м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
до Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»
про відшкодування шкоди у порядку
Суддя Полякова К.В.
від позивача: Грабовський О.О.
(дов.№13/3060 від 09.12.2013)
від відповідача: Пономарьов А.О.
(дов.№0904/14-01 від 09.04.2014)
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Провідна"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» про
відшкодування шкоди у порядку регресу.
Позивач зазначає, що виконавши умови
договору страхування майнових
інтересів власника автомобіля і
виплативши йому у зв'язку з
пошкодженням автомобіля при
дорожньо-транспортній пригоді суму
страхового відшкодування, отримав
право вимоги до осіб, відповідальних за
завдані збитки, якими є відповідач, як
особа, що застрахувала цивільну
відповідальність винної у пригоді
Ухвалою Господарського суду міста
Києві від 02.06.2014 порушено провадження у
розгляду на 24.06.2014 року.
19.06.2014 від Моторного (транспортного)
страхового бюро України через відділ
діловодства та документообігу
Господарського суду міста Києва
надійшли докази, витребувані ухвалою
суду від 02.06.2014 року.
У судовому засіданні 24.06.2014 представник
позивача надав усні пояснення по суті
заявлених позовних вимог та підтримав
позов у повному обсязі.
Представник відповідача надав відзив
на позовну заяву, у якому просив
відмовити у задоволенні позову, у
зв'язку із невирахуванням позивачем із
заявленої до стягнення у межах даного
позову суми страхового відшкодування
розміру франшизи, передбаченої полісом
№АВ9748035, виданого відповідачем.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -
09.02.2013 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Провідна" (страховик) та ОСОБА_3
(страхувальник та вигодонабувач)
укладено договір №06/0661769/1012/13
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, за яким
предметом страхування є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечить закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки "Skoda", державний номер НОМЕР_1. (а.
Відповідно до довідки №9158880 про
дорожньо-транспортну пригоду, 15.02.2013 по
пр.-кт Миру у м.Києві, відбулась
дорожньо-транспортна пригода
(зіткнення) між транспортним засобом
марки "Skoda", державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4 (право керування
передбачено у технічному паспорті), та
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
Дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України,
якого постановою Дніпровського
районного суду м.Києва від 12.04.2013 у
справі №755/4070/13-п визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
Як вбачається із матеріалів справи,
18.02.2013 Страхувальник звернувся до
позивача із заявою про факт настання
події та на виплату страхового
відшкодування за договором №06/0661769/1012/13
від 09.02.2013, у якій просив здійснити
виплату страхового відшкодування на
рахунок СТО. (а. с. 10)
Розмір страхового відшкодування
визначений позивачем на підставі
рахунку-фактури №СЧ-0000097 від 29.04.2013,
виставленого ФОП «ОСОБА_6», та
від 18.05.2013 та розрахунку до нього у
розмірі 4055,00 грн. (а. с. 19)
Позивач, на виконання умов договору
№06/0661769/1012/13 від 09.02.2013 та відповідно
заяви страхувальника від 18.02.2013,
перерахував на рахунок ФОП «ОСОБА_6»
суму страхового відшкодування у
розмірі 4055,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 20.05.2013
Пушкінського відділення ПАТ «ВТБ
Статтею 993 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та статтею 27 Закону
України "Про страхування" визначено, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_5, який керував
державний номер НОМЕР_2, на момент
скоєння ДТП застрахована Страховим
товариством з додатковою
відповідальністю «Гарантія»
(відповідач у справі), за полісом
№АВ9748035, відповідно до інформації з
Єдиної централізованої бази даних
МТСБУ та наданої відповідачем копії
даного полісу. (а. с. 27; 31)
Отже, до позивача перейшло право вимоги
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток, тому 18.09.2013 позивач звернувся
до відповідача із вимогою №396-09/ФПА про
сплату страхового відшкодування, однак
коштів станом на день розгляду справи
судом так і не отримав. (а. с. 7)
Водночас, відповідач у відзиві на
позовну заяву просив відмовити у
задоволенні позову, у зв'язку із
невирахуванням позивачем із заявленої
до стягнення у межах даного позову суми
страхового відшкодування розміру
франшизи, передбаченої полісом
№АВ9748035, виданого відповідачем.
Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Цивільним кодексом України
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність виникає лише за
наявності вини особи. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішенням
суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).
Наявною у матеріалах справи постановою
Дніпровського районного суду м.Києва
від 12.04.2013 у справі №755/4070/13-п
встановлено вину ОСОБА_5 у спричиненні
дорожньо-транспортної пригоди під час
керування транспортним засобом марки
На момент скоєння ДТП, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5, який керував
державний номер НОМЕР_2, застрахована
Страховим товариством з додатковою
відповідальністю «Гарантія»
(відповідач у справі), за полісом
№АВ9748035, відповідно до витягу з Єдиної
централізованої бази України МТСБУ та
наданої відповідачем копії даного
полісу. (а. с. 27; 31)
Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Таким чином відповідач - Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Гарантія» є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику транспортного засобу
марки "Skoda", державний номер НОМЕР_1.
Відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, до позивача -
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія «Провідна» - як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування по договору №06/0661769/1012/13
від 09.02.2013 добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до ОСОБА_5, як до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно статті 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Статтею 25 Закону України "Про
страхування" передбачено, що виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта, який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
визначається страховиком.
Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - це грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов"язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку, а страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку, розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
Наведеною статтею також визначено, що
при страхуванні майна страхова сума
встановлюється в межах вартості майна
за цінами і тарифами, що діють на момент
укладання договору, якщо інше не
передбачено договором страхування.
При цьому, страхове відшкодування - це
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Також
зазначена стаття визначає, що страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.
Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2
ст.1192 ЦК України, розмір реальних
збитків не може бути меншим реальної
вартості робіт виконаних або таких, які
особа, яка зазнала збитків, мусить
виконати з метою відновлення
пошкодженої речі, що відповідає
загальному правилу відшкодування
збитків в повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач, у відповідності до чинного
законодавства, умов Договору
№06/0661769/1012/13 від 09.02.2013 та заяви
страхувальника, перерахував суму
страхового відшкодування у розмірі
4055,00 грн. на рахунок СТО ФОП «ОСОБА_6», що
підтверджується платіжним дорученням
від 20.05.2013 Пушкінського відділення ПАТ
Відповідно до приписів статті 9 Закону
України "Про страхування" франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
Статтею 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.
Як зазначено у полісі №АВ9748035,
виданого відповідачем - Страховим
товариством з додатковою
відповідальністю «Гарантія», розмір
франшизи становить 510,00 грн., у зв'язку
із чим, оскільки позивачем не
вирахувано із заявленою до стягнення з
відповідача суми страхового
відшкодування відповідний розмір
франшизи, то сума страхового
відшкодування має становити 3545,00 грн.
(4055,00 грн. - 510,00 грн. = 3545,00 грн.)
Положеннями статті 509 ЦК України,
визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статті 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.
У відповідності до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Зазначені вище норми ЦК України
кореспондуються з положеннями статті
193 Господарського кодексу України (далі
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
Відповідачем - Страховим товариством з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» не доведено відсутність у
нього зобов'язання по виплаті
страхового відшкодування у порядку
З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, щодо
обґрунтованості позовних вимог, які
підлягають задоволенню частково.
Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати - судовий збір -
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
«Провідна» до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» про відшкодування шкоди у
порядку регресу - задовольнити
Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
ідентифікаційний код 21130899) на користь
Приватного акціонерного товариства
м.Київ, пр.-кт Повітрофлотський, буд.25,
ідентифікаційний код 23510137) 3545 (три
тисячі п'ятсот сорок п'ять) гривень 00
копійок сплаченого страхового
відшкодування та 1597 (одну тисячу
п'ятсот дев'яносто сім) гривень 22
копійки судового збору.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 24.06.2014.

Повне рішення буде складено протягом
п'яти днів з дня проголошення вступної
та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

та підписано 27.06.2014 року

Суддя
К.В. Полякова