РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
Справа № 924/306/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Крейбух О.Г.

судді
Демидюк О.О. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача-1 - Черичка С.Є.;

відповідача-2 - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача-1 товариства з обмеженою
відповідальністю "СТІЛФ" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 20.05.14 у справі № 924/306/14
(суддя Музика М.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до 1:Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТІЛФ"

2: Приватного підприємства "Юридична
агенція Магістр

про стягнення 75 035,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
господарського суду Хмельницької
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "СТІЛФ" та
приватного підприємства "Юридична
агенція Магістр" про стягнення 75 035, 00
грн. /а.с. 2-4/.

08.04.2014 року відповідачем-2 подано заяву
про визнання позову /а.с.79/.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 20.05.2014 року у
справі № 924/306/14 (суддя Музика М.В.) позов
ФОП ОСОБА_3 до ТзОВ "СТІЛФ", ПП "Юридична
агенція Магістр" про стягнення 75 035,00
грн. задоволено.

Стягнуто з ТзОВ "СТІЛФ" на користь ФОП
ОСОБА_3 74 035,00 грн. боргу, 6 953,35 грн. витрат
по оплаті послуг адвоката.

Стягнуто з ТзОВ "СТІЛФ" на користь ФОП
ОСОБА_3 1 000,00 грн. боргу. Солідарний
боржник - Приватне підприємство
"Юридична агенція Магістр".

Стягнуто з ПП "Юридична агенція
Магістр" на користь ФОП ОСОБА_3 1000,00 грн.
боргу. Солідарний боржник - ТзОВ "СТІЛФ".

Стягнуто з ПП "Юридична агенція
Магістр" на користь ФОП ОСОБА_3 46,65 грн.
витрат по оплаті послуг адвоката.

Стягнуто з ТзОВ "СТІЛФ" в дохід
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 1814,82 грн.

Стягнуто з ПП "Юридична агенція
Магістр" в дохід Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 12,18 грн.
/а.с.96-98/.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач-1 ТзОВ "СТІЛФ" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове про
відмову у позові.

В обгрунтування апеляційної скарги,
скаржник вказує наступне:

- на момент виникнення спору жодних
договірних відносин між сторонами не
існувало, що підтверджується
направленим виконавцем на адресу
замовника листом № 58 від 17.05.2013 року;

- з 23.05.2013 року договір є розірваний за
взаємною згодою сторін, відносини
сторін за договором припинилися, а тому
обов'язок по сплаті виконаних робіт
відсутній;

- договір не встановлює обов'язку
замовника по сплаті 60000,00 грн. за
вивезення транспортного засобу з
майданчика замовника.

Таким чином, на думку скаржника,
правові підстави для задоволення
позову відсутні, просить рішення
господарського суду Хмельницької
області від 20.05.2014 року у даній справі
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити
/а.с.104-107/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження у складі колегії суддів:
головуючий суддя Бригинець Л.М., суддя
Огороднік К.М., суддя Демидюк О.О., та
призначено її розгляд на 06.08.2014 року
/а.с. 109/.

Згідно розпорядження керівника
апарату Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014р. №
01-07/102, у зв'язку із перебуванням у
відпустці головуючого судді
(судді-доповідача) Бригинець Л.М.,
проведено повторний автоматичний
розподіл справи № 924/306/14, яким
визначено колегію у складі суддів:
головуючий суддя - Крейбух О.Г., суддя
Демидюк О.О., суддя Огороднік К.М. /а.с.116/.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
28.07.2014 року у справі № 924/306/14 апеляційну
скаргу прийнято до провадження у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О.,
суддя Огороднік К.М. /а.с.117-118/.

06.08.2014 року в судовому засіданні
відповідач-1 повністю підтримав вимоги
і доводи, викладені в апеляційній
скарзі.

06.08.2014 року позивач заперечив проти
доводів та вимог скарги, вказавши, що
господарський суд Хмельницької
області при винесенні рішення
правомірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
повністю з'ясував обставини справи та
дослідив докази у справі, постановив
законне та обгрунтоване рішення, а тому
просить оскаржуване рішення залишити
без змін, а в задоволенні апеляційної
скарги відмовити.

06.08.2014 року відповідач-2 участі
уповноваженого представника в
судовому засіданні не забезпечив; про
причини неявки суд не повідомив. Згідно
повідомлення про вручення поштового
відправлення, останній був належним
чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи /а.с.114/.

Поскільки ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
28.07.2014 року явка представників сторін в
судове засідання 06.08.2014р. обов'язковою
не визнавалась, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а оскаржуване
рішення залишити без змін, виходячи з
наступного.

15.11.2012 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "СТІЛФ" (надалі -
замовник, відповідач-1, апелянт) та
дочірнім підприємством Хмельницьке
спеціалізоване управління -
«Стальконструкція» № 129 ВАТ
«Центростальконструкція» укладено
договір про надання послуг № СИСТ-51
(надалі - Договір), відповідно до п.1
якого виконавець зобов'язується надати
замовнику в установленому даним
договором порядку послуги виконання
будівельно-монтажних робіт на об'єкті
"Будівництво
торговельно-розважального комплексу
на перетині вул. Червоногвардійської
та вул.Червоноткацької у м. Києві" за
допомогою гусеничного крану МКГ-40,
заводський № 264, рег. № 1656 на умовах
згідно даного договору, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані виконавцем послуги в строк та на
умовах, передбачених даним договором
/а.с.13-18/.

Згідно п.2.1 Договору, ціна на надання
послуг транспортним засобом протягом
однієї машино-години становить 129,17 грн.
без урахування ПДВ, ПДВ 20 % складає - 25
грн. 33 коп., всього з урахуванням ПДВ - 155
грн. Вартість однієї машино-години
переглядається у випадку збільшення
індексу - інфляції гривні більше ніж на
1,5 % на місяць.

Відповідно до п.2.2 Договору, тривалість
машино-зміни - 8 машино-годин протягом
доби з понеділка по суботу включно;
тривалість машино-зміни у неділю
складає 4 години.

Відповідно до п.2.4 Договору, оплата за
надані виконавцем послуги
здійснюються в українській
національній валюті (гривні) шляхом
перерахування грошових коштів
замовника на банківський рахунок
виконавця наступним чином.

Згідно п.2.4.1 Договору, розрахунок за
фактично надані послуги за звітний
період, що повинен складати не менше
десяти календарних днів, замовник
проводить протягом п'яти банківських
днів після підписання Акту
прийому-передачі наданих послуг, який
щотижнево підписується, сторонами на
підставі даних машино-змінних рапортів
після надання послуг у відповідності з
даним договором.

Згідно п.2.6 Договору, демонтаж,
перевезення та монтаж транспортного
засобу з майданчика замовника на склад
виконавця у випадку закінчення чи
розірвання договору здійснюється
виконавцем протягом 10 календарних
днів після оплати замовником платежу у
розмірі 60 000 тисяч грн. з ПДВ на рахунок
виконавця.

Згідно п.3.7 Договору, при демонтажі
транспортного засобу у випадку
закінчення чи розірвання Договору
замовник зобов'язаний за допомогою
автокрану допомогти виконавцю з
демонтажем.

Відповідно до п.4.9 Договору, на весь час
оренди механізм знаходиться на
будівельному майданчику замовника. У
випадку завершення терміну дії
договору чи зупинення надання послуг
згідно з умовами п.1 даного Договору,
виконавець зобов'язаний в 10-денний
термін виконати демонтаж
транспортного засобу та вивезти його з
території будівельного майданчика.

Згідно п.10.2 Договору, сторони мають
право у будь-який момент розірвати
договір шляхом надання представникам ,
які уповноважені підписувати
машино-змінні рапорти, відповідного
листа. При цьому договір є розірваним з
моменту, зазначеного у цьому листі, але
не раніше 5 днів з моменту передання
листа. Протягом останніх 5 днів дії
Договору послуги не надаються, а
сторони здійснюють взаєморозрахунки
за вже надані послуги.

На виконання умов Договору, позивач
надав відповідачу послуги згідно акту
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ ХМ-0000062 від 20.05.2013 року на суму 15 035,00
грн. /а.с.20/.

17.05.2013 року ДП Хмельницьке СУ-129 ВАТ "ЦСК"
направлено на адресу ТзОВ "СТІЛФ" лист
№ 58 про розірвання договору № СИСТ-51
про надання послуг від 15.11.2012 року,
оскільки транспортний засіб -
гусеничний кран МКГ-40 потребує ремонту
/а.с.21/.

23.05.2013 року ТзОВ "СТІЛФ" направило на
адресу ДП Хмельницьке СУ-129 ВАТ "ЦСК"
лист № 587, яким повідомило, що
погоджується з викладеною у листі № 58
від 17.05.2013 року пропозицією вважати
розірваним договір № СИСТ-51 про
надання послуг від 15.11.2012 року /а.с.22/.

Відповідач-1, в порушення п.п.2.4.1
Договору, свої зобов'язання по оплаті
послуг не виконав, станом на 07.03.2014 року,
дату звернення позивача з позовом до
суду, борг відповідача перед позивачем
становить 15 035,00 грн., що
підтверджується актом № ХМ-0000062
здачі-приймання робіт (надання послуг)
від 20.05.2013 року, скріпленого підписами
та печаткою відповідача-1, та 60 000,00 грн.,
передбачених п.2.6 Договору у зв'язку з
демонтажем крана.

27.01.2014 року ДП Хмельницьке СУ-129 ВАТ "ЦСК"
направлено на адресу ТзОВ "СТІЛФ"
надіслано вимогу № 137 від 23.01.2014 року
про стягнення коштів за договором на
суму 75 035,00 грн. /а.с.23/.

21.02.2014 року ТзОВ "СТІЛФ" листом № 856
повідомило позивача про відсутність
заборгованості перед ДП Хмельницьке
СУ-129 ВАТ "ЦСК" /а.с.26/.

10.02.2014 року між ДП Хмельницьке СУ-129 ВАТ
"ЦСК" (надалі - первісний кредитор) та
ФОП ОСОБА_3 (надалі - новий кредитор)
укладено договір про відступлення
права вимоги за договором № СИСТ-51 на
надання послуг від 15.11.2012 року,
відповідно до п.1 якого, в порядку та на
умовах, визначених цим договором,
первісний кредитор відступає новому
кредитору, а новий кредитор набуває
право вимоги, належне первісному
кредитору і стає кредитором за
договором № СИСТ-51 на надання послуг
від 15.11.2012 року, який укладений між
первісним кредитором та ТзОВ "СТІЛФ"
(надалі - боржник) /а.с.27/.

Відповідно до п.2 договору про
відступлення права вимоги, за цим
договором до нового кредитора
переходить право вимоги від боржника
щодо сплати заборгованості за
договором № СИСТ-51 на надання послуг
від 15.11.2012 року, а також інші права
виконавця згідно в обсязі та на умовах,
що існували на момент переходу цих
прав, а також, що виникнуть в
майбутньому, у тому числі, неустойки
(штрафу, пені), збитків, витрат на
правову допомогу тощо.

10.02.2014 року позивачем направлено на
адресу відповідача-1 лист № 12, яким
повідомлено про відступлення ДП
Хмельницьке СУ-129 ВАТ "ЦСК" прав вимоги
ФОП ОСОБА_3 та з вимогою про сплату
грошових коштів в сумі 75 035,00 грн.
протягом 3 робочих днів. Вимога
залишена ТзОВ "СТІЛФ" без відповіді та
задоволення /а.с.29-30/.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства ,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Частиною 1 ст.837 ЦК України встановлено,
що за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до частин другої і третьої
статті 653 ЦК України в разі розірвання
договору зобов'язання сторін
припиняються з моменту досягнення
домовленості про розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором. Зі
змісту цих норм випливає, що
домовленість сторін про розірвання
договору не виключає проведення між
сторонами розрахунків за
зобов'язаннями, що виникли до
розірвання договору, в тому числі
застосування заходів майнової
відповідальності за невиконання
(неналежне виконання) грошових
зобов'язань (п.1.12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013
року № 14).

Тобто домовленість ТзОВ "СТІЛФ" та ДП
СУ-129 ВАТ ЦСК про розірвання договору №
СИ/СТ-51 від 15.11.2012р. не виключає
проведення між сторонами розрахунків
за зобов'язаннями, що виникли до
розірвання договору, зокрема, за актом
№ ХМ-0000062 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 20.05.2013р., та сплати
коштів за демонтаж, перевезення
транспортного засобу у випадку
розірвання договору з урахуванням умов
договору - п.2.6 договору.

Відповідно до п.1 част.1 ст.512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з част.1 ст.516 ЦК України, заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.517 ЦК України,
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

Відтак, позовні вимоги про стягнення
заборгованості по оплаті виконаних
робіт у сумі 15035,00 грн. та
заборгованості в порядку п.2.6 Договору
за демонтаж, перевезення та монтаж
транспортного засобу з майданчика
замовника на склад виконавця у випадку
закінчення чи розірвання договору у
сумі 60 000,00 грн. є такими, що
підтверджуються матеріалами справи і
підлягають задоволенню на підставі
ст.ст.526, 530, 628, 629 Цивільного кодексу
України.

10.02.2014 року в забезпечення виконання
зобов'язань за договором про надання
послуг № СИСТ-51 від 15.11.2012 року між ФОП
ОСОБА_3 (надалі - кредитор) та приватним
підприємством "Юридична агенція
Магістр" (надалі - поручитель,
відповідач-2) укладено договір поруки,
відповідно до п.1.1 якого поручитель
поручається перед кредитором в межах
1000 грн. за виконання обов'язку ТзОВ
"СТІЛФ" щодо сплати заборгованості за
Договором від 15.11.2012 року /а.с.28/.

Згідно п.3.1 договору поруки, поручитель
зобов'язаний у разі порушення
боржником обов'язку за основним
договором, що передбачений п.1.1 цього
договору, самостійно виконати
зазначений обов'язок боржника перед
кредитором на підставі письмової
вимоги кредитора у строк до 3 днів
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок кредитора.

У випадку виконання поручителем
обов'язку Боржника за основним
договором, що передбачений п.1.1 цього
договору, кредитор зобов'язується
передати поручителю всі документи, що
підтверджують обов'язок боржника у
3-денний строк з дня виконання обов'язку
(п.3.2 договору поруки).

Відповідно до п.3.3 договору поруки, у
випадку виконання поручителем
обов'язку боржника за основним
договором, що передбачений п.1.1 цього
договору, поручитель набуває усі права
кредитора щодо обов'язку боржника за
основним договором, у тому числі й ті,
що забезпечували його виконання.

Відтак, вимоги позивача про стягнення з
відповідача-2 боргу у розмірі 1000,00 грн. є
правомірною та підлягає задоволенню на
підставі ст.ст.553-555 ЦК України.

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом ст.44 ГПК України до складу
судових витрат належать, зокрема,
судовий збір, сум, що підлягають сплаті
за проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
оплати послуг адвоката.

Порядок розподілу судових витрат
визначено ст.49 ГПК України.

Згідно з част.5 ст.49 ГПК України, суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються:

при задоволенні позову - на
відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до част. 3 ст.48 ГПК України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Матеріали справи містять докази
понесених позивачем ФОП ОСОБА_3 витрат
у сумі 20 000,00 грн., пов'язаних з оплатою
послуг адвоката. Так, представництво
позивача ФОП ОСОБА_3 у суді здійснював
адвокат ОСОБА_1, свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю №
НОМЕР_1 від 18.06.2010 року, що діяв на
підставі договору про надання правової
допомоги в господарському процесі
№1-02/14 від 10.02.2014 року, на виконання умов
якого ФОП ОСОБА_3 сплачено адвокату
гонорар у сумі 20 000,00 грн. по
прибутковому касовому ордеру № 1 від
09.04.2014 /а.с.10-12, 81/.

Відповідно до абз. 1-2 п.6.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" (надалі - Постанова),
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Відповідно до абз.2 п.6.5 Постанови,
вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.

Так, у визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Відтак, з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи, місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку про
задоволення позову в частині стягнення
витрат позивача, пов'язаних з оплатою
послуг адвоката у розмірі 7 000,00 грн., в
т.ч.6953,35 грн. - з відповідача-1 та 46,65 грн. -
з відповідача-2.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, посилання
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі є безпідставними, документально
необгрунтованими та такими, що
належним чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді справи. Рішення
господарського суду Хмельницької
області у даній справі ґрунтується на
матеріалах і обставинах справи,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Хмельницької області від 20.05.2014 року у
справі № 924/306/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "СТІЛФ" -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 924/306/14 повернути
господарському суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Огороднік К.М.