дати поставки товару покупцеві.

Відповідно до п. 3.3 Договору передання
товару від продавця до покупця за цим
Договором здійснюється та
оформлюється актами
приймання-передачі товару, що
підписуються уповноваженими
представниками сторін (момент
поставки). Датою поставки товару (його
певної партії) вважається дата
підписання сторонами акта
приймання-передачі товару.

Пунктами 9.1, 9.2 Договору передбачено, що
він вважається укладеним та набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та його скріплення печатками
сторін, та закінчується 31.12.2013 року, а
відносно виконання сторонами своїх
зобов'язань, - до повного їх виконання. У
випадку, якщо за 30 календарних днів до
закінчення строку дії Договору жодна з
сторін не повідомить іншу сторону про
наявність заперечень відносно
продовження строку дії Договору, строк
дії Договору автоматично
пролонгується на один календарний рік
на тих же умовах.

Згідно Специфікації (Додаток № 1 до
Договору) сторонами узгоджена
поставка товару, на загальну суму 3875,12
доларів США (а.с. 15), яка перерахована за
курсом продажу долару США,
встановленому у ПАТ "АктаБанк", що діяв
на 21.03.2013 року та становить 31 466, 00 грн.,
оплата якої визначена графіком оплати
та поставки товару (Додаток №2 до
Договору, а.с. 16), а саме: авансовий
платіж в сумі 6293 грн. 20 коп. - протягом 3-х
календарних днів з моменту виставлення
рахунку та остаточна оплата в сумі 25172
грн. 80 коп. - відповідно до умов
Договору, а саме в порядку пункту 2.5
Договору.

На виконання умов Договору Продавець
12.04.13 року здійснив поставку товару
Покупцю в узгодженій в специфікації
кількості, про що сторонами складений
акт приймання-передачі (а.с. 19).

Отже, у відповідності до п. 2.5 Договору,
Відповідач - 1 зобов'язаний був
здійснити остаточну оплату за товар
протягом 25 календарних днів з дати
поставки Товару, 06.05.2013 року.

Відповідач в порушення умов Договору
повну та своєчасну оплату
поставленого товару не здійснив,
сплативши авансовий платіж в сумі 5 480
грн. 40 коп., у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість перед
Позивачем в розмірі 37 461 грн. 65 коп.,
доказів сплати якої сторонами суду не
надано.

З метою досудового врегулювання спору
Позивач направив на адресу
Відповідача-2 претензію вих.№2204/14-юр
від 22.04.2014 року щодо невиконання
зобов'язання (а.с. 23), яка останнім була
залишена без відповіді та без
задоволення.

Розглядаючи вказані позовні вимоги
необхідно вказати на наступне.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу
України, встановлено що, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши матеріали справи та
враховуючи вищевикладені норми закону,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Позивача до Відповідача
- 1 (з урахуванням уточненої позовної
заяви) щодо стягнення основного боргу у
розмірі 37 461, 65 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

01.04.2014 року між ТОВ "Агротек"
(далі-Позивач/Кредитор) та ТОВ "Торговий
дім "Армада ЛТД"
(далі-Відповідач-2/Поручитель)
укладений Договір поруки (далі-Договір
поруки) (а.с. 22).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
Поручитель зобов'язується в повному
обсязі відповідати перед Кредитором
за виконання зобов'язань Відповідача - 1
(далі-Боржник) за зобов'язаннями перед
Кредитором за Договором поставки
№2103/13-3ОШ від 21.03.2013 року (далі-Основний
договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки
Поручитель відповідає за
зобов'язаннями боржника перед
Кредитором, по оплаті поставленого
товару на решту суми, до дорівнює 25 985, 60
грн. що витікають з основного договору.

За умови п. 3.2 Договору поруки, у разі
невиконання або неналежного виконання
Відповідачем - 1 у строки, передбачені
основним Договором поставки, своїх
зобов'язань за Договором з оплати
вартості Товару, Відповідач - 2
зобов'язаний у термін до трьох днів з
моменту отримання відповідної Вимоги
перерахувати на розрахунковий рахунок
Позивача відповідні грошові кошти.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ст. 553 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Провадження у справі щодо Відповідача-1
підлягає припиненню, оскільки під час
розгляду справи Позивачем подано заяву
про відмову від позовних вимог щодо
стягнення заборгованості з
Відповідача-1.

Суд вважає за можливе прийняти відмову
Позивача від позову у вказаній частині,
оскільки це не суперечить вимогам
законодавству та не порушує права і
охоронювані законом інтереси сторін та
третіх осіб, як цього вимагає ч. 4 ст. 22
ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі положень ст. 625 ЦК України
Позивач нарахував додатково до суми
основного боргу та вимагає стягнути з
Відповідача суму 1 354 грн. 78 коп. 3% річних
за період з 07.05.2013 року по 20.07.2014 року.

Розглянувши наданий Позивачем
розрахунок, господарський суд прийшов
до висновку відмовити в позовних
вимогах щодо стягнення 3% річних у
розмірі 1 354 грн. 78 коп., з огляду на таке.
Розрахунок позивача здійснено
виходячи з курсу долару США
встановленого ПАТ "АКТАБАНК" станом на
06.05.2014 року та визначено суму
заборгованості 37 461, 65 грн. При цьому
розрахунок 3% річних здійснено за
період з 07.05.2013 року по 20.07.2014 року. Таким
чином, Позивач здійснюючи розрахунок 3%
річних не обґрунтовано зазначив суму
заборгованості на 07.05.2013 року 37 461, 65
грн., оскільки заборгованість набула
такого розміру лише за курсом станом на
06.05.2014 року, таким чином, Позивач
безпідставно вчинив нарахування 3%
річних на збільшену суму. Виходячи з
матеріалів справи, суд вважає за
неможливе самостійно здійснити
розрахунок 3% річних, оскільки
Позивачем не визначено розмір
заборгованості станом на кожен день
прострочки та не надано суду
відомостей щодо курсу долару США
(встановленого в ПАТ "АКТАБАНК") за
період, який нараховується сума 3%
річних.

Крім того, Позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з Відповідача на
користь Позивача пеню у розмірі 2 558, 45
грн. (розрахунок - а.с. 5).

Відповідач у своєму відзиві просить
суд застосувати строк позовний
давності передбачений ч. 2 ст. 258
Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу
України позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення:
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Як свідчить з матеріалів справи та умов
Договору поставки № 2103/13-3ОШ від 21
березня 2013 року, а саме відповідно до 2.5.
яким визначено кінцеву дату
розрахунку. В позовній заяві моментом,
з якого позивач нараховує пеню є 08.05.2013
року не відповідає обставинам справ,
оскільки позивачем було проведено
поставку товару 12 квітня 2013 року, а отже
кінцева дата розрахунку врахуванням п.
2.5. договору поставки є саме 06.05.2013 року,
і як наслідок відповідна позовна
давність за вказаною вимогою спливла
06.05.2014 року.

З огляду на вищевикладене, з
урахуванням встановлених обставин,
позовні вимоги в частині стягнення
пені у розмірі 2 588, 45 грн. задоволенню не
підлягають з підстав пропуску
Позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Судові витрати у справі покладаються
на Відповідача-1 пропорційно розміру
задоволених позовних вимог в порядку
ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 21, 32, 43, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1
ст. 80, 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агротек"
від позову в частині позовних вимог
щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД".

Провадження у справі щодо Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Армада ЛТД" - припинити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Дружба"
(37721, Полтавська область, Оржицький
район, село Круподеринці, вулиця
Леніна, 75, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" (49083, місто
Дніпропетровськ, вулиця Собінова,
будинок 1, ) основний
борг у розмірі 37 461 грн. 65 коп., та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1763 грн. 23 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
оголошення, а у разі якщо в судовому
засідання було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.07.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин