ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

29.07.2014 р.
Справа № 917/1183/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом приватного підприємства
"Оптима-Плюс",

вул.Овочева, 9, м.Полтава, 36010

до державного Миргородського
гренажного заводу,

вул.Київська, 15, м.Миргород Полтавської
області, 37600

про стягнення 14 025,55 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Оптима-Плюс"
звернулось до господарського суду
Полтавської області з позовом до
державного Миргородського гренажного
заводу про стягнення 14 025,55 грн., з яких 7
272,09 грн. - інфляційні втрати, 6 753,46 грн. -
3% річних, посилаючись на невиконання
відповідачем рішення господарського
суду Полтавської області від 19.10.2010 р.
по справі №14/190 про стягнення з
державного Миргородського гренажного
заводу на користь ПП "Оптима-Плюс"
основного боргу в сумі 74 970,00 грн. за
неналежне виконання зобов'язання за
договором купівлі-продажу №5,
укладеного між сторонами 06.02.2007р.

Позивач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
підписом уповноваженого представника
Сліпченко Ю.А. у розписці про
відкладення розгляду справи (а.с.27), в
судове засідання не з'явився.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення також в судове засідання
не з'явився, надіславши суду листа, в
якому просить позовні вимоги
задовольнити згідно чинного
законодавства та просить розглядати
справу без участі повноважного
представника (а.с.31-34)

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору та наявних в
матеріалах справи доказів достатньо
для вирішення спору, а неявка
представників сторін не перешкоджає
розгляду справи по суті, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що 06.02.2007 р. між приватним
підприємством "Оптима-плюс" та
державним Миргородським гренажним
заводом укладений Договір
купівлі-продажу № 5 (далі - Договір).

Згідно статті 1 Договору, Відповідач
передає під реалізацію державному
Миргородському гренажному заводу
грену тутового шовкопряду в кількості
71 кг 400 г за ціною 1 050 грн. за 1 кг. грени, в
тому числі ПДВ.

Пунктом 3.3. Договору передбачена
попередня оплата вартості товару в
розмірі 74 970,00 грн., в тому числі ПДВ.

На виконання вимог Договору Позивач на
розрахунковий рахунок Відповідача
перерахував грошові кошти платіжним
дорученням № 1504 від 06 лютого 2007 року в
сумі 74 970,00 грн., в тому числі ПДВ.

Відповідач передав відповідно
видаткової накладної № 3 від 06 лютого
2007 року грену тутового шовкопряда в
кількості 71,4 кг.

Відповідно до пункту 6.4. Договору у
випадку не реалізації товару протягом
чотирьох місяців з моменту оплати
Позивач повертає товар Відповідачу, а
останній повертає протягом трьох днів
з моменту повернення товару суму
попередньої оплати нереалізованого
товару.

Позивач в установлені терміни, які
декілька разів продовжувалися шляхом
укладення додаткових угод, товар не
реалізував, і вимушений був його
повернути Відповідачу в повному
обсязі, що підтверджується видатковою
накладною № 5 на повернення товару в
кількості 71,4 кг. від 23 червня 2008 року.
Відповідач зобов'язаний був в строк до
26 червня 2008 року повернути грошові
кошти в розмірі 74970,00 грн. на
розрахунковий рахунок Позивача, але
відповідних дій не вчинив.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 19 жовтня 2010
року у справі № 14/190 за позовом
приватного підприємства "Оптима-плюс"
до державного Миргородського
гренажного заводу про стягнення 103 316,46
грн. позов приватного підприємства
"Оптима-плюс" задоволено, стягнуто з
державного Миргородського гренажного
заводу на користь приватного
підприємства "Оптима-плюс" суму
основного боргу в розмірі 74 970,00 грн.,
пеню - 6 879,54 грн., збитки від інфляції - 16
555,87 грн., 3% річних - 4 911,05 грн., державне
мито в розмірі 1 033,17 грн. та 236,00 грн. -
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

У відповідності з ч.2 ст.35
Господарського процесуального кодексу
України факти, встановлені судовим
рішенням господарського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено судом, відповідачем не
виконано рішення господарського суду
Полтавської області від 19.10.2010 р. по
справі №14/190 про стягнення з державного
Миргородського гренажного заводу на
користь ПП "Оптима-Плюс" основного
боргу в сумі 74 970,00 грн. за неналежне
виконання зобов'язання за договором
купівлі-продажу №5, укладеного між
сторонами 06.02.2007р.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГПК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

За ст. 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦКУ боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи прострочення
відповідача по виконанню грошових
зобов'язань, вимоги позивача по
стягненню 7 272,09 грн. - інфляційні втрати,
6 753,46 грн. - 3% річних, розрахунок яких
перевірено судом (в межах заявлених
вимог), підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір за подання позовної заяви в сумі 1
827,00 грн.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, дослідивши і оцінивши
подані докази, керуючись ст. ст. 43, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути державного
Миргородського гренажного заводу
(вул.Київська, 15, м.Миргород Полтавської
області, 37600, ідентифікаційний код 00703279,
інші відомості - невідомі) на користь
приватного підприємства "Оптима-Плюс"
(вул.Овочева, 9, м.Полтава, 36010,
ідентифікаційний код 32142593, інші
відомості - невідомі) 7 272,09 грн. -
інфляційні втрати, 6 753,46 грн. - 3% річних 1
827, 00 грн. на повернення судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Полтавської області
на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 01.08.2014 р.

СУДДЯ
Кульбако М.М.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.