ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.14 Справа № 904/3774/14

За позовом Прокурор Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ, Державного
підприємства "КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Житлового кооперативу "ВЕСЕЛКА-8", м.
Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 156 965,78 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

Прокурор: Каюк М.С., службове
посвідчення №001456 від 27.08.2012

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Кожемятов В.М.,
довіреність №112/01 від 13.01.2014

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (надалі -
Позивач1), державного підприємства
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (надалі -
Позивач2) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до
житлово-будівельного кооперативу
«ВЕСЕЛКА-8» (надалі - Відповідач) про
стягнення 159 765,78 грн. за договором №549
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 23.10.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 17.06.2014, 03.07.2014
розгляд справи був відкладений на
03.07.2014, 23.07.2014 відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

23.07.2014 Прокурор подав заяву вих.
№41-2603вих.14 від 22.07.2014 про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
позовні вимоги були зменшенні до 156 965,78
грн. в зв'язку з уточненням розміру
основного боргу станом на дату
звернення з позовом до суду.

Заява про зменшення позовних вимог
прийнята судом до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за отриману теплову енергію в
гарячій воді за період жовтень 2013 року
- березень 2014 року. У підтвердження
своїх позовних вимог Прокурор надав
суду договір №549 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
23.10.2013 з додатками, акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №41 від 31.10.2013, №460
від 30.11.2013, №1201 від 31.12.2013, №114 від 31.01.2014,
№1354 від 28.02.2014, №1341 від 28.02.2014, №2668 від
31.03.2014.

Прокурор керуючись п.п.6.3., 7.2.7.
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з
Відповідача, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог,
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 117 000,00 грн., три проценти
річних у сумі 966,83 грн., інфляційні
втрати в сумі 5 887,94 грн., пеню в сумі 4
946,21 грн., штраф в сумі 7 964,80 грн.,
провадження у справі в частині
стягнення 20 200,00 грн. просить припинити,
в зв'язку зі сплатою Відповідачем даної
суми заборгованості під час
провадження у справі.

Позивач2 підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Позивач1 -- Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України - у
призначені на 17.06.2014, 03.07.2014, 23.07.2014
судові засідання не з'явився, пояснень
щодо причин неприбуття в судове
засідання не надходило, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення
№№7788, 670, 980.

Відповідач у призначені на 17.06.2014,
03.07.2014, 23.07.2014 судові засідання не
з'явився; відзив на позовну заяву не
надав; пояснень щодо причин неприбуття
в судове засідання не надходило; про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином за
вказаною у позовній заяві та
підтвердженою Спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 03.06.2014, адресою: м. Кривий Ріг,
вулиця Гутовського, будинок 65.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87
Господарського процесуального кодексу
України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість
присутності в судовому засіданні
представника Відповідача
документально підтверджена не була,
надані Прокурором та Позивачем2
матеріали справи та оригінали
документів дозволяють розглянути
справу по суті спору, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника Відповідача
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
представника Позивача2, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2013 державне підприємство
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (Позивач2,
Теплопостачальна
організація-Продавець) та
житлово-будівельний кооператив
«ВЕСЕЛКА-8» (Відповідач,
Споживач-Покупець) уклали договір №549
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді (надалі - Договір),
відповідно до умов якого
Теплопостачальна
організація-Продавець взяла на себе
зобов'язання постачати
Споживачеві-Покупцю теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Споживач-Покупець зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.6.3. Договору, оплата за
теплову енергію здійснюється
Споживачем-Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується
Споживачем-Покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії .
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20-го числа місяця, наступного за
місяцем споживання теплової енергії.
Тариф на постачання теплової енергії з
01.01.2011 складає 256,25 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Виходячи з наданих Прокурором
Договору, актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №41 від 31.10.2013, №460 від
30.11.2013, №1201 від 31.12.2013, №114 від 31.01.2014,
№1354 від 28.02.2014, №1341 від 28.02.2014, №2668 від
31.03.2014, Відповідачем в жовтні 2013 року -
березні 2014 року було одержано 584,62 Гкал
теплової енергії, загальною вартістю 149
807,73 грн. з ПДВ.

Таким чином, відповідно до п.4.1.
Договору, оплата за теплову енергію,
поставлену в жовтні 2013 року мала бути
здійснена Відповідачем в строк до
20.11.2013, в листопаді 2013 року - до 20.12.2013, в
грудні 2013 року - до 20.01.2014, в січні 2014
року - до 20.02.2014, в лютому 2014 року - до
20.03.2014, в березні 2014 року - до 20.04.2014.

Проте Відповідач, станом на дату
звернення Прокурора з позовом до суду,
оплату за поставлену теплову енергію
здійснив частково, в сумі 12 607,73 грн.
Таким чином, заборгованість
Відповідача перед Позивачем2, на час
звернення з позовом до суду, складала
137 200,00 грн., що не заперечується
Відповідачем та підтверджується
наявним в матеріалах справи Актом
звірки за спожиту теплову енергію за
період з 01.10.2013 по 31.03.2014.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Прокурор та Позивач2 в судовому
засіданні зазначили, що під час
розгляду даної справи господарським
судом, Відповідачем здійснена часткова
оплати заборгованості в сумі 20 200,00 грн.,
на підтвердження чого суду були надані
відповідні банківські виписки.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмету спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюванного акта державного чи
іншого органу тощо), якщо між сторонами
у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне собою
відмову в позові, а не припинення
провадження справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу (137 200,00
грн.) підлягають частковому
задоволенню - в сумі 117 000,00 грн.;
провадження у справі в частині
стягнення 20 200,00 грн. підлягає
припиненню, оскільки оплата
заборгованості в сумі 20 200,00 грн. була
здійснена Відповідачем після
порушення провадження у даній справі
(що підтверджується наявними в справі
документами).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за одержану теплову
енергію, Прокурор, Позивач2 нарахували
3% річних в сумі 966,83 грн. за загальний
період прострочення з 21.11.2013 по 19.05.2014,
та інфляційні втрати в сумі 5 887,94 грн. за
загальний період прострочення грудень
2013 року - квітень 2014 року.

Враховуючи, що Прокурором та
Позивачем2 доведено шляхом надання
належних доказів, та не заперечується
Відповідачем, що останнім допущено
порушення строків розрахунків за
отриману теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем2 розрахунок 3%
річних та інфляційних втрат, позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню, а саме: підлягають
стягненню 3% річних в сумі 966,83 грн.,
інфляційні втрати в сумі 5 887,94 грн.

Згідно з п. 7.2.7. Договору, за порушення
строків сплати за отриману теплову
енергію стягується пеня не більше
подвійної облікової ставки НБУ, за які
допущено прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцяти) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

Позивач2 нарахував 4 946,21 грн. пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за
загальний період прострочення з 21.11.2013
по 19.05.2014, та 7 964,80 грн. штрафу (7% від суми
заборгованості).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобовязань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем2 розрахунок пені,
штрафу відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги Прокурора про стягнення з
Відповідача пені в сумі 4 946,21 грн. та
штрафу в сумі 7 964,80 грн. є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80,
ст.ст. 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з
житлово-будівельного кооперативу
«ВЕСЕЛКА-8» (50093, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Гутовського,
будинок 65, ) 20 200,00 грн.
(двадцять тисяч двісті гривень 00
копійок) основного боргу.

Стягнути з житлово-будівельного
кооперативу «ВЕСЕЛКА-8» (50093,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Гутовського, будинок 65, ) на користь державного
підприємства «КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
1, ) 117 000,00 грн. (сто
сімнадцять тисяч гривень 00 копійок)
основного боргу, 5 887,94 грн. (п'ять тисяч
вісімсот вісімдесят сім гривень 94
копійки) інфляційних втрат, 966,83 грн.
(дев'ятсот шістдесят шість гривень 83
копійки) 3% річних, 4 946,21 грн. (чотири
тисячі дев'ятсот сорок шість гривень 21
копійка) пені, 7 964,80 грн. (сім тисяч
дев'ятсот шістдесят чотири гривні 80
копійок) штрафу.

Стягнути з житлово-будівельного
кооперативу «ВЕСЕЛКА-8» (50093,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Гутовського, будинок 65, ) в дохід державного бюджету
України (одержувач - Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 3 139,32 грн. (три тисячі сто тридцять
дев'ять гривень 32 копійки) судового
збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова