м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9673/14 17.07.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-ЮГ» до
Публічного акціонерного товариства
«Київ - Одяг»простягнення 127224,55 грнта
за зустрічним

позовомПублічного акціонерного
товариства «Київ - Одяг»до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Спутнік-ЮГ»простягнення 40000,00
грнСуддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін (за первісним
позовом):

від позивача Фішелєва Г.В. - представник
від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-ЮГ»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Київ - Одяг»
про стягнення 127224,55 грн, в тому числі
80000,00 грн збитків, 40000,00 грн штрафу, 5824,00
грн інфляційних втрат, 1400,55 грн 3%
річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов
Попереднього договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 14.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі № 910/9673/14
та призначено розгляд справи на 24.06.2014.

24.06.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла зустрічна позовна заява
Публічного акціонерного товариства
«Київ-Одяг» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-Юг» про
стягнення 40000,00 грн штрафу за неналежне
виконання умов Попереднього договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
14.08.2013.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані
тим, що Основний договір не було
укладено саме з вини Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спутнік-ЮГ», а тому позивач за
зустрічним позовом вказує на обов'язок
відповідача за зустрічним позовом
сплатити штраф у розмірі 40000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 прийнято для спільного
розгляду з первісним позовом
зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства «Київ-Одяг».

В судовому засіданні 24.06.2014 оголошено
перерву до 17.07.2014.

Представник позивача за первісним
позовом в судове засідання з'явився,
первісний позов підтримав, проти
задоволення зустрічного позову
заперечував.

Відповідач за первісним позовом
(позивач за зустрічним позовом)
повноважних представників в судове
засідання не направив.

Оскільки відповідача було належним
чином повідомлено про місце та час
розгляду справи, а також враховуючи, що
в матеріалах справи наявний відзив на
первісний позов та пояснення
відповідача по справі, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи без участі представника
відповідача за первісним позовом.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача за первісним позовом,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

По первісному позову.

14.08.2013 між Публічним акціонерним
товариством «Київ-Одяг» (продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-Юг»
(покупець) укладено попередній договір
купівлі-продажу нерухомого майна
(надалі - Попередній договір).

За змістом п. 1 Попереднього договору
сторони прийшли до взаємної згоди
укласти до 01.10.2013 Основний договір
купівлі-продажу нерухомого майна на
визначених у Попередньому договорі
умовах, зокрема продавець
зобов'язується продати (передати у
власність) покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
наступне нерухоме майно, а саме: нежилі
приміщення (в літ. А) з № 1 по № 21,
№№І,ІІ,ІІІ (групи приміщень № 129)
загальною площею 663,0 кв.м за адресою: м.
Київ, вул. Фрунзе, 126/2, що належить
продавцю на праві власності на
підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_2, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, за реєстровим №
2060. Відповідно до реєстраційного
посвідчення право власності на майно
за продавцем за продавцем
зареєстровано в КП Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 07.07.2006, в книзі № 705-3 за
реєстровим № 5598П.

У відповідності до п. 2.5 Попереднього
договору, за домовленістю сторін, місце
підписання Основного договору:
нотаріальна контора приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1).
Таким чином о 12 год 00хв. 01.10.2013 сторони
Попереднього договору зобов'язані
з'явитись до нотаріальної контори
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
для укладення Основного договору
купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно з п. 3.4 Договору сторони оцінюють
зобов'язання, що випливають з
Попереднього договору, у 100000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 Попереднього
договору протягом 10 банківських днів з
дня посвідчення цього Попереднього
договору покупець у рахунок належних з
нього за основним Договором
купівлі-продажу платежів, на
підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання, сплачує
продавцю грошову суму у розмірі 80000,00
грн, що підтверджується письмовою
нотаріальною заявою продавця про
отримання вказаних коштів, яка є
невід'ємним додатком до Основного
договору.

На виконання умов Попереднього
договору позивачем було перераховано
на рахунок відповідача 80000,00 грн, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 82 від 15.08.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного
кодексу України Попереднім є договір,
сторони якого зобов'язуються протягом
певного строку (у певний термін)
укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено
обмеження щодо строку (терміну), в який
має бути укладений основний договір на
підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не
встановлені попереднім договором,
погоджуються у порядку, встановленому
сторонами у попередньому договорі,
якщо такий порядок не встановлений
актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Господарського
кодексу України за попереднім
договором суб'єкт господарювання
зобов'язується у певний строк, але не
пізніше одного року з моменту
укладення попереднього договору,
укласти основний господарський
договір на умовах, передбачених
попереднім договором.

За умовами Попереднього договору
сторони зобов'язались укласти Основний
договір в строк до 01.10.2013.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Однак, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечується сторонами,
Основний договір укладено між
сторонами не було.

В обґрунтування позовних вимог позивач
за первісним позовом вказує, що
Основний договір не було укладено з
вини відповідача, а тому стверджує про
наявність підстав для повернення
сплаченої ним суми гарантійного
платежу у розмірі 80000,00 грн, а також
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 40000,00 грн, інфляційних втрат у
розмірі 5824,00 грн та річних у розмірі
1400,55 грн.

За умовами п.п. 2.1.1 Договору на продавця
(відповідача за первісним позовом)
покладено ряд обов'язків, а саме:

- здійснити усі необхідні дії для
припинення прав третіх осіб на
нерухоме майно, звільнити нерухоме
майно від техніки, обладнання,
інвентарю, іншого майна третіх осіб чи
продавця, користування третіх осіб або
фактичного заняття третіми особами,
зокрема, розірвання (припинення)
договорів оренди (суборенди);

- надати рішення продавця про продаж
нерухомого майна із зазначенням
покупця, ціни та опису майна, оформлене
протоколом наглядової ради (у разі якщо
ринкова вартість майна не перевищує 25%
вартості активів продавця за даними
фінансової звітності за 2012 рік) або
протокол загальних зборів акціонерів
продавця (у разі якщо ринкова вартість
майна перевищує 25 % вартості активів
продавця за даними фінансової
звітності за 2012 рік), при цьому підписи
членів Наглядової ради на такому
протоколі посвідчені нотаріально;

- отримати звіт про ринкову вартість
майна, складений суб'єктом оціночної
діяльності, який має право здійснювати
оцінку майна відповідно до вимог
чинного законодавства;

- здійснити звільнення майна від
будь-яких обтяжень третіх осіб (права
іпотеки, податкової застави, арешти
заборони відчуження);

- на момент підписання та нотаріального
посвідчення Основного договору мати в
наявності та представити всі необхідні
документи для укладення Основного
договору.

Таким чином, з положень п.п. 2.1.1
Попереднього договору, слідує, що
передумовою укладення Основного
договору є вчинення з боку відповідача
наведених у ньому дій, в тому числі
підготовка документів, необхідних для
укладення відповідного правочину.

Матеріали справи не місять доказів, які
б свідчили про виконання відповідачем
передбачених Попереднім договором
обов'язків, в тому числі доказів
оформлення відповідачем визначених в
п.п. 2.1.1 Договору документів.
Відповідачем не було направлено
позивачу ані повідомлення про
підготовку необхідних документів, ані
проекту Основного договору.

Більш того, в матеріалах справи наявний
лист приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
(вих.№17/01-16 від 11.07.2014), за змістом якого
Публічне акціонерне товариство «Київ -
Одяг» не зверталось до приватного
нотаріуса ОСОБА_3 з приводу продажу
нерухомого майна, розташованого за
адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 162/2, на
підставі укладеного між сторонами
Попереднього договору.

Така бездіяльність відповідача,
по-перше, виключає можливість
укладення Основного договору
купівлі-продажу, а по-друге, свідчить
про ухилення відповідача від виконання
взятих на себе за Попереднім договором
обов'язків.

В свою чергу, підпунктом 1.1.2
Попереднього договору встановлено, що
вартість (ціна), за якою продавець
згоден продати, а покупець згоден
придбати вищевказане нерухоме майно,
зазначене в п. 1.1.1 Попереднього
договору, погоджується покупцем та
продавцем протягом трьох днів з
моменту укладення цього Попереднього
договору, та оформляється Протоколом
погодження ціни (який оформлюється у
простій письмовій формі).

В матеріалах справи наявний Протокол
погодження ціни до попереднього
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, датований 14.08.2013, який підписано
представниками обох сторін та
скріплений печатками підприємств. У
відповідності до умов вказаного
протоколу сторони погодили, що
загальна ціна продажу нерухомого майна
становитиме еквівалент у гривні 1150000,00
дол. США, у тому числі з ПДВ.

Той факт, що покупцем (позивачем) було
сплачено на рахунок продавця
(відповідача) платіж у розмірі 80000,00 грн,
а також підписано протокол погодження
договірної ціни, свідчить про фактичне
вчинення позивачем дій, спрямованих на
укладення Основного договору.

З огляду на викладене, доводи позивача,
що Основний договір не було укладено
саме з вини відповідача (продавця)
визнаються судом обґрунтованими.

У відповідності до п. 3.6 Попереднього
договору у разі, якщо невиконання
Попереднього договору станеться з вини
продавця, в тому числі ненадання
документів, необхідних для укладення
Основного договору купівлі-продажу
нерухомого майна, передбачених
підпунктом 2.1.1 цього Попереднього
договору, продавець зобов'язаний
протягом 5 робочих днів з моменту
спливу строку, передбаченого п. 1.1 цього
Попереднього договору, повернути
покупцю отриману у нього грошову суму в
розмірі 80000,00 грн.

За змістом п. 3.5 Попереднього договору у
разі, якщо невиконання умов цього
Попереднього договору станеться з вини
покупця, то передана покупцем продавцю
за цим Попереднім договором сума у
розмірі 80000,00 грн, залишається у
продавця і не підлягає поверненню.

17.01.2014 позивачем на адресу відповідача
було направлено лист-вимогу про
повернення сплачених на виконання п. 3.2
Попереднього договору коштів.
Зазначений лист було отримано
відповідачем 23.01.2014, що підтверджується
відповідним рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Проте, вимоги позивача про повернення
суми коштів у розмірі 80000,00 грн
відповідачем не виконані.

Отже, з огляду на положення п. 3.6
Попереднього договору та враховуючи,
що Основний договір не укладено у
зв'язку з невиконанням відповідачем
покладених на нього Попереднім
договором обов'язків, в тому числі
ненаданням документів, необхідних для
укладення Основного договору (тобто
невиконання умов Попереднього
договору сталось з вини відповідача),
вимоги позивача за первісним позовом
про стягнення з відповідача грошової
суми у розмірі 80000,00 грн є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Доводи відповідача стосовно того, що
відповідачем невірно визначену
правову природу вказаних коштів не
спростовують наявності у відповідача
обов'язку повернути наведену суму
позивачеві та правомірності позовних
вимог про стягнення з відповідача 80000,00
грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до п. 3.3 Попереднього
договору у разі невиконання стороною
обов'язків за цим Попереднім договором
інша сторона, яка дотрималась умов
даного Попереднього договору, набуває
право вимагати сплати неустойки
відповідно до умов цього Попереднього
договору.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, різновидами якої є штраф та
пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що
сторона, винна у невиконанні чи
неналежному виконанні зобов'язання за
Попереднім договором, повинна сплатити
другій стороні штраф у розмірі 40% від
суми, в яку сторони оцінили своє
зобов'язання за Попереднім договором,
та яка зазначена в п. 3.4 Попереднього
договору.

Таким чином, враховуючи невиконання
відповідачем взятих на себе за
Попереднім договором зобов'язань, та
враховуючи, що в п. 3.4 Попереднього
договору сторони оцінили зобов'язання,
що випливають з Попереднього договору,
у 100000,00 грн, вимоги позивача про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 40000,00 грн (40% від наведеної суми),
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

В частині вимог позивача за первісним
позовом про стягнення з відповідача
інфляційних втрат у розмірі 5824,00 грн та
3% відсотків річних у розмірі 1400,55 грн,
нарахованих на суму неповернутого
платежу у розмірі 80000,00 грн, позов
задоволенню не підлягає.

Обов'язок боржника сплатити суму боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних не виникає у випадках
повернення коштів особі, яка
відмовилася від прийняття зобов'язання
за договором (стаття 612 ЦК України),
повернення сум авансу та завдатку,
повернення коштів у разі припинення
зобов'язання (в тому числі шляхом
розірвання договору) за згодою сторін
або визнання його недійсним,
відшкодування збитків та шкоди,
повернення безпідставно отриманих
коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки
відповідні дії вчиняються сторонами не
на виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, а з інших підстав.

Аналогічна правова позиція наведена в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
№ 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» (пункт 5.2).

За таких обставин, первісні позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, а з відповідача за
первісним позовом на користь позивача
підлягає стягненню 80000,00 грн, сплачених
у відповідності до п. п. 3.2 Попереднього
договору, та штраф у розмірі 40000,00 грн.

Клопотання відповідача про зменшення
штрафних санкцій судом відхиляється,
оскільки наведені відповідачем
обставини не є виключними і не є
підставами для зменшення встановленої
Договором та положеннями
законодавства відповідальності.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору по первісному позову
покладаються сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

По зустрічному позову.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог Публічне акціонерне товариство
«Київ - Одяг» вказує, що Основний
договір не було укладено з вини
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-ЮГ»
(покупця), оскільки останній ухилився
від укладення Протоколу погодження
ціни, не надіслав продавцю проект
Основного договору, а також не з'явився
у визначену дату та час у домовлене
сторонами місце підписання Основного
договору.

У зв'язку з наведеним позивач за
зустрічним позовом вказує на наявність
підстав для застосування до
відповідача відповідальності у
вигляді штрафу у відповідності до п. 3.7
Попереднього договору (40% від суми, в
яку сторони оцінили своє зобов'язання
за Попереднім договором, тобто у
розмірі 40000,00 грн).

Водночас судом встановлено та
позивачем за зустрічним позовом не
спростованого того факту, що
Попередній договір не було укладено
саме з вини Публічного акціонерного
товариства «Київ - Одяг».

Позивачем за первісним позовом не
доведено, що з боку відповідача мало
місце допущення будь-яких порушень
умов Попереднього договору, в тому
числі вчинення (або не вчинення) дій,
які б свідчили про ухилення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-ЮГ» від
укладення Основного договору.

Відтак, правові підстави для
застосування до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-ЮГ»
відповідальності у вигляді штрафу
відсутні, а тому зустрічні позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір за розгляд зустрічного
позову покладається на позивача за
зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київ-одяг» (04073, м. Київ,
вулиця Куренівська, будинок 2-б,
ідентифікаційний код 01554255) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спутнік-Юг» (52005,
Дніпропетровська обл.,
Дніпропетровський район, селище
міського типу Ювілейне, вулиця
Радгоспна, будинок №76,
ідентифікаційний код 32764995) суму коштів
у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) грн 00
коп., штраф у розмірі 40000 (сорок тисяч)
грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 399
(дві тисячі триста дев'яносто дев'ять)
грн 96 коп.

3. В іншій частині первісного позову
відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 22.07.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова