Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" липня 2014 р.
Справа № 906/780/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванов П.О. - довіреність
за вих. №47/10 від 30.12.13р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунального підприємства
"Бердичівтеплоенерго" (м. Бердичів)

про стягнення 58758,51 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 47603,02грн. - 3%
річних, 11155,49 грн. - інфляційних.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених в позові, просив
задовольнити.

Відповідач в судове засідання
уповноваженого представника не
направив, відзиву на позовну заяву не
надав, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлений вчасно та належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення адресату поштового
відправлення (а.с. 34).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача своєчасно та
належним чином про час і місце розгляду
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги те,
що неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
20.12.2010р. між Дочірньою компанією "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
(постачальник/позивач) та Комунальним
підприємством "Бердичівтеплоенерго"
(покупець/відповідач) було укладено
договір про закупівлю природного газу
за державні кошти №06/10-2351 ТЕ-10,
відповідно до якого постачальник
зобов'язується поставити покупцеві
імпортований природний газ, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
п.1.2 цього договору.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 21.06.12р.
первісний позов задоволено частково,
тобто стягнуто з Комунального
підприємства "Бердичівтеплоенерго" на
користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 4543967,39грн.
заборгованості, 348672,54грн. пені,
206919,02грн. інфляційних нарахувань,
174904,91грн. 3% річних, 64373,24грн. витрат по
сплаті судового збору. Також
відмовлено в задоволенні первісного
позову щодо стягнення 554,07грн. В
задоволенні зустрічного позову
відмовлено

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.09.12р. рішення
господарського суду Житомирської
області від 21.06.12 р. у справі №17/5007/40/12
залишено без змін, апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Бердичівтеплоенерго" - без
задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно ст. 202 ГК України господарське
зобов'язання припиняється: виконанням,
проведеним належним чином;
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги або страхового зобов'язання; у
разі поєднання управненої та
зобов'язаної сторін в одній особі; за
згодою сторін; через неможливість
виконання та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом або іншими
законами.

Також ст. 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Крім цього п.п. 7.1. постанови Пленуму
ВГСУ №14 від 17.12.2013 року передбачено, що
прийняття господарським судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконано в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін і не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум.

Однак при цьому слід мати на увазі, що у
разі коли судовим рішенням з боржника
стягнуто суму неустойки (штрафу, пені),
то правова природа відповідної
заборгованості саме як неустойки у
зв'язку з прийняттям такого рішення
залишається незмінною, і тому на неї в
силу припису частини другої статті 550
ЦК України проценти не нараховуються,
інфляційні ж нарахування та
нарахування трьох процентів річних на
цю заборгованість можуть
здійснюватися на загальних підставах
відповідно до частини другої статті 625
названого Кодексу з дня, наступного за
днем набрання законної сили
відповідним судовим рішенням.

Відповідач станом на 01.03.2013 року
здійснив повний розрахунок за
одержаний від позивача природний газ,
на підтвердження чого в матеріалах
справи містяться відповідні платіжні
доручення та виписки з рахунків.

Проте, відповідач свої зобов'язання за
договором виконував неналежним чином,
оскільки сплачував вартість
природного газу з порушенням строків,
встановлених умовами п.п. 6.1 договору.

Спираючись на приписи ст.625 Цивільного
кодексу України, позивач нарахував на
суму порушених грошових зобов'язань
47603,02грн. - 3% річних, 11155,49 грн. -
інфляційних.

Відповідні розрахунки містяться в
тесті позовної заяви (а.с.3-4).

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
господарський суд дійшов до висновку
про задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач порушив зобов'язання щодо
оплати отриманого товару в строки,
встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем
нарахування інфляційних та трьох
відсотків річних, суд дійшов до
висновку, що вони здійснені вірно,
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного
доказу на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Бердичівтеплоенерго" (поштова адреса:
13312, Житомирська область, м. Бердичів,
вул. Лесі Карастоянової, 29; юридична
адреса: 13312, Житомирська область, м.
Бердичів, вул. Шевченка, 23, ід. код 32794899)

- на користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ,
вул. Шолуденка, буд.1, ід. код 31301827)
47603,02грн. - 3% річних, 11155,49 грн. -
інфляційних, а також 1827,00 грн.
сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.07.14

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу (рек. з повід.)