ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.14р. Справа № 904/3452/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ
УКРАЇНА, м. Київ в особі Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтер -
Ріск Україна", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 6 076,67 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився;

від відповідача: Миколайчук С.В. - дов.
від 09.09.2013р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА в особі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер - Ріск Україна"
звернулось до господарського суду з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"ДНІПРОІНМЕД" про стягнення 6 076,67 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що
26.11.2011 р. в м. Києві на вул. Стеценка,
трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
транспортного засобу "Nissan Qashqai", д.н.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та
транспортного засобу "Нуundаі ЕІапtга",
д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.
Винним у цьому було визнано ДТП ОСОБА_3.
Транспортний засіб "Nissan Qashqai", д.н.
НОМЕР_1 був зазстраховний позивачем,
який виплатив 6 076,67грн. страхового
відшкодування. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
відповідачем, який повинен сплатити
зазначену суму позивачу в порядку
регресу.

Відповідач проти позову заперечує,
вважає, що відповідати має страховик,
який застрахував цивільно-правову
відповідальність автомобіля, тоді як
ним застраховано лише причеп.

До початку судового засідання від
позивача надійшла письмова заява про
розгляд справіи за відсутності
представника позивача.

Суд вважає, що неявка представника
позивача в судове засідання не
перешкоджає розгляду даної справи по
суті за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

За згодою представника відповідача у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

25.03.2011 р. між ОСОБА_2 та Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "ПЗУ Україна", був укладений
Договір страхування транспортних
засобів № НОМЕР_7, предметом якого є
страхування автомобіля "Nissan Qashqai",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

26.11.2011 р. в м. Києві на вул. Стеценка,
трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
транспортного засобу "Nissan Qashqai", д.н.
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та
транспортного засобу "Нуundаі ЕІапtга",
д.н. НОМЕР_4 з бортовим причепом д.н.
НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3. Винним у
ДТП визнано останнього, що
підтверджено постановою Подільського
районного суду м. Києва від 16.12.2011 р..

28.11.2011р. до ПрАТ СК "ПЗУ Україна"
звернувся Страхувальник із Заявою про
пошкодження транспортного засобу в
зв'язку з дорожньо-транспортною подією,
яка є страховим випадком відповідно до
умов Договору страхування.

Вартість відновлювальних робіт, які
необхідно проводити у зв'язку з
пошкодженням "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. складає 7
048,86грн. та підтверджується наданою до
матеріалів справи копією Звіту №2109 про
визначення вартості матеріального
складеного 16.01.2012р. ТОВ "СОС Сервіс
Україна" (а.с. 19-40).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
страхування", страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк. При
цьому, страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати (страхове
відшкодування) шляхом сплати
страхувальнику неустойки (штрафу,
пені), розмір якої визначається умовами
договору страхування або законом.

На виконання умов Договору
страхування позивач на підставі
Страхового акту та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього,
виходячи із Рахунку № СНзС - 0000085 від
05.01.2012р., здійснив виплату страхового
відшкодування на користь
Страхувальника, в розмірі б 076,67 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 1506 від 20.02.2012 р.

У відповідності зі ст. 27 Закону України
"Про страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика
(ПОЗИВАЧ), який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки (п.1 ст.
1187 ЦК України0, відносить до джерела
підвищеної небезпеки діяльність,
пов'язану з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів),
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

У відповідності до ст. 1188 Цивільного
кодексу України, яка передбачає
загальні підстави відшкодування шкоди,
завданої внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
зазначено, що шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою (п. 1 ч.і
ст. 1188 ЦК України).

Тобто, згідно положень ст. 1188 ЦК
України, ОСОБА_4 зобов'язаний здійснити
відшкодування шкоди спричиненої з його
вини.

Як стверждує позивач, на момент ДТП
цивільна відповідальність ОСОБА_3, який
керував транспортним засобом "Нуundаі
ЕІапtга", д.н. НОМЕР_2, була застрахована
в Приватному акціонерному товаристві
"Страхова компанія "Дніпроінмед" за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(поліс) № АА 0900793, укладеного на
підставі Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону, при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідачем до матеріалів справи
надано копію полісу обовя'зкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АА/0900793, згідно з
яким застраховано лише бортовий причеп
д.н. НОМЕР_5.

Відповідно до ч.36.3. ст. 36 Закону України,
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", якщо дорожньо-транспортна
пригода сталася за участю декількох
транспортних засобів, що перебували у
з'єднанні між собою (у складі одного
транспортного составу або під час
буксирування із застосуванням
жорсткого зчеплення чи з частковим
навантаженням буксируваного
транспортного засобу на платформу або
на спеціальний опорний пристрій),
виплата страхового відшкодування
здійснюється страховиком, який уклав
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо тягача, а в разі якщо цей тягач
незабезпечений, регламентна виплата
здійснюється МТСБУ.

Як вбачається з постанови Подільського
районного суду м. Києва від 16.12.2011 р.,
транспортний засіб "Нуundаі ЕІапtга" д.н.
НОМЕР_4 в момент ДТП був з'єднаний з
бортовим причепом д.н. НОМЕР_5

Позивачем не надано доказів того, що
відповідачем було застраховано не лише
причеп, як зазначено у доданому до
справи стаховому полсі, а і
безпосередньо автомобіль НОМЕР_6, який
виступав тягачем під час ДТП.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести тіобставини на
які посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень.

За відсутності доказів факту
страхування відповідачем
цивільно-правової відповідальності
автомобіля НОМЕР_6, правові підстави
для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.49, ст.ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

31.07.2014р.

Суддя В.Г. Бєлік