м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18519/13 29.07.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вєста Україна"

до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна"

третя особа,

яка не заявляє

самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні позивача Акціонерне
товариство "Тютюнова компанія "В.А.Т. -
Прилуки".

про стягнення
страхового відшкодування у розмірі 49
164,37 грн.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Бондаренко Г.П.

Суддя Літвінова М.Є.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

Від позивача Міськова О. Б. (дов.
б/н від 22.05.2014)

Від відповідача не з'явився

Від третьої особи не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 29.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вєста Україна"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПЗУ Україна" про
стягнення страхового відшкодування у
розмірі 49164,37 грн. відповідно до
договору страхування відповідальності
експедитора № 312.971297.3049 від 03.03.2011 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.09.2013 р. порушено провадження
у справі № 910/18519/13, розгляд справи
призначено на 30.10.2013 р., залучено до
участі у справі третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача Акціонерне
товариство "Тютюнова компанія "В.А.Т. -
Прилуки", зобов'язано учасників
судового процесу надати суду певні
документи та направити у судове
засідання уповноважених
представників.

Розгляд справи у відповідності до ст. 77
ГПК України неодноразово відкладався.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що справа № 910/18519/13
відноситься до категорії складних, у
зв'язку з чим ухвалою від 11.12.2013 р.
призначив колегіальний розгляд даної
справи.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 11.12.2013 р., приймаючи до уваги
вказані заяву та ухвалу, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№ 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України,
призначено колегіальний розгляд
справи № 910/18519/13 у складі колегії
суддів: Гавриловська І.О. (головуючий),
судді Нечай О.В. та Літвінова М.Є.

За вказаних обставин суд ухвалою від
11.12.2013 р. прийняв справу до свого
провадження та призначив її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників сторін на 20.01.2014 р.

Через службу діловодства
господарського суду 27.12.2013 р. надійшла
відповідь Біляївського районного
відділу (з обслуговування Біляївського
району та міста Теплодар) від 10.12.2013р. №
48/19292, відповідно до якої кримінальна
справа № 1 за ознаками злочину,
передбаченого частиною 4 статті 185 КК
України, за фактом таємного викрадення
невідомими особами чужого майна,
зокрема, тютюнових виробів, яке
перевозив ОСОБА_4, не проводилась.

Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд
справи колегією суддів неодноразово
відкладався.

Через відділ діловодства суду 07.03.2014 р.
від Миколаївського РВ ГУМВС України в
Одеській області 07.03.2014 р. та 11.03.2014 р.
надійшла відповідь на судовий запит,
яка залучена до матеріалів справи.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 24.03.2014 р., у зв'язку з поверненням
судді Гавриловської І.О. з відрядження
та у зв'язку із заявою судді Босого В.П.
щодо виведення його зі складу колегії
суддів, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/18519/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: Гавриловська І.О. (головуючий),
судді Літвінова М.Є. та Блажівська О.Є.

Ухвалою суду від 24.03.2014 у новому складі
дану справу прийнято до провадження
колегії суддів. Ухвалою суду від 24.03.2014
відкладено розгляд справи до 28.04.2014 за
клопотанням представника відповідача
про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 28.04.2014 р., приймаючи до
уваги вказану заяву, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/18519/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: суддя Гавриловська І.О.
(головуючий) та судді Літвінова М.Є.?
Спичак О.М.

Ухвалою суду від 28.04.2014 р. у новому
складі cele дану справу прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників учасників
судового процесу на 14.05.2014 р.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 14.05.2014 року, у зв'язку з
перебуванням головуючого судді
Гавриловської І. О. на лікарняному
призначено новий склад суду у справі №
910/18519/13 у складі колегії суддів: Нечай
О.В. (головуючий), судді Літвінова М.Є. та
Спичак О.М.

Ухвалою суду від 14.05.2014 р. у новому
складі дану справу прийнято до свого
провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників учасників
судового процесу на 28.05.2014 р.,
зобов'язано сторін надати певні
документи.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 15.05.2014 р., у зв'язку з
виходом судді Гавриловської І.О. з
лікарняного, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/18519/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: Гавриловська І.О. (головуючий),
судді Літвінова М.Є. та Спичак О.М.

Розпорядженням № 04-23/240 від 23.05.2014 в.о.
Керівника апарату за результатами
повторного автоматичного розподілу
справи призначеного, в зв'язку з
припиненням повноважень у судді
Гавриловської І. О., справу № 910/18519/13
передано до розгляду судді Бондаренко
Г. П.

Ухвалою суду від 26.05.2014 року у новому
складі колегії дану справу прийнято до
провадження колегії та призначено її
до розгляду у судовому засіданні за
участю представників учасників
судового процесу на 01.07.2014 р.,
зобов'язано сторін надати певні
документи.

24.06.2014 року від третьої особи бех
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача надійшло клопотання
про розгляд справи без участі
представників третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 в порядку ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
15.07.2014 у зв'язку з неявкою позивача та
третьої особи в судове засідання,
задоволенням клопотання позивача про
відкладення розгляду справи та
невиконанням позивачем та
відповідачем вимог ухвали суду від
26.05.2014.

В судовому засіданні 15.07.2014 у
відповідності до ст. 77 ГПК України
судом оголошувалась перерва до 29.07.2014.

29.07.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
позивачем подані документи на
виконання вимог суду.

В судове засідання 29.07.2014 представники
відповідача та третьої особи не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Представник позивача в судовому
засіданні надав усні пояснення по суті
заявлених позовних вимог, в яких
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконання з боку відповідача його
зобов'язань за договором № 312.971297.3049
страхування відповідальності
експедитора від 03.03.2011, в частині
виплати страхового відшкодування при
настанні страхового випадку.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує з тих підстав, що пройшов
досить великий проміжок часу з моменту
настання страхового випадку по момент
надання позивачем по справі
відповідачу постанови слідчих органів
про порушення кримінальної справи по
факту крадіжки тютюнових виробів та
відсутністю відомостей щодо стадії
кримінального провадження.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2011 року між позивачем, як
страхувальником за умовами договору,
та відповідачем, як страховиком за
умовами договору, укладений договір
№ 312.971297.3049 страхування
відповідальності експедитора (надалі
за текстом - договір), відповідно до
якого страховик взяв на себе
зобов'язання у випадку настання
обумовленої умовами страхування події
відшкодувати збиток страхувальника, а
страхувальник зобов'язався сплатити
страхові платежі в зазначені в
страховому сертифікаті терміни і
виконувати інші умови договору. Зміст
договору: частина 1 - сторони договору,
частина 2 - умови страхування, частина 3 -
страхові сертифікати.

Страховим сертифікатом №1 до договору,
визначено період страхування з 05.03.2011
по 04.03.2012 (обидві дати включно) з
загальними лімітами відповідальності
страховика в 350 000, 00 доларів США по
відповідальності за всіма претензіями
по одній страховій події та за даним
договором (сертифікатом) в цілому.
Страховим сертифікатом № 1 до договору
встановлена спеціальна франшиза, в
зв'язку з крадіжкою, пограбуванням,
угоном в розмірі 15 %, але не менше 1500,00
доларів США і не більше 3500,00 доларів
США.

Предметом договору страхування в
цілому, є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечить
закону, пов'язані з наданням послуг по
перевезенню та/або експедируванню
вантажів. За сертифікатом № 1 до
договору застрахована
відповідальність експедитора за майно
згідно з Цивільним кодексом України, а
саме настання відповідальності
страхувальника за втрату, нестачу
ушкодження або псування майна під час
доставки в межах території України (п. 3
розділу 2 частини 2 договору, сертифікат
№ 1 до договору).

В розділі 10 частини 2 договору сторони
погодили порядок відшкодування
збитків. Так, згідно п. 1. вказаного
розділу страховик відшкодовує збитки
страхувальника після фактичної оплати
страхувальником або його
представником претензій, отриманих від
третіх осіб.

Згідно п. 2 розділу 10 частини 2 договору
після одержання вимоги про
відшкодування збитку страховик
зобов'язаний, зокрема, прийняти рішення
і повідомити страхувальника про
виплату страхового відшкодування,
відмову або відтермінування виплати
протягом 20 (двадцяти) робочих днів
після одержання всіх необхідних
документів по страховій події та
виплатити страхове відшкодування
протягом 10 (десяти) робочих днів після
ухвалення рішення про виплату.

В розділі 9 частини 2 договору сторонами
визначено перелік документів, що
підтверджують настання страхової
події, до яких, зокрема, відноситься
довідка органів міліції (поліції), що
підтверджує факт звернення в ці органи
страхувальника; або підтвердження
слідчих органів про порушення
кримінальної справи. У вказаному
розділі, також, передбачено право
страховика вимагати інші документи,
які він вважає необхідними для
розслідування обставин події і
ухвалення рішення щодо відшкодування
збитку.

Підстави для відмови у виплаті
страхового відшкодування, визначені в
розділі 11 частини 2 договору, де
зазначено, що страховик може повністю
або частково відмовити у виплаті
страхового відшкодування у випадку
відсутності документів, що
підтверджують настання страхової
події і розміру збитків.

31.05.2011 (в період дії договору) сталася
страхова подія під час перевезення
вантажу за маршрутом: м. Прилуки - м.
Одеса, а саме відбулося викрадення
вантажу під час руху автомобіля. Після
виявлення відсутності пломб та
відкритого вантажного відсіку, водій
ОСОБА_4, який перевозив вантаж по
зазначеному маршруту звернувся в
Усатівське СВМ Біляївського РВ ГУ МВС
України в Одеській області, про що
водію була видана довідка вих. № 238 від
01.06.2011, копія якої наявна в матеріалах
справи.

Про настання страхової події
відповідача повідомлено 02.06.2011 та
надано повний перелік документів на
підтвердження настання страхової
події, в тому числі, копія довідки
органів міліції про скоєння
протиправних дій.

Позивач належним чином виконав свої
обов'язки по договору страхування, як і
в частині сплати страхових платежів
так і в частині повідомлення про
настання страхового випадку.

Як вбачається із матеріалів справи АТ
Тютюнова фабрика «В.А.Т.-Прилуки»
(компанія, чий вантаж перевозився
позивачем, третя особа по справі)
виставило позивачу претензію на суму
210111, 20 (двісті десять тися сто
одинадцять) грн. від 08.06.2011 вих. № 571/11 КО,
якою просило сплатити відшкодування
завданого йому, як власнику вантажу та
замовнику перевезення, збитку, розмір
якого підтверджений актами про
прийняття продукції від 31 травня 2011
року.

13.09.2012 АТ Тютюнова фабрика
«В.А.Т.-Прилуки» отримано страхове
відшкодування від відповідача за даною
страховою подією в розмірі 148 957,33 грн.
за вирахуванням франшизи в розмірі 61
153,87 грн. за договором страхування
укладеним між третьою особою та
відповідачем.

24.12.2012 позивачем отримано вимогу від
АТ Тютюнова фабрика «В.А.Т.- Прилуки»
про зміну вимог претензії, і сплати
лише невідшкодованого збитку в розмірі
61 153, 87 грн.

26.12.2012 позивачем компенсовано збитки
третій особі у розмірі 61 153,87 коп., що
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, платіжним дорученням № 16238 від
26.12.2012 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
питання щодо сплати відповідачем
страхового відшкодування збитків,
завданих позивачу страховою подією,
яка сталася 31.05.2011 за договором
укладеним між ними врегульовано не
було, відповідачем було зупинено
розгляд страхової справи за вказаною
страховою подією, оскільки позивачем
не було надано відповідачу постанови
слідчих органів про порушення
кримінальної справи по факту крадіжки
тютюнових виробів.

Постанова про скасування постанови про
відмову у порушенні кримінальної
справи і порушення кримінальної справи
була отримана відповідачем від
позивача 19.11.2013 разом із листом № 1939 від
13.11.2013, яким позивач вимагав від
відповідача негайно сплатити страхове
відшкодування у розмірі 61153, 87 грн.

За твердженням позивача, ним вчинено
всі дії у відповідності до вимог
укладеного договору для отримання
страхового відшкодування, в той час, як
відповідачем безпідставно не
здійснюється виплата страхового
відшкодування протягом 2 років, що
вказує на вибірковість виплат своїм
страхувальникам відповідачем, так як
саме за вказаною подією ПАТ СК «ПЗУ
Україна» здійснено виплату ПАТ А/Т
тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» у
розмірі 148 957,33 грн., ще в вересні 2012 року
і без постанови про порушення
кримінальної справи, в той час як
позивач не може отримати страхове
відшкодування до цього часу.

Доказів оплати відповідачем позивачу
страхового відшкодування за договором
в розмірі 61153, 87 грн. за страховою
подією, що сталася 31.05.2011 матеріали
справи не містять, і відповідачем не
заперечується що така оплата здійснена
не була.

Предметом спору по даній справі є
стягнення з відповідача на користь
позивача за договором суми страхового
відшкодування в розмірі 49 164, 37 грн., що
становить різницю між сумою фактично
оплачених реальних збитків сплачених
на користь третьої особи позивачем та
франшизою передбаченою договором в
розмірі 11989, 50 грн. (сума франшиза
розрахована позивачем за курсом НБУ
долару США до гривні станом на 02.08.2013).

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

За своєю правовою природою договір №
312.971297.3049 страхування відповідальності
експедитора від 03.03.2011 є договором
страхування, а відтак між його
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 67 ЦК України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст.
11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК
України є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ст. 988 ЦК України страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором. Відповідно до ст. 989 ЦК
України страхувальник зобов'язаний
повідомити страховика про настання
страхового випадку у строк,
встановлений договором.

Згідно приписів ст. 991 ЦК України,
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі: 1)
навмисних дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, якщо вони були спрямовані
на настання страхового випадку, крім
дій, пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації; 2)
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; 3)
подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку; 4) одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка їх завдала; 5)
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; 6) наявності інших
підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону. Рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обґрунтуванням причин відмови.

Статтею 8 Закону України «Про
страхування» (в редакції чинній на час
укладання договору) визначено
страховий випадок, як подію,
передбачену договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що в період дії
договору, а саме 31.05.2011 сталася подія -
під час перевезення вантажу за
маршрутом: м. Прилуки - м. Одеса, під час
руху автомобіля відбулося викрадення
вантажу, про яку страховика було
повідомлено позивачем 02.06.2011 року.

В результаті вказаної події позивачем
було сплачено 61153, 87 грн. на користь
третьої особи 26.12.2012 (оплачено
претензії отримані від третіх осіб).

Враховуючи, що всі документи необхідні
для виплати страхового відшкодування
(в тому числі, які додатково вимагав
страховик за договором), відповідач
отримав 19.11.2013, та приймаючи до уваги
положення розділу 10 частини 2 договору,
у відповідача виникло зобов'язання
перед позивачем прийняти рішення і
повідомити позивача про виплату
страхового відшкодування (та/або
відмову, відтермінування виплати)
протягом 20 робочих днів з моменту
отримання всіх документів, тобто в
строк до 17.12.2013 включно.

Матеріали справи доказів (копій листів,
повідомлень, рішень надісланих
позивачу), які б підтверджували факт
виконання відповідачем зазначеного
обов'язку перед позивачем не містять.

Посилання відповідача на те, що пройшов
досить великий проміжок часу з моменту
настання страхового випадку по момент
надання позивачем по справі
відповідачу постанови слідчих органів
про порушення кримінальної справи по
факту крадіжки тютюнових виробів та на
відсутність відомостей щодо стадії
кримінального провадження
відхиляються судом на підставі
нижчевикладеного.

Відповідно до п. 2 Оглядового листа
Вищого господарського суду України від
14.01.2014 № 01-06/15/2014 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з правовідносин
страхування» порушення
страхувальником визначеного договором
страхування порядку повідомлення
страховика про настання страхового
випадку може бути підставою для
відмови у здійснені страхової виплати
лише в тому випадку, коли це позбавило
страховика можливості встановити, чи є
ця подія страховим випадком. Сам лише
факт порушення страхувальником
визначеного договором порядку
повідомлення про настання страхового
випадку за наявності повідомлення
страховика про настання такого
випадку, не може бути підставою для
відмови у здійсненні страхової
виплати.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
щодо повідомлення відповідача про
настання страхового випадку позивач
виконав належним чином, що
підтверджено матеріалами справи. При
цьому, договір укладений між сторонами
жодних строків на надання
страхувальником страховику необхідних
для здійснення виплати документів не
встановлює. З матеріалів справи
вбачається, що кримінальне провадження
№ 1 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за
фактом таємного викрадення 31.05.2011
невідомими особами чужого майна,
тютюнових виробів, котре перевозив
ОСОБА_4 03.03.2012 зупинено за п. 3 ст. 206 КПК
України (не встановлено особу, яка
вчинила злочин).

Враховуючи, що страхувальник повідомив
страховика про настання страхового
випадку, що документи необхідні для
виплати страхового відшкодування були
надані страхувальником страховику,
довідка органів міліції одразу, а
постанова слідчого про порушення
справи згодом, та викладене в
Оглядовому листі від 14.01.2014 № 01-06/15/2014,
суд дійшов висновку, що факт спливу
великого проміжку часу з моменту
настання страхового випадку по момент
надання позивачем по справі
відповідачу постанови слідчих органів
про порушення кримінальної справи по
факту крадіжки тютюнових виробів не
позбавило страховика можливості
встановити, чи є ця подія страховим
випадком, і відповідно не може бути
підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування.

Підсумовуючи зазначене, оцінивши
докази по справі в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що відповідач не мав
достатніх правових підстав, для
відмови у виплаті страхового
відшкодування за страховим випадком -
таємне викрадення вантажу під час руху
автомобіля 31.05.2011.

При цьому, судом досліджено, що підстав,
передбачених параграфом 5 Правил № 230.1/2
стархування відповідальності
автоперевізників і експедиторів,
затверджених президентом відповідача
20.07.1999 року (із змінами та доповненнями),
для не покриття відповідальності
позивача, відповідачем не наведено, а
отже відповідач без достатніх правових
підстав ухиливя від виконання своїх
зобов'язань перед позивачем.

За таких обставин, відповідач 31.12.2013
(після спливу 10 робочих днів з моменту,
коли відповідач був зобов'язаний
прийняти рішення про виплату)
зобов'язаний був виплати страхове
відшкодування в розмірі та на умовах
визначених договором та страховим
сертифікатом № 1, а саме 61153, 87 грн. (що
були сплачені за претензією третьої
особи) за мінусом спеціальної франшизи
в розмірі 1 500, 00 доларів США, по курсу
НБУ на день виплати - 31.12.2013, тобто 49
164, 37 грн. (61 153, 87 - (1 500, 00 * 7, 993 = 49 164,
37). Зазначене зобов'язання відповідачем
виконано не було. Позивачем розмір
зобов'язання відповідача за договором
по виплаті страхового відшкодування
визначено також в сумі 49 164, 37 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 988 ЦК України та ч. 1 ст. 16
Закону України "Про страхування"
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Враховуючи все вищевикладене, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача,
щодо стягнення з відповідача на
користь позивача страхового
відшкодування у розмірі 49 164, 37 грн.
ґрунтуються на законі, договорі та
правомірні, і відповідно підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
витрати по оплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40;
; в порядку визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження») на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вєста
України" (04073, м. Київ, проспект
Московський, 6; ) 49164
(сорок дев'ять тисяч сто шістдесят
чотири) грн. 37 копійок страхового
відшкодування та 1720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. витрат по
оплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.08.2014.

Головуючий суддя

Бондаренко Г.П.

Суддя

Літвінова М.Є.

Суддя

Спичак О.М.