м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12692/14 06.08.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МТІ»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОД-РЕСУРС»

про стягнення 96 312,72 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача Сидоренко О.В. -
представник за довіреністю № 1539/02-02.1
від 17.06.14

від відповідача Шапарьков Д.Є. -
представник за довіреністю від 10.07.14

В судовому засіданні 06.08.14 в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МТІ» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРОД-РЕСУРС» про стягнення 96 312,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між сторонами було
укладено договір поставки № 206274/1007/13
від 11.09.2013 р., на підставі якого позивач
в період з 15.04.2014 по 13.05.2014 поставив
товар відповідачу на суму 90 943,61 грн.
Відповідач взятих зобов'язань за
договором не виконав, не оплатив
поставлений позивачем товар, в
результаті чого утворилась
заборгованість перед позивачем у
розмірі 90 943,61 грн. Крім того, за
неналежне виконання зобов'язань за
договором позивачем нараховані
штрафні санкції у вигляді пені у
розмірі 3 148,62 грн, 3% річних у розмірі 358,79
грн. та інфляційних втрат у розмірі 1
861,70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 27.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/12692/14 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 23.07.2014.

14.07.2014 через загальний відділ
діловодства господарського суду
надійшло клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням уповноваженого
представника в іншому судовому
засіданні. В підтвердження
викладених у клопотанні обставин
позивачем додана копія ухвали
господарського суду Львівської
області № 914/1808/14 від 02.07.2014 та копія
наказу № 124 від 10.07.2014 про відрядження
юриста для участі у судовому
засіданні.

У судове засідання, призначене на
23.07.2014, представники позивача з'явились,
вимоги ухвали суду виконали, надали
документи, що були долучені до
матеріалів справи. Представники
позивача заперечують проти поданого
відповідачем клопотання.

Ухвалою суду від 23.07.2014 задоволено
клопотання відповідача та відкладено
розгляд справи на 06.08.2014.

У судове засідання 06.08.2014 з'явилися
представники сторін, представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила суд задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти позову в частково в частині
неправильності нарахування 3% річних та
пені.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив.

11 вересня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «МТІ»
(надалі - позивач, постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПРОД-РЕСУРС» (надалі
- відповідач, покупець) було укладено
договір поставки № 206274/1007/13 (надалі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язується протягом
чинності цього договору поставити та
передати у власність покупцеві товар
(партію товару) на підставі заявки в
кількості і в строки згідно умов цього
договору та додатків до нього, що є
невід'ємною частиною даного договору, а
покупець зобов'язується прийняти та
своєчасно оплатити товар (партію
товару) згідно з умовами цього
договору.

Обсяги товару, що постачаються за
договором, визначаються специфікацією,
що є невід'ємною частиною даного
договору. Предмет поставки є товар
(партія товару) найменування,
асортимент, кількість та ціна якого
вказується у видатковій накладній
(п.п.1.2., 1.3. договору).

Згідно з п. 2.1. договору поставка
товарів здійснюється на умова DDP згідно
ІНКОТЕРМС 2010. Пунктом доставки товарів
за даним договором є склад покупця,
адреса складу: м. Київ, Столичне шосе,100.

Відповідно до п.п. 4.1.,4.2. договору строк
поставки складає 5 (п'ять) робочих днів
після походження заявки покупця.
Поставка партій товарів здійснюється
згідно із погодженою постачальником
заявкою покупця, наданою постачальнику
засобами електронного чи
факсимільного зв'язку або іншим
зручним способом, погодженим
сторонами.

Передача товару від постачальника до
покупця здійснюється за видатковою
накладною, в якій сторони зазначають
найменування товару, що постачається,
кількість в одиницях вимірювання,
узгоджену ціну товару та загальну
вартість товару, що постачається (п. 4.5.
договору).

Згідно з п.8.1. договору покупець повинен
сплатити за поставлений товар не
пізніше 21 (двадцять один) календарних
днів з дати поставки товару
постачальником.

Відповідно до п. 11.1. договору договір
чинний до 31.12.2013 року включно, але у
всякому випадку до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором.

За доводами позивач, на виконання умов
договору та погодженої специфікації,
позивачем у період з 15.04.2014 по 13.05.2014
було поставлено відповідачу товар на
суму 90 943,61, що підтверджується
видатковими накладними, підписані
уповноваженими представниками сторін,
та скріплені їх печатками.

Відповідачем не було оплачено даний
поставлений товар, у зв'язку з чим
утворився борг на суму 90 943,61 грн, що
підтверджується актом звіряння
взаємних розрахунків, підписаного
уповноваженими представниками сторін
та скріпленого їх печатками.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено,
що за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 266 ГК України
предметом поставки є визначені
родовими ознаками продукція, вироби з
найменуванням, зазначеним у
стандартах, технічних умовах,
документації до зразків (еталонів),
прейскурантах чи товарознавчих
довідниках. Предметом поставки можуть
бути також продукція, вироби, визначені
індивідуальними ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України
передбачає, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п. 8.1. договору покупець
повинен сплатити за поставлений товар
не пізніше 21 (двадцять один)
календарних днів з дати поставки
товару постачальником.

Як свідчать матеріали справи, позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 90 943,61 грн, що підтверджується
видатковими накладними, підписані
уповноваженими представниками сторін,
та скріплені їх печатками, а саме:

№ 24505248 від 15.04.2014 р. на суму 377,17 грн;

№ 24519268 від 17.04.2014 р. на суму 3 106,40 грн;

№ 24519269 від 17.04.2014 р. на суму 2 053,24 грн;

№ 24554071 від 22.04.2014 р. на суму 30 349,20 грн;

№ 24566129 від 23.04.2014 р. на суму 13 106,40 грн;

№ 24584168 від 25.04.2014 р. на суму 4 862,65 грн;

№ 24618124 від 29.04.2014 р. на суму 2 256,16 грн;

№ 24631204від 30.04.2014 р. на суму 366,95 грн;

№ 24631203 від 30.04.2014 р. на суму 5 552,80 грн;

№ 24674932 від 05.05.2014 р. на суму 7 970,18 грн;

№ 24691055 від 08.05.2014 р. на суму 4 329,85 грн;

№ 24691056 від 08.05.2014 р. на суму 718,96 грн;

№ 24722698 від 12.05.2014 р. на суму 2 024,17 грн;

№ 24722700 від 12.05.2014 р. на суму 6 452,41 грн;

№ 24729038 від 13.05.2014 р. на суму 7 417,07 грн.

Відповідачем в порушення умов договору
не було оплачено грошові кошти за
отриманий товар, а тому борг
відповідача перед позивачем на момент
розгляду справи по суті становить 90
943,61 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є
строк (термін) його виконання.
Дотримання строку виконання є одним із
критеріїв належного виконання
зобов'язання, оскільки прострочення є
одним із проявів порушення
зобов'язання. Строк (термін) виконання
зобов'язання за загальним правилом,
узгоджується сторонами в договорі.

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи п. 8.1. договору виконання
грошового зобов'язання відповідача по
сплаті за отриманий товар за договором
на момент розгляду справи настав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем був поставлений товар, що
підтверджується видатковими
накладними, підписаними сторонами,
копії яких містяться в матеріалах
справи. Проте відповідач, в порушення
дійсних домовленостей, не розрахувався
за поставлений товар, у зв'язку з чим
його заборгованість складає на момент
вирішення спору 90 943,61 грн.

Враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
розміру позовних вимог не оспорив та
належних доказів на заперечення
відомостей повідомлених позивачем не
надав, господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги частині
стягнення суми основного боргу
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню в сумі 90
943,61 грн.

Крім іншого, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню у розмірі 3
148,62 грн, 3% річних у розмірі 358,79 грн. та
інфляційних втрат у розмірі 1 861,70 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 224 Господарського
процесуального кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 9.4. договору сторони
передбачили, що у разі прострочення
покупцем оплати за поставлену партію
постачальник має право вимагати, а
покупець зобов'язаний сплатити пеню у
розмірі 0,1% від вартості товару за
кожний день простроченого платежу.

Проте, Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом здійснено перерахунок з
урахуванням вимог Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення377.1707.05.2014 - 23.06.2014489.5000 %0.052
%*9.422053.2409.05.2014 - 23.06.2014469.5000 %0.052
%*49.173106.4009.05.2014 - 23.06.2014469.5000 %0.052
%*74.3830349.2014.05.2014 - 23.06.2014419.5000 %0.052
%*647.7313106.4015.05.2014 - 23.06.2014409.5000 %0.052
%*272.904862.6517.05.2014 - 23.06.2014389.5000 %0.052
%*96.192256.1621.05.2014 - 23.06.2014349.5000 %0.052
%*39.935552.8022.05.2014 - 23.06.2014339.5000 %0.052
%*95.39366.9522.05.2014 - 23.06.2014339.5000 %0.052
%*6.307970.1828.05.2014 - 23.06.2014279.5000 %0.052
%*112.024329.8530.05.2014 - 23.06.2014259.5000 %0.052
%*56.35718.9630.05.2014 - 23.06.2014259.5000 %0.052
%*9.362024.1703.06.2014 - 23.06.2014219.5000 %0.052
%*22.136452.4103.06.2014 - 23.06.2014219.5000 %0.052
%*70.537417.0704.06.2014 - 23.06.2014200 %0 %0.00За
розрахунком суду загальна сума пені за
договором складає 1 561,80 грн. Таким
чином, вимога позивача щодо стягнення
пені підлягає частковому задоволенню в
загальному розмірі 1 466,41 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Враховуючи факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання щодо сплати за отриманий
товар, суд дійшов висновку про
наявність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача 3%
річних у розмірі 358,79 грн за
обґрунтованим розрахунком позивача, з
яким погоджується суд.

Перевіривши розрахунок інфляційних
втрат позивача, суд встановив, що
розмір інфляційних втрат становить
суму більшу, ніж заявлено позивачем.
Оскільки, з урахуванням норм п. 2 ч. 1 ст.
83 ГПК України, суду не надано право
виходити за межі позовних вимог без
відповідного клопотання позивача, то
до стягнення підлягають суми у розмірі,
заявленому позивачем - 1 861,70 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Таким чином,
обов'язок доказування законодавчо
покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання за договорами поставки.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача про стягнення
основної заборгованості в сумі 90 943,61
грн., пені в розмірі 1 561,70 грн,
інфляційних втрат в сумі 1 861,70 грн. та 3
% річних в сумі 358,79 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, в іншій частині позовних
вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОД-РЕСУРС» (01042, м.
Київ, вул.. Чигоріна, буд. 49 приміщення 82,
офіс 1, ідентифікаційний код 38649745) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «МТІ» (01023, м. Київ,
бульвар Лесі Українки, буд. 4,
ідентифікаційний код 13669756)
заборгованості в розмірі 90 943
(дев'яносто тисяч дев'ятсот сорок три)
грн 61 коп.; пеню в розмірі 1 561 (одну
тисячу п'ятсот шістдесят одну) грн 80
коп.; інфляційних втрат в розмірі 1 861
(одну тисячу вісімсот шістдесят одну)
грн 70 коп.; 3 % річних у розмірі 358
(триста п'ятдесят вісім) грн 79 коп. та
судовий збір у розмірі 1 894 (одну тисячу
вісімсот дев'яносто чотири) грн 52 коп.

3. В частині стягнення 1 586,82 грн пені
відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.08.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.