ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2014 р.
Справа № 922/437/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя
Медуниця О.Є., суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Лубенець М.В. (довіреність
№496 від 19.05.2014 року);

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився;

3-го відповідача - не з'явився;

третя особа - не з'явилась;

розглянувши апеляційну скаргу
позивача (вх. №1611Х/1-38) рішення
господарського суду Харківської
області від 25 квітня 2014 року

за позовом ДП "Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості "Енергосталь", м.Харків

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харпет", м.Харків

2.Департаменту містобудування,
архітектури та генерального плану
Харківської міської ради, м.Харків

3.Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, м.Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ТОВ НВП "Академія",
м.Харків

про спонукання виконати дії,
звільнення самостійно зайнятої
земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДП "Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості "Енергосталь" звернувся
до господарського суду Харківської
області із позовною заявою про:
визнання недійсними Містобудівних
умов та обмеження забудови земельної
ділянки від 03.04.2013 р. №МУО-5-2013, виданий
Департаментом містобудування,
архітектури та генерального плану
Харківської міської ради (надалі - 2.
Відповідач); визнання недійсним
декларації про початок виконання
будівельних робіт, зареєстрованого
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області (надалі - 3.
Відповідач) 03.06.2013 р. за №ХК80;
знесення об'єкту реконструкції та
добудови до нежитлової будівлі літ.
"И-1", що належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Харпет" (надалі - 1.
Відповідач) та знаходиться за адресою:
м. Харків, вул. Дарвіна, 20 та привести
нежитлову будівлю літ. "И-1" у первісний
стан, який існував до реконструкції та
будівництва; звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки площею 2,47
кв.м., яка знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Дарвіна, 20 та повернення її
позивачу.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 25.04.2014 р. по
справі № 922/437/14 (суддя Жигалкін І.П.) в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з зазначеним
рішенням суду першої інстанції,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати та прийняти нове,
яким позов задовольнити.

Другий відповідач, третій відповідач
та третя особа в судове засідання
16.07.2014 року не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, хоча належним
чином повідомлялися про час та місце
судового засідання, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень.

Перший відповідач в судове засідання
16.07.2014 року також не з'явився, однак
надав суду клопотання від 15.07.2014 року
про відкладення розгляду справи у
зв'язку із зайнятістю його
представника в іншому судовому
засіданні.

Відповідно до підпункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку
з відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно
з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК,
з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК).

Колегія суддів, розглянувши дане
клопотання, дійшла висновку про
відмову в його задоволенні, оскільки
першим відповідачем не надано жодних
доказів на підтвердження викладених в
клопотанні обставин, та не зазначено,з
урахуванням вимог статті 77 ГПК України,
яким чином неявка його представника
унеможливить розгляд даної справи.

Враховуючи, що відповідачі та третя
особа належним чином повідомлені про
час та місце судового засідання,
колегія суддів вважає можливим
розглядати справу за їх відсутності за
наявними в ній матеріалами, відповідно
до ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

Харківська міська рада надала суду
клопотання №7805/9-14 від 16.07.2014 року
(вх.№5623) про вступ у справу в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права та обов'язок щодо однієї з
сторін.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», питання про
допущення або залучення третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, до участі у справі
вирішується ухвалою суду про прийняття
позовної заяви до розгляду (із
зазначенням про це в ухвалі про
порушення провадження у справі) або під
час розгляду справи, але до прийняття
господарським судом рішення, з
урахуванням того, чи є у цієї особи
юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у
третьої особи, то у вирішенні
відповідного питання суд має
з'ясовувати, чи буде у зв'язку з
прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому.

Особа, яка бажає взяти участь у справі
як третя особа без самостійних вимог,
має знаходитися з однією із сторін у
матеріальних правовідносинах, які в
результаті прийняття судом рішення у
справі зазнають певних змін.

У клопотанні та в судовому засіданні
Харківська міська рада не визначила на
стороні позивача чи відповідача вона
вступає у справу.

Враховуючи вказані обставини, колегія
суддів дійшла висновку,що клопотання
Харківської міської ради не підлягає
задоволенню,у зв'язку з тим, що
заявником не доведено наявності його
юридичного інтересу та не
обґрунтовано, яким чином рішення по
даній справі може вплинути на його
права та обов'язки та відмовила в його
задоволенні.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Позивач в позовній заяві зазначає, що
на його балансі обліковується
нежитлова будівля літ.»А-5»,що
знаходиться за адресою: м.Харків, вуд
Дарвіна,20.

В безпосередній близькості до
вказаної будівлі розташована
нежитлова будівля літ. «И-1» також за
адресою м. Харків , вул. Дарвіна, 20,
власником якої є Товариство з
обмеженою відповідальністю «Харпет».

Відповідно до містобудівного
розрахунку, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю науково -
виробничим підприємством «Академія»,
Містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки від 03.04.2013 №
МУО -5-2013 на реконструкцію нежитлової
будівлі літ.»И-1 з влаштуванням
мансардного поверху за адресою: вул.
Дарвіна,20 , виданих Департаментом
містобудування, архітектури та
генерального плану Харківської
міської ради на підставі
містобудівного розрахунку та
Декларації про початок виконання
будівельних робіт, зареєстрованої
Інспекцією Державного архітектурно -
будівельного контролю у Харківській
області 03.06.2013 за № ХК 80, ТОВ
«Харпет» здійснив реконструкцію
вказаної нежитлової будівлі шляхом
надбудови мансардного поверху та
прибудови ряду приміщень.

Позивач вважає, що будівельні роботи з
реконструкції вказаної нежитлової
будівлі здійснені першим відповідачем
з порушенням діючого законодавства у
сфері містобудування, внаслідок чого:

-без наявності права власності на
земельну ділянку збільшено площу
забудови з 245 кв.м. до 302,8 кв.м. , тобто на
57,8 кв.м., що ( на думку позивача)
підтверджується листом Департаменту
містобудування, архітектури та
генерального плану Харківської
міської ради від 04.02.2014 № 431/0/27-14 та
передпроектними пропозиціями;

-здійснено самовільне захоплення
земельної ділянки позивача площею 2,47
кв.м.;

-порушено норми протипожежної безпеки,
внаслідок відсутності протипожежних
розривів між будівлями літ «А-5» і літ. «
И-1»;

-реконструйована будівля літ.»И-1»
фактично примкнула до будівлі позивача
літ.»А-5» без його дозволу.

З метою захисту свого право позивач
просить визнати недійсними
Містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки м.Харків,
вул.Дарвіна, 20 від 03.04.2013р,у зв'язку із
тим, що вони «не відповідають вимогам
діючого законодавства , оскільки в їх
основу покладено містобудівний
розрахунок, складений з порушенням
законодавства в сфері містобудування і
архітектури, що призвело до
безпідставного збільшення площі
забудови». Позивач також просить
визнати недійсною декларацію складену
першим відповідачем про початок
будівельних робіт від 03.06.2013р № 80,
оскільки до неї « внесені недостовірні
відомості».

Доводи за апеляційної скаргою є
ідентичними з позовними вимогами
позивача.

Позивач посилається в обґрунтування
своїх доводів, на положення ст.ст. 375; 376;
391 ЦК України; ст.212 Земельного кодексу
України, тобто просить суд усунути
перешкоди у користуванні ним своїм
нерухомим майном, визнавши недійсними
Декларацію про початок виконання
будівельних робіт і Містобудівні умови
та обмеження забудови земельної
ділянки від 3.04.2013р. , реконструйований
об'єкт знести та повернути позивачу
самовільно зайняту першим
відповідачем земельну ділянку площею
2,47 га.

До матеріалів справи в обґрунтування
своїх позовних вимог позивачем надано
Містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки м.Харків,
вул.Дарвіна, 20 ( далі Містобудівні
умови) від 03.04.2013 р .( а.с. 20).

Згідно п.8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
- містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки - документ,
що містить комплекс планувальних та
архітектурних вимог до проектування і
будівництва щодо поверхності та
щільності забудови земельної ділянки,
відступів будинків і споруд від
червоних ліній, меж земельної ділянки,
її благоустрою та озеленення, інші
вимоги до об'єктів будівництва,
встановлені законодавством та
містобудівною документацією.

Містобудівними умовами від 03.04.2013р, що
надані до матеріалів справи,
визначено: назву об'єкта -
«Реконструкція офісної будівлі з
надбудовою мансардного поверху;
замовника - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Харпет»; наміри
забудови - реконструкція офісної
будівлі (нежитлової будівлі літ.» И-1») з
надбудовою мансардного поверху без
зміни функціонального призначення;
адреса - вул.Дарвіна, буд.20; основні
техніко-економічні показники об'єкта
будівництва (орієнтовно, відповідно до
містобудівного розрахунку; складеного
архітектором ОСОБА_1 у складі ТОВ НВП
«АКАДЕМІЯ»: площа забудови до
реконструкції - 245 кв.м.; після
реконструкції - 305кв.м.; загальна площа
до реконструкції - 258 кв.м.; після
реконструкції-400 кв.м.

В містобудівних умовах також
передбачено, що мінімально допустимі
відстані від об'єктів, які проектуються
до існуючих будинків та споруд:-
відповідно до вимог діючих
будівельних, санітарних та
протипожежних норм. Передбачено також
вимоги щодо благоустрою. Вказаний
документ підписаний начальником
управління містобудування та
архітектури, заступником головного
архітектора міста.

Містобудівні умови надаються на
підставі містобудівного розрахунку з
техніко-економічними показниками,
розробленого сертифікованим
архітектором у складі проектної
організації, що має відповідну
ліцензію. Містобудівний розрахунок
реконструкції нежитлової будівлі літ.
«И-1» з улаштуванням мансардного
поверху по вул. Дарвіна,20 виконаний
архітектором, розроблено відповідно
протипожежних норм ДБН 2.2.-9-2009
«Громадські будинки та споруди». У
складі містобудівного розрахунку
виконано розрахунок рівня природного
освітлення вищезазначених приміщень
відповідно ДБН В.2.5-28-2006 «Природнє та
штучне освітлення»,згідно якого КПО
задовольняє вимогам до приміщень з
рівнем зорової праці високої точності (
лист Управління містобудування і
архітектури від 24.10.2013 № 3538/0/27-13 ( а.с.51).
Отже містобудівні умови відповідають
містобудівному розрахунку.

Позивач також просить визнати
недійсною Декларацію відповідача про
початок виконання будівельних робіт
від 03.06.2013 за № ХК80.

Декларація зареєстрована Інспекцією
ДАБК у Харківській області 03.06.2013р. (а.с.
35).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011р №466 затверджений Порядок
виконання будівельних робіт.
Зазначеним Порядком передбачено, що
будівельні роботи можуть виконуватися
замовником тільки після реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації.

Пунктом 21 Порядку визначено, що коли
декларація подана чи оформлена з
порушеннями установлених вимог ,
Інспекція повертає її на
доопрацювання.

Крім того пунктами 20; 21 Порядку
передбачено, що Інспекція перевіряє
протягом 10 робочих днів з дати подання
декларації повноту даних , зазначених в
ній.

Отже, інспекцією перевірено та
зареєстровано декларацію подану
відповідачем.

Таким чином Містобудівні умови, на які
посилається позивач є документом, що
містить техніко-економічні,
планувальні, архітектурні вимоги до
об'єкта будівництва (реконструкції), що
встановлені законодавством та
містобудівною документацією,
підписується керівником управляння
містобудування та архітектури, тобто є
актом спеціаліста в галузі архітектури
і планування.

Декларація, що оспорюється позивачем є
документом, що видається на підставі
Містобудівних умов, перевіряється та
реєструється Інспекцією ДАБК.

Позивач в позовній заяві та
апеляційній скарзі вказував, що він
звертався до Департаменту
містобудування, архітектури та
генерального плану Харківської
міської ради та Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області з листами, але
жодних дій щодо реагування на вказані
порушення вказаними відповідачами не
було вчинено.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого або
майнового права та інтересу. Способи
захисту права визначені в частині
другій ст. 16 ЦК України , в тому числі :
визнання правочину недійсним; визнання
незаконними рішення дій чи
бездіяльності органу державної влади
або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.12 ГПК України
господарським судам підвідомчі спори
про визнання недійсними актів з
підстав, зазначених у законодавстві.

Господарські суди розглядають на
загальних підставах справи у спорах
про визнання недійсними актів,
прийнятих іншими, крім державних,
органами, у тому числі актів органів
господарських товариств, громадських
організацій тощо, які відповідно до
закону чи установчих документів мають
обов'язковий характер.

Акт державного чи іншого органу - це
форма рішень цих органів, тобто
офіційний письмовий документ, який
породжує певні правові
наслідки,спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт.
Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. (п.п. 1;2 Роз»яснення президії
Вищого арбітражного суду України №
02-5/35 від 26.01.2000, із подальшими змінами).

Оспорювані документи не є правочинами.
Вони також не встановлюють для
позивача будь-якого обов'язку, вказані
документи не належать до актів в
розумінні ст.16 ЦК України, оскільки не є
обов'язковими для виконання
ненормативними актами індивідуальної
дії.

За таких обставин визнання судом їх
недійсними є неможливим.

Разом із тим, зміст позовних вимог не
спрямований лише на визнання
недійсними Містобудівних умов і
Декларації про початок будівництва.
Позивачем з метою захисту свого права
вчинено негаторний позов в порядку,
передбаченому ст.391 ЦК України.
Визнання цих документів недійними є
способом, обраним позивачем, для
усунення перешкод в користуванні
своїм нерухомим майном.

Судова колегія погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем невірно обрано спосіб
захисту права (ст. 16 ЦК України), у
зв'язку із чим правомірно відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Позивач також просить суд звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 2,47 кв.м. за адресою м. Харків, вул.
Дарвіна, 20 та повернути її позивачу , а
також знести об'єкт реконструкції та
добудови до нежитлової будівлі літ.
«И-1» , що належить першому відповідачу.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на ст.212 ЗК України та ст.376
ЦК України.

Згідно п. «б» ч.1 ст. 212 ЗК України -
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними .

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України - житловий
будинок, будівля, споруда , інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони забудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Позивачем не доведені вказані в
зазначеній нормі обставини.

Надані сторонами матеріали справи
також не підтверджують доводи позивача
про самовільне зайняття відповідачем
земельної ділянки. Так, в пункті « 5»
Містобудівних умов вказано, що не
вимагається документ на підтвердження
права власності або користування
земельною ділянкою відповідно до п. 2.3.
« Порядку надання містобудівних умов
та обмежень забудови земельної
ділянки, їх склад та зміст».

Згідно п.п. 3.1. п.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р №6 - саме по собі встановлення
судом наявності фактичного
користування земельною ділянкою без
документів, що посвідчують право на
неї, не є достатньою підставою для
кваліфікації такого використання
земельної ділянки як самовільного
зайняття.

Відповідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності -
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм
є неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно - будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм , державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно - будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого
об»єкта та компенсацію витрат,
пов'язаних з таким знесенням.

Отже, вирішення питання щодо
самовільного зайняття першим
відповідачем земельної ділянки є
предметом окремого судового розгляду.
Позивачем не представлено у даній
справі суду докази щодо самовільного
зайняття першим відповідачем
земельної ділянки.

Судом першої інстанції обґрунтовано
зазначено в оскаржуваному рішенні, що
перевірок на предмет самовільного
зайняття першим відповідачем
земельної ділянки уповноваженими
державними органами (Інспекцією
сільського господарства) не
проводилося.

У зв'язку із недоведеністю факту
самовільного зайняття першим
відповідачем земельної ділянки є
неможливим застосування ст.212 ЗК
України, оскільки повернення землі
власникам або землекористувачам
здійснюється судом лише у разі
самовільного зайняття винною особою
земельної ділянки.

На підставі викладеного вище судова
колегія прийшла до висновку про
неможливість задоволення позовних
вимог про звільнення та повернення
позивачу самовільно зайнятої
земельної ділянки та знесення об'єкту
реконструкції та добудови.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків господарського
суду Харківської області.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Харківської
області від 25.04.2014 року у справі №
922/437/14 прийняте при належному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи та у відповідності до норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні,
в зв'язку з чим, апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 25.04.2014 року у
справі № 922/437/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови по справі №
922/437/14 підписано 21.07.2014 року

Головуючий суддя
Сіверін В.І.

Суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Терещенко О.І.