Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9773/14 24.07.14 р.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДВІР "ААС
ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авторитет 2010"

про стягнення 22 667,29 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко К.Г. за
довіреністю № б/н від 03.06.2014 р.;

від відповідача: Радзивіл І.О. за
довіреністю № б/н від 07.05.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДВІР "ААС
ТРЕЙД" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авторитет 2010" про
стягнення 22 667,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань
щодо оплати поставленого позивачем
товару.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
26.06.2014 р.

24.06.2014 р. через відділ діловодства суду
від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 24.06.2014 р. розгляд справи
відкладено на 04.07.2014 р.

27.06.2014 р. від позивача надійшли
додаткові документи по справі та заява
про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить суд
стягнути з відповідача 20 477,19 грн.
заборгованості, 245,73 грн. 3 % річних, 1 091,72
грн. пені та 716,70 грн. інфляційних втрат.

04.07.2014 р. від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, у якому
відповідач визнає суму заборгованості,
просить зменшити розмір штрафних
санкцій та розстрочити виконання
рішення суду на 6 місяців.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.07.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Головатюку
Л.Д.

Ухвалою від 04.07.2014 р. суддею Головатюком
Л.Д. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 24.07.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
14.07.2014 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано для
розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 14.07.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. справу прийнято до провадження.

16.07.2014 р. від позивача надійшли
заперечення на відзив, у яких позивач
заперечує проти зменшення штрафних
санкцій та розстрочення виконання
рішення.

Представник позивача у судовому
засіданні 24.07.2014 р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав
позицію, викладену у відзиві на позовну
заяву.

У судовому засіданні 24.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

01.10.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДВІР "ААС
ТРЕЙД" (надалі - позивач, Постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авторитет 2010" (надалі
- відповідач, Покупець) було укладено
договір постачання (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2 Договору,
Постачальник зобов'язується постачати
Покупцю, згідно з замовленнями
останнього, у власність продовольчі
товари, в подальшому «Товар», а
покупець зобов'язується приймати і
оплачувати Товар у розмірах, порядку і
строки, встановлені цим Договором. Ціна
на Товар кожної партії вказується в
накладних, які оформляються при кожній
поставці. Загальна сума цього Договору
складається із сум, вказаних в
накладних, виданих на підставі
договору.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 Договору, Покупець
проводить сплату Товару на поточний
рахунок Постачальника в національній
валюті України - гривні, у розмірі
повної вартості отриманого Товару не
пізніше 21 календарних днів з дати
поставки. До повного остаточного
розрахунку за кожну партію одержаного
Товару (за кожну накладну), будь-яке
наступне перерахування Покупцем
грошових коштів в сплату за Товар
зараховується Постачальником як
сплата за партію Товару (за накладну),
яку одержав Покупець раніше від інших
партій Товару, незалежно від того, який
номер накладної (або інше формулювання
про сплату) вказаний в платіжному
дорученні Покупця.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
визначається, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання за Договором
здійснив належним чином, поставивши
відповідачу товар на суму 21 737,41 грн., що
підтверджується відповідними
накладними, проте відповідачем оплата
поставленого позивачем товару
належним чином та у повному обсязі
здійснена не була, у зв'язку з чим у
нього утворилася заборгованість перед
позивачем у розмірі 20 477,19 грн.

Відповідно до п. 5.1, 5.3 Договору, Сторони
несуть відповідальність за виконання
взятих на себе зобов'язань у
відповідності з діючим законодавством
У країни. У разі затримки сплати за
Товар Покупець сплачує на користь
Постачальника пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення, згідно з Законом України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» № 543/ 96
- ВР від 22.11.96р. Сплата пені не звільняє
Покупця від оплати поставлених
Товарів.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судом та не спростованим у
встановленому порядку відповідачем,
останній за несвоєчасну оплату
поставленого позивачем товару має
сплатити 245,73 грн. 3 % річних, 1 091,72 грн.
пені та 716,70 грн. інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідач суму заборгованості визнає,
проте просить суд зменшити розмір
нарахованих штрафних санкції та
розстрочити виконання рішення суду на 6
місяців.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Дослідивши наявні у справі матеріали,
враховуючи суму заборгованості та
розмір нарахованої пені, період
прострочення, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
позивача та відповідача, суд не
знаходить підстав для зменшення суми
нарахованої пені.

Крім того, відповідно до приписів ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання. Про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, ухвали, постанови, зміну
способу та порядку їх виконання
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку. В
необхідних випадках ухвала
надсилається установі банку за
місцезнаходженням боржника або
державному виконавцю.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати, зокрема,
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Враховуючи те, що розстрочка виконання
рішення суду порушить права позивача
на отримання коштів за надані послуги
та те, що відповідачем не доведено
наявність обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом, суд
відмовляє у задоволенні заяви про
розстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авторитет 2010" (03039, м.
Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 6; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДВІР "ААС
ТРЕЙД" (03150, м. Київ, просп.
Повітрофлотський, 66; ) 20
477 (двадцять тисяч чотириста сімдесят
сім) грн. 19 коп. заборгованості, 245 (вісті
сорок п'ять) грн. 73 коп. 3 % річних, 716
(сімсот шістнадцять) грн. 00 коп.
інфляційних втрат, 1 091 (одну тисячу
дев'яносто одну) грн. 72 коп. пені та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 29.07.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна