м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/10323/14 28.07.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг - Дон"

до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України

2) Приватного підприємства
"ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"

про визнання недійсними
патентів № 25705, № 25601, № 25364 на
промислові зразки "Шина"

та зобов'язання вчинити дії

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Простяков Є.О. за
довіреністю б/н від 26.03.2013 р.

від відповідача-1: Запорожець Л.Г. за
довіреністю № 2-8/3907 від 23.05.2013

від відповідача-2: Задорожний Р.В. за
довіреністю б/н від 21.05.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техноторг - Дон"
(позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до Державної
служби інтелектуальної власності
України (відповідач-1) та Приватного
підприємства "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"
(відповідач-2) про визнання недійсним
патенту України № 25705 на промисловий
зразок "Шина", володільцем якого є
Приватне підприємство "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС
Протектор" (далі - ПП "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС
Протектор"); зобов'язання Державної
служби інтелектуальної власності
України внести зміни до державного
реєстру патентів України на промислові
зразки стосовно визнання недійсним
патенту України №25705 на промисловий
зразок "Шина" та здійснити публікацію
про це в офіційному бюлетені
"Промислова власність".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.05.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/10328/14 та
призначено розгляд справи на 07.07.2014 р. о
10:40 год.

12.06.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшло
клопотання про об'єднання однорідних
справ, відповідно до якого позивач
просив суд об'єднати справи № 910/10328/14, №
910/10331/14 та № 910/10323/14 в одне провадження.

В судове засідання, призначене на 07.07.2014
р. представники позивача, відповідача-1
та відповідача-2 з'явилися.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні, призначеному на 07.07.2014 р.,
подав клопотання про долучення виписки
з Державного реєстру патентів України
на промислові зразки станом на 06.06.2014 р.
та матеріалів заявки на промисловий
зразок № s 2013 01941 (патент № 25705) до
матеріалів справи. Клопотання судом
задоволене та передане до відділу
діловодства суду для реєстрації.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні, призначеному на 07.07.2014 р.,
подали клопотання про об'єднання справ,
відповідно до якого просили суд
об'єднати справи № 910/10328/14, № 910/10331/14 та
№ 910/10323/14 в одне провадження.

В судовому засіданні, призначеному на
07.07.2014 р., клопотання позивача про
об'єднання однорідних справ, подане
12.06.2014 р. через відділ діловодства суду,
та клопотання відповідача-2 про
об'єднання справ, подане 07.07.2014 р. в
судовому засіданні, залучені судом до
матеріалів справи та будуть розглянуті
в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на
07.07.2014 р., представник позивача надав
пояснення по суті заявлених позовних
вимог. Позов підтримав у повному
обсязі.

Представники відповідача-1 та
відповідача-2 заперечували проти
заявлених позовних вимог та просили
суд відмовити позивачу в задоволені
позову.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу. Учасники судового процесу
мають право пропонувати
господарському суду питання, які мають
бути роз'яснені судовим експертом.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про необхідність призначення
у справі судової експертизи та
забезпечити сторонам можливість
надати суду питання, які, на їх думку,
необхідно поставити на вирішення
судового експерта.

Представники позивача, відповідача-1 та
відповідача-2 в судовому засіданні,
призначеному на 07.07.2014 р., подали
спільне клопотання про продовження
строку вирішення спору.

Клопотання судом задоволене та
передане до відділу діловодства суду
для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 року продовжено строк
вирішення спору на п'ятнадцять днів,
відкладено розгляд справи на 21.07.2014 о
09:50 год., зобов'язано сторони надати
суду перелік питань, які, на їх думку,
необхідно поставити на вирішення
судового експерта.

21.07.2014 року через відділ діловодства
суду позивач подав клопотання про
призначення судової експертизи, в
якому, зокрема, запропонував питання,
яке, на його думку, необхідно
поставити на вирішення судового
експерта.

В судовому засіданні, призначеному
на 21.07.2014 року представник
відповідача- 1 надав суду клопотання з
переліком питань, які, на його думку,
мають бути вирішені судовим
експертом. Клопотання залучено судом
до матеріалів справи та передано до
відділу діловодства суду для
реєстрації.

21.07.14 року позивач через відділ
діловодства суду звернувся з
клопотанням про залучення до участі
у справі в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні
відповідачів Міністерства доходів і
зборів України. Клопотання позивача
буде розглянуто в наступному
судовому засіданні.

21.07.14 року позивач через відділ
діловодства суду звернувся з заявою
про вжиття заходів до забезпечення
позову. Заява позивача буде розглянута
в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному
на 21.07.2014 року розглядалися клопотання
позивача та відповідача-2 про
об'єднання справ № 910/10328/14, № 910/10331/14 та
№ 910/10323/14 в одне провадження.

Представники позивача, відповідача-1,
відповідача-2 підтримали клопотання
про об'єднання справ № 910/10328/14, № 910/10331/14
та № 910/10323/14 в одне провадження.

Судом встановлено, що підставою
виникнення спорів у справах № 910/10328/14,
№ 910/10331/14 та № 910/10323/14 є
невідповідність промислових зразків
за патентами №25705, № 25364, № 25601 України
умовам патентоспроможності,
визначених Законом України "Про
охорону прав на промислові зразки"; у
справах №910/10323/14, № 910/10331 та №910/10328/14
беруть участь одні й ті самі сторони;
заявляються однорідні позовні вимоги;
застосовується однаковий спосіб
захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 58
Господарського процесуального кодексу
України суддя має право об'єднати
кілька однорідних позовних заяв або
справ, у яких беруть участь ті ж самі
сторони, в одну справу, про що
зазначається в ухвалі про порушення
справи або в рішенні.

У пункті 3.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що право
об'єднати кілька однорідних позовних
заяв або справ, у яких беруть участь ті
ж самі сторони, надане також судді. При
цьому останній вправі вирішувати
питання про об'єднання лише тих заяв
(справ), які перебувають в його
провадженні. Однорідними можуть
вважатися позовні заяви, які, пов'язані
з однорідними позовними вимогами і
водночас подані одним і тим же
позивачем до одного й того самого
відповідача (чи відповідачів) або хоча
й різними позивачами, але до одного й
того ж відповідача. Однорідними ж
позовними вимогами є такі, що виникають
з одних і тих самих або з аналогічних
підстав і водночас пов'язані між собою
одним і тим самим способом захисту прав
і законних інтересів.

З матеріалів позовних заяв вбачається,
що: позивачем у справах №910/10323/14, №
910/10331 та №910/10328/14 є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Техноторг
- Дон", відповідачем-1 - Державна служба
інтелектуальної власності України,
відповідачем-2 - Приватне підприємство
"ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"; предмет спору
- визнання недійсним патентів України
№25705, № 25364, № 25601 на промислові зразки,
а підставою виникнення спорів з даних
справ є невідповідність промислових
зразків за патентами №25705, № 25364, № 25601
України умовам патентоспроможності,
визначених Законом України "Про
охорону прав на промислові зразки".

З метою всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин
справ, враховуючи те, що об'єднання
справ №910/10323/14, № 910/10331 та №910/10328/14 не
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін, а навпаки дасть
можливість досягнути процесуальної
економії, ефективніше використати
процесуальні засоби для відновлення
порушеного права позивача у разі
встановлення судом такого порушення,
Господарський суд міста Києва дійшов
висновку про можливість задоволення
клопотань позивача та відповідача-2
про об'єднання справ №910/10323/14, № 910/10331
та №910/10328/14 в одне провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 року об'єднано справи
№910/10323/14 № 910/10331 та №910/10328/14, які
перебувають у провадженні судді
Господарського суду міста Києва Гумеги
О.В., в одне провадження, присвоєно
справі №910/10323/14. Розгляд справи
№910/10323/14 призначено на 28.07.2014 о 12:30 год.

22.07.2014 року через відділ діловодства
суду позивач звернувся до суду з
клопотанням про долучення доказів до
матеріалів справи.

28.07.2014 року через відділ діловодства
суду позивач надав письмові
пояснення з додатками.

28.07.2014 року через відділ діловодства
суду позивач звернувся до суду з
клопотанням про технічну фіксацію
судового процесу.

В судове засідання, призначене на
28.07.2014 року, з'явилися представники
сторін.

В судовому засіданні, призначеному на
28.07.2014 року, розглядалося клопотання
позивача про здійснення технічної
фіксації судового процесу. Клопотання
позивача судом задоволено.

В судовому засіданні, призначеному
на 28.07.14 року, позивач звернувся до
суду з клопотанням не здійснювати
технічну фіксацію у справі № 910/10323/14
в судовому засіданні, призначеному на
28.07.2014 року. Клопотання позивача судом
задоволено та передане до відділу
діловодства суду для реєстрації.

Клопотання позивача про долучення
доказів до матеріалів справи, подане
через відділ діловодства суду 22.07.2014
року, судом задоволене.

В судовому засіданні, призначеному
на 28.07.2014 року здійснювався розгляд
клопотання позивача, поданого 21.07.14
року через відділ діловодства суду
про залучення до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідачів Міністерства
доходів і зборів України.

Представник позивача зазначене
клопотання підтримав. Представники
відповідача-1 та відповідача-2 проти
зазначеного клопотання заперечували.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
під час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання позивача про залучення до
участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів Міністерства доходів і
зборів України судом відхилено як
необґрунтоване, оскільки позивач не
надав суду обґрунтувань, що рішення з
господарського спору у справі №
910/10323/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техноторг
- Дон" до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України
(відповідач-1); 2) Приватного
підприємства "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"
(відповідач-2) про визнання
недійсними патентів № 25705, № 25601, № 25364
на промислові зразки "Шина" та
зобов'язання вчинити дії може
вплинути на права або обов'язки
Міністерства доходів і зборів
України щодо однієї з сторін.

В судовому засіданні, призначеному
на 28.07.2014 року, здійснювався розгляд
заяв позивача, поданих 21.07.14 року
через відділ діловодства суду, про
вжиття заходів до забезпечення
позову.

Позивач підтримав подані ним заяви про
вжиття заходи до забезпечення
позову. Відповідачі проти вжиття
заходів до забезпечення позову
заперечували.

Відповідно до заяв про забезпечення
позову позивач просить суд вжити
заходів до забезпечення позову, шляхом
заборони Міністерству доходів і зборів
України (04655, м. Київ, Львівська пл.,6-8;
) та його територіальним
підрозділам, зокрема: Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів (03680,
м. Київ, бульв. Лепсе, 8-а; ), Житомирська митниця Міндоходів
(10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 25; ), Чернігівська митниця
Міндоходів (14017, м. Чернігів, просп.
Перемоги, 6; ),
Дніпропетровська митниця Міндоходів
(49000, м. Дніпропетровськ, вул. Горького,
22; ), Запорізька митниця
Міндоходів (69041, м. Запоріжжя, вул.
Кремлівська, 12: ),
Київська митниця Міндоходів (08307,
Київська область, м. Бориспіль,
міжнародний аеропорт „Бориспіль"; ), Рівненська митниця
Міндоходів (33028, м. Рівне, вул. Соборна,
104; ), Ягодинська митниця
Міндоходів (44350, Волинська область,
Любомльський район, с. Римачі; ), Івано-Франківська митниця
Міндоходів (76005, м. Івано-Франківськ,
вул.Чорновола, 159; ),
Львівська митниця Міндоходів (79000, м.
Львів, вул. Костюшка, 1; ),
Чопська митниця Міндоходів (88000, м.
Ужгород, вул. Собранецька, 20; ), Хмельницька митниця Міндоходів
(29010, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 2;
), Вінницька митниця
Міндоходів (21034, м. Вінниця, вул.
Лебединського, 7; ),
Тернопільська митниця Міндоходів (46020,
м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38; ), Чернівецька митниця
Міндоходів (58000, м. Чернівці, вул. Руська,
248М; ), Південна митниця
Міндоходів (65078, м. Одеса, вул. Гайдара,
21А; ), Миколаївська
митниця Міндоходів (54001, м. Миколаїв,
вул. Московська, 57А; ),
Херсонська митниця Міндоходів (73000, м.
Херсон, вул. Гоголя, 13; ),
Східна митниця Міндоходів (83048, м.
Донецьк, пров. Ніколенко, 9; ), Луганська митниця Міндоходів
(91047, м. Луганськ, вул. Оборонна, 34А; ), Сумська митниця
Міндоходів (40020, м. Суми, вул.
Воровського, 24; ),
Полтавська митниця Міндоходів (36022, м.
Полтава, вул. Пролетарська, 28; ), Харківська обласна
митниця Міндоходів (61003, м. Харків, вул.
Короленко, 16-Б; ),
Кіровоградська митниця Міндоходів (25006,
м. Кіровоград, вул. Орджонікідзе, 15; ), Черкаська митниця
Міндоходів (18007, м. Черкаси, вул. Остафія
Дашкевича, 76; ),
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364.

Заяви про вжиття заходів
забезпечення позову позивач
обґрунтовує тим, що відповідач-2 є
власником патентів на промислові
зразки № 25705, № 25601, № 25364, які
зареєстровані в Державному реєстрі
патентів України на промислові
зразки.

Позивач вказує, що на підставі заяви
відповідача-2, Міністерством доходів і
зборів України промисловий зразок
«Шина» за патентами № 25705, № 25601, № 25364
було включено строком на 1 рік до
Митного реєстру об'єктів права
інтелектуальної власності, про що
свідчить повідомлення Міністерства
доходів і зборів України.

В свою чергу, позивач є власником
патентів № 27243, № 27240, № 27236 на
промислові зразки «Шина», які були
зареєстровані в Державному реєстрі
патентів України на промислові зразки.

Позивач просить суд вжити заходів до
забезпечення позову, шляхом заборони
Міністерству доходів і зборів України
та його територіальним підрозділам
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патенту на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 432 ЦК України суд у
випадках та в порядку, встановлених
законом, може постановити рішення
зокрема про: зупинення пропуску через
митний кордон України товарів, імпорт
чи експорт яких здійснюється з
порушенням права інтелектуальної
власності.

При обгрунтуванні своєї позиції
позивач виходить з того, що шини
відповідача-2 за патентами на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364,
візуально схожі на шини позивача за
промисловими зразками, які
охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 27243, № 27240, № 27236
відповідно.

На думку позивача, у випадку
задоволення позовних вимог про
визнання недійсними патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364, з
моменту визнання недійсними
зазначених охоронних документів
використання цих промислових зразків
буде порушувати права позивача, як
власника патентів № 27243, № 27240, № 27236, а
тому виконання рішення суду
потребуватиме вчинення дій стосовно
невизначеного кола інших осіб, які до
того ж вправі будуть посилатися на те,
що легітимно придбали товар (шини до
коліс транспортних засобів) і можуть
здійснювати його подальший продаж.
Таким чином, необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат для вилучення
з цивільного обороту товарів,
реалізованих з порушенням права
позивача, та знищення таких товарів, що,
в свою чергу, свідчить про утруднення
виконання рішення суду у випадку
задоволення позову. Таким чином, у разі
невжиття заходів щодо забезпечення
позову, у разі задоволення судом
позову, виконання рішення
господарського суду не лише може бути
утруднено, але й може бути неможливим.

Відповідно до статті 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити, передбачених статтею 67
цього Кодексу, заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що
позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні
дії;

забороною іншим особам вчиняти дії,
що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку;

зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту.

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" (із змінами,
внесеними постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
р. № 2) (надалі - постанова пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 16), відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Там же зазначено, що особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Забезпечення позову як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної особи
може застосовуватись як за основним,
так і за зустрічним позовом на
будь-якій стадії процесу, включаючи
перегляд рішення, ухвали, постанови
(далі - рішення) в апеляційному або у
касаційному порядку (п. 2 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 16).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Судом встановлено, що фактично позивач
звернувся до господарського суду з
позовом немайнового характеру про
визнання недійсними патентів № 25705, №
25601, № 25364 на промислові зразки "Шина",
володільцем яких є Приватне
підприємство "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС Протектор",
та зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
внести зміни до державного реєстру
патентів України на промислові зразки
стосовно визнання недійсним патентів
України № 25705, № 25601, № 25364 на промислові
зразки "Шина" та здійснити публікацію
про це в офіційному бюлетені
"Промислова власність".

Разом з тим, подана позивачем заява про
забезпечення позову шляхом заборони
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364,
фактично не стосується предмету
спору у цій справі.

За таких обставин, з доводів, наведених
у заяві про забезпечення позову, а
рівно зі змісту наданих представниками
позивача в судовому засіданні 28.07.2014 р.
усних пояснень, не вбачається
наявності зв'язку між визначеними
позивачем заходами до забезпечення
позову (заборони здійснювати митне
оформлення шин до коліс транспортних
засобів зображення яких охороняється
згідно патентів на промислові зразки
№ 25705, № 25601, № 25364, які на даний момент
є чинними) і предметом позовної вимоги
немайнового характеру у справі №
910/10323/14, а рівно, позивачем не доведено
суду, яким чином визначені ним заходи
до забезпечення позову будуть
спроможні забезпечити фактичне
виконання судового рішення, в разі
задоволення позову у справі № 910/10323/14.

Разом з тим, позивачем не надано суду
жодних належних і допустимих, в
розумінні ст. 33, 34 ГПК України, доказів
того, що невжиття визначених ним у
заяві про забезпечення позову заходів
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
саме зі спору, предметом якого є вимога
позивача до відповідачів про визнання
недійсними патентів № 25705, № 25601, № 25364
на промислові зразки "Шина" на
промисловий зразок "Шина", володільцем
яких є Приватне підприємство
"ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС Протектор", та
зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
внести зміни до державного реєстру
патентів України на промислові зразки
стосовно визнання недійсним патентів
України № 25705, № 25601, № 25364 на промислові
зразки "Шина" та здійснити публікацію
про це в офіційному бюлетені
"Промислова власність".

За таких обставин, позивачем не
доведено суду пов'язаність заходів
забезпечення позову з його предметом, а
рівно ймовірність утруднення або
унеможливлення виконання рішення суду
з визначеним позивачем предметом
позову немайнового характеру, у разі
задоволення цього позову та невжиття
заходів забезпечення позову згідно
заяви позивача, а тому підстави для
задоволення заяви позивача про вжиття
заходів забезпечення позову відсутні,
у зв'язку з чим суд відмовляє в її
задоволенні.

В судовому засіданні, призначеному на
28.07.2014 року, позивач запропонував суду
перелік питань, які, на його думку,
необхідно поставити на вирішення
судового експерта, та надав пояснення
щодо призначення судової експертизи.

В судовому засіданні, призначеному на
28.07.2014 року, представник відповідача-1
підтримав перелік питань, які, на
його думку, необхідно поставити на
вирішення судового експерта.

Представник відповідача-2 наданим
йому правом не скористався та не
надав суду перелік питань, які, на його
думку, необхідно поставити на
вирішення судового експерта.

Остаточне коло питань, які повинні
бути роз'яснені судовим експертом,
визначається судом відповідно до ст. 41
ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 ГПК України,
проведення судової експертизи
доручається державним
спеціалізованим установам чи
безпосередньо особам, які відповідають
вимогам, встановленим Законом України
"Про судову експертизу".

Згідно з інформаційним листом ВГСУ від
21.08.2008 р. № 01-8/498 "Про атестованих
судових експертів з питань,
пов'язаних з охороною прав на об'єкти
інтелектуальної власності, та
науково-дослідні установи судових
експертиз Міністерства юстиції
України" додано Витяг з Реєстру
атестованих судових експертів, який
містить відомості щодо тих осіб, які
внесені до Реєстру атестованих судових
експертів та можуть проводити
експертні дослідження у сфері
інтелектуальної власності.

Для проведення судової експертизи у
даній справі експерт має бути
атестований за спеціальністю 13.4.
«Дослідження, пов'язані з промисловими
зразками». Таким чином, суд вважає за
доцільне призначити судову
експертизу безпосередньо атестованому
за експертною спеціальністю 13.4.
судовому експерту, якого внесено до
Реєстру атестованих судових експертів,
ведення якого здійснює Міністерство
юстиції України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 41, 66, 67, 79, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд м. Києва

У Х В А Л И В:

1. Призначити судову експертизу
об'єктів інтелектуальної власності,
проведення якої доручити судовому
експерту Петренку Сергію
Анатолієвичу.

2. На вирішення судового експерта
поставити такі питання:

- Чи містяться у матеріалах справи,
зокрема, в каталозі «Торговий дом
«Кама». Каталог шинной продукции.
Модельный ряд 2010 года», відомості, за
якими сукупність суттєвих ознак
промислового зразка за патентом
України № 25601 стала загальнодоступною
у світі до 19.07.2013 - дати подання
заявки № s201301926?

- Чи містяться у матеріалах справи,
зокрема, в каталозі «Торговий дом
«Кама». Каталог шинной продукции.
Модельный ряд 2010 года», відомості, за
якими сукупність суттєвих ознак
промислового зразка за патентом
України № 25364 стала загальнодоступною
у світі до 10.07.2013 - дати подання
заявки № s20131759?

- Чи містяться у матеріалах справи,
зокрема, в каталозі «Торговий дом
«Кама». Каталог шинной продукции.
Модельный ряд 2010 года», відомості, за
якими сукупність суттєвих ознак
промислового зразка за патентом
України № 25705 стала загальнодоступною
у світі до 19.07.2013 - дати подання
заявки № s201301941?

3. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судову експертизу" попередити судового
експерта про кримінальну
відповідальність за статтями 384 та 385
Кримінального кодексу України,
надіслати йому копію ухвали.

4. Ухвалу та матеріали справи № 910/10323/14
надіслати судовому експерту Петренку
Сергію Анатолієвичу.

5. Зобов'язати позивача провести
попередню оплату витрат по проведенню
експертизи відповідно до виставленого
рахунку, докази чого надати у судове
засідання, що буде призначене після
проведення експертизи.

6. Зобов'язати судового експерта згідно
з ч. 1 ст. 42 ГПК України після проведення
дослідження та підготовки письмового
висновку направити належним чином
засвідчені копії висновку сторонам у
справі, а також провести експертизу у
строки, передбачені підпунктом 1.13
пункту 1 Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень. У разі
необхідності дослідження великої
кількості документів та у разі
складності призначеної експертизи,
дозволено проведення експертизи у
більш довгий термін відповідно до
чинного законодавства.

7. Провадження у справі № 910/10323/14
зупинити до закінчення проведення
судової експертизи у справі № 910/10323/14.

8. Ухвала направляється сторонам у
справі з урахуванням положень п.п. 3.18.
п. 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання
практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції» та ст. 87 ГПК України.

Суддя
Гумега О.В.