КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р. Справа№ 910/17497/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання
Танцюри К.Л.

за участю представників

від позивача: Гаврись Я.Б.,

від відповідача 1: Кеда М.В.,

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги
Державної казначейської служби
України та Державної виконавчої служби
України на рішення Господарського суду
міста Києва від 26.03.2014р. у справі
№910/17497/13 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Центренерго»

до Державної виконавчої служби України
- Відповідач 1,

Державної казначейської служби
України - Відповідач 2

про відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 321981,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Відповідачів про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 321981,17 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.03.14р. позов задоволено
повністю, стягнуто з Державного
бюджету України на користь Позивача
матеріальну шкоду, завдану
неправомірними діями державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Відповідача 1 в
розмірі 321981,17 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Відповідача 1, незважаючи на ухвалу
господарського суду м. Києва у справі
№15/76-б-43/624-б від 28.01.13р. про забезпечення
вимог кредиторів та подане 12.02.13р.
Позивачем клопотання про зупинення
виконавчого провадження, були
проведені незаконні виконавчі дії, а
саме, в порушення ст.37, 39 Закону України
"Про виконавче провадження" 14.02.13р.
направлено платіжні вимоги до банків, в
яких відкриті рахунки Позивача, та
стягнуто 18.02.13р. - 19.02.13р. з рахунків
позивача 321981,17 грн. Таким чином, суд
дійшов висновку про те, що діями
Відповідача 1 завдано Позивачу
матеріальної шкоди в розмірі 321981,17 грн.,
а тому, враховуючи приписи ст.1174
Цивільного кодексу України, зазначений
розмір шкоди підлягає відшкодуванню
Позивачу з Державного бюджету України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
Відповідач 2 звернувся до апеляційного
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення господарського суду
міста Києва від 26.03.14р. у справі №
910/17497/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
стягнення матеріальної шкоди з
державного бюджету є безпідставним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
Відповідач 1 звернувся до апеляційного
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення господарського суду
міста Києва від 26.03.14р. у справі №
910/17497/13 скасувати та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом не встановлено природу
зазначеної Позивачем суми
матеріальної шкоди, не взято до уваги
дії Відповідача 1 щодо повернення
коштів у розмірі 321981,17 грн. та не повно
досліджені докази, надані Відповідачем
1.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.14р.
апеляційні скарги Відповідачів
прийнято до провадження, розгляд скарг
призначено на 17.06.14р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.14р.
відкладено розгляд апеляційних скарг
до 15.07.14р.

14.07.14р. Позивач подав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просив
змінити рішення, припинити провадження
у справі в частині стягнення
матеріальної шкоди.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

Господарським судом встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергія МК"
звернулось до господарського суду м.
Києва з позовом до Позивача про
стягнення 19581768,49 грн., в т.ч. 16437900,00 грн.
інфляційних втрат та 3143868,49 грн. 3%
річних.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 18.05.09р. позов задоволено
повністю, стягнуто з Позивача на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія МК"
інфляційні витрати в сумі 16437900,00 грн., 3%
річних в сумі 3143868,49 грн., 25500,00 грн.
витрат по сплаті держмита та 118,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.07.09р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 01.10.09р. рішення
господарського суду міста Києва від
18.05.09р. у справі №34/46 було залишене без
змін.

07.10.09р. видано наказ на примусове
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 18.05.2009 р. у справі №34/46.

14.05.12р. постановою Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України ВП №32633947 було відкрито
виконавче провадження.

28.01.13р. ухвалою господарського суду
міста Києва у справі №15/76-б-43/624-б було
задоволено клопотання боржника щодо
забезпечення вимог кредиторів
Позивача та зупинено стягнення з
Позивача на підставі, в тому числі
дублікату наказу господарського суду
м. Києва від 09.04.12р. по справі №34/36, про
стягнення 19431612,04 грн., стягувачем за
яким є Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергія МК".

Проте, Відділом примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України було направлено на адресу
банківських установ, у яких відкриті
рахунки Позивача, платіжні вимоги з
примусового виконання дублікату
наказу господарського суду міста Києва
від 09.04.12р. та стягнуто з рахунків
Позивача 321981,17 грн.

Не погоджуючись з діями Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо стягнення з Позивача коштів в
примусовому порядку, Позивач звернувся
до суду зі скаргою на дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.06.13р. задоволено скаргу
Позивача на дії Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, визнано незаконними
дії Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України щодо направлення платіжних
вимог в банки, у яких відкриті рахунки
Позивача, та примусового стягнення
коштів у розмірі 321981,17 грн. по
виконавчому провадженню №32633947.
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.08.13р. ухвала
господарського суду міста Києва була
залишена без змін.

20.11.13р. Відділ примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України звернувся до Відповідача 2 з
листом, в якому просив вжити відповідні
заходи щодо повернення стягнутих
коштів в сумі 321981,17 грн. на рахунок
Позивача.

На день розгляду справи в місцевому
суді, кошти, які були стягнуті
Відповідачем 1 з Позивача в розмірі
321981,17 грн., не були повернуті Позивачу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційні скарги Скаржників не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України "Про
державну виконавчу службу" шкода,
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з ст.48 Бюджетного кодексу
України в Україні застосовується
казначейська форма обслуговування
Державного бюджету України, яка
передбачає здійснення Державним
казначейством України операцій з
коштами державного бюджету.

Отже, стягнення шкоди, завданої
юридичній особі державним виконавцем
під час виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави, відповідно
провадиться органами Державного
казначейства України за рахунок
Державного бюджету України.

Збитки, заподіяні державним виконавцем
юридичним особам при здійсненні
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, передбаченому
законом, тому предметом доказування у
такій справі є факт неправомірних дій
(бездіяльності) державного виконавця
при виконанні наказу суду, виникнення
Шкоди (втрат) Позивача та наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
неправомірними діями (бездіяльністю)
державного виконавця та втратами
Позивача.

З матеріалів справи вбачається, що факт
неправомірних дій Відділу примусового
виконання рішень Відповідача 1 при
виконання наказу суду №34/36
встановлений ухвалою Господарського
суду міста Києва від 12.06.13р. у справі
№34/36. Факт понесення Позивачем шкоди
(втрат) у вигляді стягнутих коштів в
сумі 321981,17 грн. підтверджується
матеріалами справи та не заперечується
сторонами. Причинно-наслідковий
зв'язок між неправомірними діями
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Відповідача 1 та вказаними втратами
Позивача полягає в тому, що зазначені
кошти були стягнуті з рахунків
Позивача саме внаслідок неправомірних
дій державного виконавця при виконання
наказу №34/36, які полягали у направленні
до банків, у яких відкриті рахунки
Позивача, платіжних вимог з
примусового списання коштів з рахунків
Позивача. Вказані кошти були банками
списані з рахунків Позивача та
зараховані на рахунок Відповідача 1,
відкритий у Відповідача 2, та на час
прийняття місцевим судом
оскаржуваного рішення повернуті
Позивачу не були.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що місцевий суд прийняв
рішення, яке відповідає нормам
матеріального та процесуального
законодавства України.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний суд приходить до висновку
про відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України на
рішення Господарського суду міста
Києва від 26.03.2014р. у справі №910/17497/13
залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на рішення
Господарського суду міста Києва від
26.03.2014р. у справі №910/17497/13 залишити без
задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста
Києва від 26.03.2014р. у справі №910/17497/13
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
22.07.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала