ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті касаційної
скарги

"22" липня 2014 р.Справа №
33-24-7-2-32/23-05-1020Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Пироговського В.Т.,

суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІО-ле»

на ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 р.

по справі № 33-7-24-2-32/23-05-1020

за заявою Управління Пенсійного фонду
України м.Білгород-Дністровському
Одеської області

до боржника: Спільного підприємства
"Удіміс"

за участю: Білгород-Дністровської
міської ради та ТОВ "ВІО-Ле"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 04.08.2008р. у справі
№33-7-24-2-32/23-05-1020 затверджено звіт
керуючого санацією СП «Удіміс» та
визнано право ТОВ «ВІО-ле» на майно СП
«Удіміс».

На адресу Одеського апеляційного
Господарського суду 19.06.2014р. надійшла
апеляційна скарга ПП
«Енергоєвробуд-Умань» на ухвалу
Господарського суду Одеської області
від 04.08.2008р. у справі №33-7-24-2-32/23-05-1020.

Ухвалою Одеського апеляційного
Господарського суду від 23.06.2014р.
апеляційна скарга ПП
«Енергоєвробуд-Умань» прийнята до
провадження та призначена до розгляду
у судовому засіданні.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВІО-ле» звернулось з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014р. у справі №33-7-24-2-32/23-05-1020 та
прийняти нову ухвалу, якою відмовити
ПП «Енергоєвробуд-Умань» у прийнятті
апеляційної скарги на ухвалу
Господарського суду Одеської області
від 04.08.2008р. по справі №33-7-24-2-32/23-05-1020 в
зв'язку з безпідставністю вимог та
неповажністю причин пропуску строку
для подачі апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, учасником якої є
Україна, кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 111-13 ГПК України ухвали
місцевого та апеляційного
господарського суду можуть бути
оскаржені в касаційному порядку у
випадках, передбачених частиною першою
статті 106 цього Кодексу.

Частиною першою статті 106 вказаного
Кодексу не передбачена можливість
оскарження ухвал про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи (ч. 3 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України).

Таким чином, наведеними положеннями на
сторони покладено обов'язок
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, до яких
законом віднесено, зокрема, право
касаційного оскарження та право
кожного на розгляд його справи судом.

Зловживання процесуальними правами,
спрямоване на свідоме невиправдане
затягування судового процесу, порушує
права інших учасників цього процесу та
вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Пунктом 5-1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. № 3 "Про внесення змін і доповнень до
деяких постанов пленуму Вищого
господарського суду України"
передбачено, що частиною третьою
статті 22 ГПК на сторони покладено
обов'язок добросовісно користуватися
належними їм процесуальними правами,
до яких законом віднесено, зокрема,
право апеляційного і касаційного
оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВІО-ле» оскаржено
ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 р. про
прийняття апеляційної скарги, в той час
як оскарження таких ухвал діючим
законодавством не передбачено.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24
жовтня 2011 року N 11 "Про деякі питання
практики застосування розділу XII 1
Господарського процесуального кодексу
України" якщо касаційну скаргу подано:
особою, яка не має права на її подання,
або на ухвалу суду першої чи
апеляційної інстанції, яка не підлягає
оскарженню (в тому числі якщо суд
нижчої інстанції помилково не повернув
скаржникові таку касаційну скаргу) то
відповідні обставини виключають
перегляд судових рішень у касаційному
порядку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІО-ле» на ухвалу
Одеського апеляційного господарського
суду від 23.06.2014 р. слід повернути
скаржнику, у зв'язку з чим повернути
також, сплачений за платіжним
дорученням № 1662 від 14.07.2014 р. судовий
збір за подання касаційної скарги, в
сумі 609,00 грн. (шістсот дев'ять гривень).

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, ч.
3 ст. 22, ст. 86, ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 111-13 ГПК
України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір", суд,

УХВАЛИВ:

1. Повернути касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІО-ле» (вх. №950-к від
21.07.2014р.) (з додатками, всього на 18 арк.)
на ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 р.

2. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «ВІО-ле» з Державного
бюджету України сплачений за платіжним
дорученням № 1662 від 14.07.2014 р. (, Банк платника ПАТ КБ «ПриватБанк»
у м. Києві,) судовий збір за
подачу касаційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІО-ле в
сумі 609,00 грн. (шістсот дев'ять гривень),
на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір".

Ухвала остаточна та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Пироговський В.Т.

Судді
Лавриненко Л.В.

Філінюк І.Г.