ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Справа № 5023/6400/11-33/226
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кота
О.В.суддівІванової Л.Б. Саранюка В.І. -
доповідача у справірозглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Піреус банк
МКБ" в особі Харківської філії ПАТ
"Піреус банк МКБ"на рішення від та на
постанову відгосподарського суду
міста Києва 04.02.2014 Київського
апеляційного господарського суду
27.05.2014у справі господарського суду№
5023/6400/11-33/226 міста Києваза
позовомНауково-виробничого
підприємства "Академія "ВГО" Союз
організацій інвалідів України"
Товариства інвалідів Київського
району міста ХарковадоПублічного
акціонерного товариства "Піреус банк
МКБ" в особі Харківської філії ПАТ
"Піреус банк МКБ"провизнання
недійсними договорівза участю
представників сторін:

від позивача - не з'явилися

від відповідача - Фелді О.В.

В С Т А Н О В И В :

Науково-виробниче підприємство
"Академія" ВГО "Союз організацій
інвалідів України" товариства
інвалідів Київського району міста
Харкова звернулося до господарського
суду Харківської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ" в особі Харківської
філії ПАТ "Піреус банк МКБ" про визнання
недійсними договорів.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 у справі
№ 5023/6400/11-33/226, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014,
задоволено позовні вимоги
Науково-виробничого підприємства
"Академія" Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - товариства
інвалідів Київського району м. Харкова,
визнано недійсними кредитний договір
№ К/08-15 від 10.06.2008, договір
іпотеки № 1/08-23, від 10.06.2008, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за № 1095, договір іпотеки № 1/08-24, від
10.06.2008, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за № 1097,
договір застави № З/08-25 від 10.06.2008,
договір щодо розгляду документів для
отримання кредиту від 15.03.2008, договір на
відкриття банківського рахунку № 222/08
від 10.04.2008, договір про порядок
погашення боргу під відкладальною
умовою № З/08-25/1 від 10.06.2008, які укладені
між Науково - виробничим підприємством
"Академія" Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
та Публічним акціонерним товариством
"Піреус банк МКБ" в особі Харківської
філії ВАТ "Піреус банк МКБ". Зобов'язано
Публічне акціонерне товариство "Піреус
банк МКБ" в особі Харківської філії ВАТ
"Піреус банк МКБ" повернути
Науково-виробничому підприємству
"Академія" Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
грошові кошти в сумі 399 936,94 грн.

Не погоджуючись із вказаними судовими
актами, Публічне акціонерне товариство
"Піреус банк МКБ" звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
Вищий господарський суд України
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 04.02.2014, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 у справі
№ 5023/6400/11-33/226 та прийняти нове рішення,
яким відмовити Позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В касаційній скарзі заявник вказує на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального і процесуального
права. Відповідач зазначає, що
оспорювані договори є неукладеними,
внаслідок того, що особа, яка діяла від
імені Позивача під час їх укладання не
була уповноважена Позивачем на їх
укладання. Позивач не виявив свого
волевиявлення на укладання цих
правочинів та сторонами не досягнуто
згоди щодо усіх істотних умов цих
договорів.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, між Відкритим
акціонерним товариством "Піреус банк
МКБ" в особі Харківської філії (банк) та
Науково-виробничим підприємством
"Академія" Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
(клієнт) укладено договір від 15.03.2008, за
умовами якого клієнт надає, а банк
розглядає кредитну заявку клієнта,
документи та/або належним чином
завірені копії документів, наданих
клієнтом, в тому числі, але не
обмежуючись: правовстановлюючі,
реєстраційні, дозвільні, ліцензійні
документи, документи бухгалтерському
обліку та звітності, а також інші
документи, та приймає рішення
компетентного органу щодо можливості
кредитування клієнта.

10.04.2008 між Відкритим акціонерним
товариством "Піреус Банк МКБ" в особі
Харківської філії та
Науково-виробничим підприємством
"Академія" Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
укладено договір банківського рахунку
№ 333/2008 на підставі якого банк
відкриває клієнту поточний рахунок №
260060062.

Між Науково-виробничим підприємством
"Академія" Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - Товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
(позичальник) та Відкритим акціонерним
товариством "Піреус Банк МКБ" в особі
Харківської філії (банк) укладено
кредитний договір № К/08-15 від 10.06.2008, за
умовами якого банк надає позичальнику
довгостроковий кредит в сумі 2 200 000,00
доларів США терміном з 10 червня 2008 по 03
червня 2015, із щомісячною сплатою
процентів, відповідно до умов пунктів
3.1, 3.2 цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного
договору, кредитні кошти надаються
позичальнику в безготівковій формі для
купівлі нежитлової нерухомості
загальною площею 748,8 кв.м в м. Харкові,
шляхом зарахування на поточний рахунок
позичальника, відкритий в Харківській
філії Відкритого акціонерного
товариства "Піреус банк МКБ" за № 260060063
(840) з подальшим продажем валютних
коштів на міжбанківському валютному
ринку та зарахування гривневого
еквіваленту на поточний рахунок
позичальника, відкритий в Харківській
філії ВАТ "Піреус банк МКБ" за № 260060062
(980).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №
К/08-15 від 10.06.2008 між Науково-виробничим
підприємством "Академія"
Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - Товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
та Відкритим акціонерним товариством
"Піреус Банк МКБ" в особі Харківської
філії укладено наступні договори
забезпечення:

- договір іпотеки - договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
№ I/08-23 від 10.06.2008, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
(зареєстровано в реєстрі за
№ 1094). Предметом іпотеки є нежитлова
будівля літ. "А", загальною площею 145,4
кв.м., розташована за адресою: місто
Харків, вул. Суздальські ряди, будинок
12.

- договір іпотеки - договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
№ I/08-24 від 10.06.2008, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
(зареєстровано в реєстрі за №1096).
Предметом іпотеки є нежитлові
приміщення 1-го поверху № 1-15, 2-го
поверху № 21-40, 23а, 23б, 25а, 25б, 25в, 25г, 25д в
літ. А-2, загальною площею 603,4 кв.м,
розташовані за адресою: місто Харків,
вул. Суздальські ряди, будинок 12/1.

- договір застави № З/08-25 від 10.06.2008,
відповідно до якого, з метою
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором, заставодавець передає в
заставу заставодержателю товари в
обороті, а саме: обладнання для
гірничодобувної промисловості.

10.06.2008 між Науково-виробничим
підприємством "Академія"
Всеукраїнської громадської
організації "Союз організацій
інвалідів України" - товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
та Відкритим акціонерним товариством
"Піреус Банк МКБ" в особі Харківської
філії укладено договір про порядок
погашення боргу під відкладальною
умовою № З/08-25/1.

Крім того, між сторонами укладено
договір про погашення заборгованості
за кредитним договором № К/08-15 від
10.06.2008, шляхом передачі товарів в
обороті, а саме: обладнання для
гірничодобувної промисловості
(відповідно до додатку № 1, який є
невід'ємною частиною цього договору),
що знаходяться у позичальника за
адресами: м. Харків, вул. Індустріальна,
19-а та Харківська область, Зміївський
район, м. Зміїв, вул. Харківська. 78,
відповідно до договору
відповідального зберігання № 1102-08 від
11.02.2008, і які є власністю позичальника, у
власність кредитора.

Як встановлено вироком Дзержинського
районного суду міста Харкова від 03.10.2013
у справі № 638/6555/13-к, ОСОБА_8 визнано
винним у вчинені злочину,
передбаченого частиною 3 статті 358,
частиною 4 статті 190 Кримінального
кодексу України та призначено
покарання за частиною 3 статті 358
Кримінального кодексу України 1 (один)
рік обмеження волі, за частиною 4 статті
190 Кримінального кодексу України у
вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі
без конфіскації майна.

Районним судом при розгляді справи
встановлено, що ОСОБА_8, видаючи себе за
особу, уповноважену на прийняття
рішення щодо отримання кредиту,
звернувся до Харківської філії
Відкритого акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ", яка знаходиться на
території Дзержинського району м.
Харкова за адресою: вул. Культури, 15 з
проханням про надання кредитних коштів
для придбання приміщень.

Банк надав перелік умов та необхідних
документів, за яких банк може прийняти
рішення про надання кредиту.

На виконання умов банку, ОСОБА_8,
отримавши у своє розпорядження від
невстановлених у ході досудового
слідства осіб, завідомо для нього
підроблений наказ № 11/1 від 15.03.2008 про
призначення його тимчасово виконуючим
обов'язки директора Науково-виробничим
підприємством "Академія", картку із
зразками підписів та відбитка печатки
Науково-виробничим підприємством
"Академія", копію статуту підприємства
та змін до нього, копію свідоцтва про
державну реєстрацію підприємства, які
нотаріально посвідчені особою, яка
ніколи не була нотаріусом, уклав 10.04.2008
від імені Науково-виробничого
підприємства "Академія" з Харківською
філією Відкритого акціонерного
товариства "Піреус банк МКБ" договір на
банківське обслуговування та здійснив
відкриття банківського рахунку.

На підставі поданих ОСОБА_8 підроблених
документів, Харківською філією
Відкритого акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ" прийнято рішення про
видачу підприємству
Науково-виробничим підприємством
"Академія" кредитних коштів під купівлю
будівель, розташованих за адресою: м.
Харків, вул. Суздальські Ряди, б.12 і 12/1, у
сумі 2 200 000 доларів США.

10.06.2008 Науково-виробничим
підприємством "Академія", в особі
ОСОБА_8, укладено з Харківською філією
Відкритого акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ" кредитний договір №
К/08-15.

ОСОБА_8 10.06.2008 з розрахункового рахунку
НВП "Академія" № 26006062,
відкритого в Харківській філії
Відкритого акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ" були отримані грошові
кошти в розмірі 10 401 600,00 грн., що за
даними Банку на 11.06.2008 становить суму
2 200 000 дол. США.

Як зазначено в ухвалі Апеляційного
суду Харківської області від 07.08.2012 у
справі № 1-121/11, отримані грошові кошти,
ОСОБА_8 на підставі договору
купівлі-продажу від 03.06.2008 і
нотаріально завірених заяв, передав
продавцям нерухомості - ОСОБА_9 і
ОСОБА_10

05.06.2008 право власності на нерухомість,
яка знаходиться за адресою: м. Харків,
вул. Суздальські Ряди, 12 і 12/1 в Міському
бюро технічної інвентаризації
зареєстровано за Науково-виробничим
підприємством "Академія" та дані
будівлі передані в іпотеку Харківській
філії Відкритого акціонерного
товариства "Піреус банк МКБ", на
підставі договорів іпотеки № 1/083-23
від 10.06.2008 і № 1/08-24 від 10.06.2008, які
укладені з Харківською філією
Відкритого акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ" Науково-виробничим
підприємством "Академія" в особі ОСОБА_8

Протягом червня-жовтня 2008 року ОСОБА_8,
як комерційним директором НПП
"Академія" виплачувалися проценти.

У зв'язку з неповерненням кредиту та
несплатою процентів у повному обсязі,
03.11.2008 Харківською філією Відкритого
акціонерного товариства "Піреус банк
МКБ" на підставі договорів іпотеки №
1/083-23 від 10.06.2008 і № 1/08-24 від 10.06.2008 в
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації направлено заяву про
визнання права власності на будівлі,
розташовані за адресою: м. Харків, вул.
Суздальські Ряди, б.12 і 12/1 за Відкритим
акціонерним товариством "Піреус банк
МКБ".

12.11.2008 зареєстровано право власності за
Відкритим акціонерним товариством
"Піреус банк МКБ" на нежитлову будівлю
літ. "А", загальною площею 145,4 кв.м., яка
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Суздальські ряди, буд. 12 та нежитлові
приміщення 1-го поверху № 1-15, 2-го
поверху № 21-40, 23а, 23б, 25а, 25б, 25в, 25г,
25д, в літ "А-2", загальною площею 603,4 кв.м.,
які розташовані за адресою: м. Харків,
вул. Суздальські ряди, буд. 12/1 для
власного використання.

Предметом спору у даній справі є вимоги
Позивача про визнання недійсними
договорів та застосування наслідків
їх недійсності, шляхом стягнення з
Відповідача на користь Позивача
грошових коштів в сумі 399
936,94 грн.

Суди попередніх інстанцій, визнаючи
недійсними договори, вказують на
відсутність волевиявлення засновника,
щодо укладання усіх оспорюваних
договорів (факт підроблення виписок з
протоколів засідання ради засновника),
відсутність компетенції у
комерційного директора на укладання
договорів (комерційний директор
взагалі не є органом управління в НВП
"Академія") та підроблення усіх
документів, які б встановлювали
наявність в НВП "Академія" посади
комерційного директора, його
повноваження та персональний склад.
Суди дійшли висновку про відсутність у
Позивача вільного волевиявлення щодо
укладання спірних правочинів
(договорів).

Судові рішення мотивовані приписами
частини першої статті 215 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, встановлених частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 даного Кодексу, саме на момент
вчинення правочину.

Частинами 2, 3 статті 203 Цивільного
кодексу України передбачено, що особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частинами 1, 3 статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Правові наслідки, передбачені
частинами першою та другою цієї статті,
застосовуються, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів.

Судами застосовано наслідки
недійсності правочину, шляхом
зобов'язання Відповідача повернути
Позивачеві грошові кошти в сумі 399 936,94
грн.

Колегія суддів дійшла висновку про
задоволення касаційної скарги з огляду
на таке.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Порядок укладення договору є
визначеною законом системою дій
учасників договірних відносин,
спрямованих на становлення цивільних
прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним з
моменту досягнення в належній формі
згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частина перша статті 640 Цивільного
кодексу передбачає, що договір є
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

За змістом статей 641-642 Цивільного
кодексу України, пропозицію укласти
договір (оферту) може зробити кожна із
сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати
намір особи, яка її зробила, вважати
себе зобов'язаною у разі її прийняття.
Якщо особа, яка одержала пропозицію
укласти договір, у межах строку для
відповіді вчинила дію відповідно до
вказаних у пропозиції умов договору
(відвантажила товари, надала послуги,
виконала роботи, сплатила відповідну
суму грошей тощо), яка засвідчує її
бажання укласти договір, ця дія є
прийняттям пропозиції, якщо інше не
встановлено законом.

Суди попередніх інстанцій, визнаючи
оспорювані договори недійсними
посилаються на приписи статті 203, 215
Цивільного кодексу України.

Разом з тим, судами не взято до уваги, що
в силу статті 180 Господарського кодексу
України господарський договір
вважається укладеним за умови
досягнення згоди щодо усіх його
істотних умов, з обов'язковим
погодженням предмету, ціни та строку
його дії.

При цьому, недодержання сторонами
обов'язку щодо погодження істотних
умов договору відповідно до частини 8
статті 181 Господарського кодексу
України тягне за собою визнання
договору неукладеним (таким, що не
відбувся), а не недійсним згідно зі
статтями 203, 215 Цивільного кодексу
України.

У пункті 2.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" зазначено, що не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено (договір, який не укладено).

Не вважаються вчиненими правочини
(укладеними господарські договори), в
яких зокрема, відсутні передбачені
законом умови, необхідні для їх
укладення (не досягнуто згоди за всіма
істотними для даного правочину
умовами); не отримано акцепт стороною,
що направила оферту.

Суди попередніх інстанцій перш ніж
розглядати питання, щодо відповідності
договорів вимогам закону, повинні були
проаналізувати дії сторін чи свідчать
вони про те, що оспорювані договори
фактично укладені.

Засновниками Товариства не надавалося
дозволу НВП "Академія" на укладення
кредитного договору та договорів
іпотеки, не доручалося посадовим
особам НВП "Академія" підписувати
будь-які договори. Науково-виробниче
підприємство "Академія" не зверталося
до Відкритого акціонерного товариства
"Піреус банк МКБ" про надання кредиту.
Позивач не підписував оспорювані
договори та не скріплював печаткою і не
вчиняв дій щодо його схвалення.

ОСОБА_8, не перебуваючи у трудових
відносинах з НВП
"Академія", підписав кредитних договір,
договори іпотеки, застави та інші
договори, що встановлено кримінальною
справою № 638/6555/13-к.

Відтак, НВП "Академія" не узгоджувалися
умови оспорюваних договорів та не
надавалася згода на їх підписання.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку про
відсутність підстав для визнання
оспорюваних договорів недійсними
внаслідок їх не укладення, тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог Науково-виробничого
підприємства "Академія "ВГО" Союз
організацій інвалідів України"
Товариства інвалідів Київського
району міста Харкова про визнання
недійсними договорів.

Крім того, до неукладених правочинів не
застосовуються наслідки недійсних
правочинів.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
закону, вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
також правильно витлумачив ці норми; а
обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 1 статті 111-10
Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або
зміни рішення місцевого чи
апеляційного господарського суду або
постанови апеляційного господарського
суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

У порушення вимог статей 32-34, 43
Господарського процесуального кодексу
України попередні судові інстанції не
з'ясували належним чином дійсні
обставини справи, що вплинуло на їх
юридичну оцінку, а відповідно і
правильність застосування норм
матеріального права.

Частина 2 статті 111-9 даного Кодексу
надає право суду касаційної інстанції
за результатами розгляду касаційної
скарги скасувати рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції повністю або частково і
прийняти нове рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для скасування рішення господарського
суду міста Києва від 04.02.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 у справі
№ 5023/6400/11-33/226 та прийняття нового
рішення про відмову у позові.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Піреус банк
МКБ" в особі Харківської філії ПАТ
"Піреус банк МКБ" задовольнити.

Рішення господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 у справі
№ 5023/6400/11-33/226 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити Науково-виробничому
підприємству "Академія "ВГО" Союз
організацій інвалідів України"
Товариства інвалідів Київського
району міста Харкова у задоволенні
позовних вимог.

Головуючий суддя
Кот О.В.

Судді
Іванова Л.Б.

Саранюк В.І.