м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 27/319 28.07.14

Скаржник (стягувач) Публічне
акціонерне товариство "Омега Банк"

Боржник Дочірнього підприємства
"Фірма "Дайленко"

Суб'єкт оскарження Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України

про скарга відповідно до ст. 121-2 ГПК
України (скарга на дії органу ДВС № 1080
ДПА від 30.04.2014 р.)

По справі № 27/319

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Омега Банк"

до Дочірнього підприємства "Фірма
"Дайленко"

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні позивача - Дмитренка Олексія
Івановича

про стягнення 20.485.583,56 дол. США, в тому
числі за рахунок звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Суддя
Гумега О.В.

Представники:

стягувача (позивача): Гутник В.П. за
довіреністю № 16.03 від 08.01.2014 р.

боржника: Коровяковська Т.В. за
довіреністю № б/н від 15.07.2014 р.

суб'єкта оскарження: Рубель І.В. за
довіреністю № 4.4-03/4 4/440 від 24.04.2014 р.

третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Сведбанк" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Дочірнього підприємства
"Фірма "Дайленко" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 638 від 22.07.2008 р. в розмірі 20.485.583,56 дол.
США, яка складається з: основного боргу
(суми неповернутого кредиту) в сумі
14.730.000,00 дол. США; заборгованості зі
сплати процентів за користування
кредитною лінією в сумі 4.089.290,26 дол. США;
пені 832.224,39 дол. США, тому числі за
рахунок звернення стягнення на
предмети іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2011 року залучено
Дмитренка О.І. у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, та відкладено розгляд
справи до 26.12.2011 року.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.01.2013 р. у справі № 27/319 (суддя
Ониськів О.М.) позов було задоволено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2013 р.
рішення Господарського суду міста
Києва по справі № 27/319 від 28.01.2013
залишено без змін.

12.06.2013 р. на виконання вказаного рішення
Господарського суду міста Києва від
12.06.2013 р., яке залишено без змін
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2013 р. у
справі № 27/319 та набрало законної сили
03.06.2013 р.,було видано накази № 27/319, серед
яких наказ Господарського суду міста
Києва № 27/319 від 12.06.2013 р. про
зобов'язання за рахунок звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" (,
місцезнаходження: 04080, місто Київ,
вулиця Новокостянтинівська, будинок 18
літера В) та стягнути прострочену
заборгованість по кредиту 14.730.000,00
(чотирнадцять мільйонів сімсот
тридцять тисяч) доларів США, що згідно з
офіційним курсом НБУ складає 117.545.400,00
(сто сімнадцять мільйонів п'ятсот сорок
п'ять тисяч чотириста) грн. 00 коп.,
простроченої заборгованості по
процентах 4.089.290,26 (чотири мільйони
вісімдесят дев'ять тисяч двісті
дев'яносто) доларів США, що згідно з
офіційним курсом НБУ складає 32.632.536
(тридцять два мільйони шістсот
тридцять дві тисячі п'ятсот тридцять
шість) грн. 27 коп., пеню за несвоєчасне
повернення суми кредиту у розмірі 985.724
(дев'ятсот вісімдесят п'ять тисяч
сімсот двадцять чотири) грн. 72 коп. та
пеню за несвоєчасну сплату відсотків
за кредитним договором у розмірі 1.092.535
(один мільйон дев'яносто дві тисячі
п'ятсот тридцять п'ять) грн. 46 грн.

Відповідно до наказу голови
Господарського суду міста Києва № 367-К
від 01.11.2013 прізвище судді Ониськів О.М.
змінено на Дупляк.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.10.2013 р. судом було
відмовлено у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" про виправлення
арифметичних помилок в наказах суду
від 12.06.2013 у справі № 27/319. Згідно з цією
ж ухвалою судом було також встановлено,
що відповідно до п.1.1 статуту
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" відбулася зміна назви
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" на Публічне акціонерне
товариство "Омега Банк".

30.04.2014 р. до Господарського суду міста
Києва від Публічного акціонерного
товариства "Омега Банк" надійшла скарга
на дії органу Державної виконавчої
служби № 1080 ДПА від 30.04.2014 р. (надалі -
скарга 2), в якій скаржник просить суд:

- визнати недійсною постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документу) ВП
№ 42971534 від 16.04.2014 р., винесену старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівом Романом Ігоровичем;

- зобов'язати старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Романа Ігоровича
відкрити виконавче провадження з
виконання наказу Господарського суду
міста Києва № 27/319 від 12.06.2013 р. про
зобов'язання за рахунок звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" (,
місцезнаходження: 04080, міста Київ,
вулиця Новокостянтинівська, будинок 18
літера В) та стягнути прострочену
заборгованість по кредиту 14.730.000,00 дол.
США, що згідно з офіційним курсом НБУ
складає 117.545.400,00 грн., простроченої
заборгованості по процентах 4.089.290,26
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ складає 32.632.536 грн. 27 коп.,
пеню за несвоєчасне повернення суми
кредиту у розмірі 985.724 грн. 72 коп. та
пеню за несвоєчасну сплату відсотків
за кредитним договором у розмірі
1.092.535,46 грн.

Відповідно до ст. 121-1 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.05.2014 р. у справі № 27/319 (суддя
Дупляк О.М.) розгляд скарги -2
призначено на 27.05.2014 р. о 14:30 год.

У судове засідання, призначене на 27.05.2014
р., з'явився представник позивача
(скаржника, стягувача).

Представники відповідача (боржника),
третьої особи та Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України (надалі - ВДВС) у судове
засідання 27.05.2014 р. не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили, про
час та місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 р. розгляд скарги-2 був
відкладений на 17.06.2014 р. о 15:30 год.

Розпорядженням Керівника апарату
Господарського суду міста Києва №
04-23/391 від 13.06.2014 р., у зв'язку з тривалим
лікарняним судді Дупляк О.М., з метою
дотримання вимог ГПК України та
відповідно до п. 3.1.11 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, призначено повторний
автоматичний розподіл справи № 27/319.

В порядку статті 2-1 ГПК України, справу
№ 27/319 передано на розгляд ОСОБА_7

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 р. (суддя Гумега О.В.)
прийнято справу № 27/319 до свого
провадження, розгляд скарги Публічного
акціонерного товариства "Омега Банк" на
дії органу Державної виконавчої служби
№ 1078 ДПА від 30.04.2014 р. по справі № 27/319
призначено на 21.07.2014 р. о 12:55 год.

18.07.2014 р. представник боржника
(відповідача) подав відзив на скаргу на
дії органу Державної виконавчої
служби, відповідно до якого просить суд
відмовити в задоволенні скарги на дії
органу ДВС № 1080 ДПА від 30.04.2014 р.
Враховуючи норми статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
згідно яких примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема, на підставі судових наказів,
боржник вважає безпідставними та
такими, що не ґрунтуються на нормах
закону, посилання скаржника
(стягувача) на копію рішення
Господарського суду міста Києва від
28.01.2013 р. у справі № 27/319, яке було надано
останнім до заяви про відкриття
виконавчого провадження, як на одну з
підстав для відкриття виконавчого
провадження Департаментом державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України. Крім того боржник
зазначив, що скаржником не доведено, що
державний виконавець ухиляється від
виконання певних виконавчих дій без
достатніх на це підстав. З урахуванням
наведеного боржник вважає
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню
всі вимоги скаржника, викладені у
поданій суду скарзі.

В судове засідання, призначене на 21.07.2014
р., з'явились представники стягувача
(позивача), боржника (відповідача) та
суб'єкта оскарження.

Представник суб'єкта оскарження в
судовому засіданні, призначеному на
21.07.2014 р., подав відзив на скаргу ПАТ
"Омега Банк" на дії Державної
виконавчої служби, відповідно до якого
в повному обсязі заперечив проти
викладеного у скарзі ПАТ "Омега Банк"
та просив суд відмовити в її
задоволенні. Зокрема, суб'єкт
оскарження послався на норми ст.ст. 18, 19,
26, ч. 8 ст. 54 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 33, 39
Закону України "Про іпотеку", з
урахуванням аналізу яких можливо
зробити висновок, що у виконавчому
документі обов'язково зазначається
опис нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя, тоді як у наказі
Господарського суду міста Києва № 27/319
від 12.06.2013 р. в резолютивній частині
зазначено: "за рахунок звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити грошові вимоги ПАТ
"Сведбанк", але не зазначено
місцезнаходження предмету іпотеки,
його технічну характеристику тощо. У
відзиві також зазначено, що скаржником
не визначено жодної норми, порушеної
державним виконавцем при прийнятті
оскаржуваної постанови. Суб'єкт
оскарження вважає, що посилання
скаржником на інші виконавчі
документи, по яким державним
виконавцем вчинено процесуальні дії,
не стосуються спірного виконавчого
провадження, а тому не можуть братися
до уваги.

Відзив суб'єкта оскарження залучений
до матеріалів справи та переданий для
реєстрації до відділу діловодства
суду.

Представник третьої особи в судове
засідання, призначене на 21.07.2014 р. не
з'явився, вимоги ухвали суду від 17.06.2014
р. не виконав, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи.

В судовому засіданні 21.07.2014 р., у
відповідності до ч. 3 ст. 77 ГПК України,
було оголошено перерву до 28.07.2014 р. о 09:50
год.

В судове засідання, призначене на 28.07.2014
р., з'явились представники стягувача
(позивача), боржника (відповідача) та
суб'єкта оскарження.

Представник стягувача (позивача) в
судовому засіданні 28.07.2014 р. подав
письмові пояснення по суті поданої
скарги. Пояснення стягувача (позивача)
залучені до матеріалів справи та
передані для реєстрації до відділу
діловодства суду.

Представник третьої особи в судове
засідання 28.07.2014 р. не з'явився, вимоги
ухвали суду від 17.06.2014 р. не виконав, про
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.
Разом з тим, обов'зковість явки третьої
особи в судове засідання не вимагалась
ухвалою суду від 17.06.2014 р., а рівно не
визначена приписами ст. 121-2 ГПК України.

Тому розгляд скарги здійснюється за
відсутності представників третьої
особи.

При розгляді даної скарги
Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України
передбачено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Постановою від 16.04.2014 р. старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Романа Ігоровича було
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
міста Києва № 27/319 від 12.06.2013 р. про
зобов'язання за рахунок звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" (,
місцезнаходження: 04080, міста Київ,
вулиця Новокостянтинівська, будинок 18
літера В) та стягнути прострочену
заборгованість по кредиту 14.730.000,00 дол.
США, що згідно з офіційним курсом НБУ
складає 117.545.400,00 грн., простроченої
заборгованості по процентах 4.089.290,26
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ складає 32.632.536 грн. 27 коп.,
пеню за несвоєчасне повернення суми
кредиту у розмірі 985.724 грн. 72 коп. та
пеню за несвоєчасну сплату відсотків
за кредитним договором у розмірі
1.092.535,46 грн., на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження" (надалі - постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
14.04.2014 р. (ВП № 42971534)).

Вищенаведена постанова мотивована тим,
що згідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та і порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом, а в резолютивній частині
вищевказаного виконавчого документа
не зазначено місцезнаходження
предмету іпотеки, його технічної
характеристики тощо. На думку
державного виконавця, такі обставини
виключають можливість здійснення
виконавчого провадження.

Проте Публічне акціонерне товариство
"Омега Банк" (стягувач, скаржник) вважає,
що старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попів Роман Ігорович, винісши
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 16.04.2014 р. (ВП № 42971534)
порушив права та законні інтереси
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" на обов'язковість до
виконання рішення господарського суду,
що набрало законної сили, у зв'язку з
чим наведена постанова, на думку
скаржника, підлягає визнанню
недійсною.

При цьому скаржник зазначив, що
виконавчі провадження за іншими
наказами Господарського суду міста
Києва № 27/319 від 12.06.2013 р., а саме: про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за Іпотечним договором № 638/ІП-1 від
23.07.2008, а саме на нежитлові приміщення
(літ. А) фізкультурно-оздоровчий
комплекс, загальною площею 709,80 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ,
провулок Рильський, буд. 5 (ВП № 42339075) та
про: звернення стягнення на предмет
іпотеки за Іпотечним договором № 638/ІП-2
від 30.07.2008, а саме на нерухоме майно - 34
машиномісця в підземному автопаркінгу,
що знаходиться за адресою: Україна,
місто Київ, вулиця Володимирська,
будинок 20/1 літ. «Б» (ВП № 42339196), старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попів Роман Ігорович відкрив. При цьому
до заяв стягувача про відкриття
виконавчого провадження за вказаними
наказами йшли аналогічні додатки, що і
до заяви № 1019 ДПА від 09.04.2014.

Скаржник також зазначив, що
оскаржувана постанова була винесена
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
16.04.2014 р., а отримана ПАТ "Омега Банк" -
25.04.2014 р., що підтверджується
реєстраційним штампом за № 1340 від
25.04.2014 р. на супровідному листі відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України №
14-0-35/1217/483/5.13 від 17.04.2014 р., яким було
направлено до ПАТ "Омега Банк"
оскаржувану постанову та виконавчий
документ.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" постанова
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження
може бути оскаржена заявником у
десятиденний строк з дня її
надходження у порядку, встановленому
цим Законом.

За приписами частини 1 статті 121-2 ГПК
України, скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів справи,
суб'єкт оскарження не спростував
доводи скаржника про отримання ним
оскаржуваної постанови 25.04.2014 р., в той
час як матеріали справи не містять
доказів протилежного.

З урахуванням наведеного, судом
встановлено, що скарга на дії органу
Державної виконавчої служби № 1080 ДПА
від 30.04.2014 р., відповідно до якої
скаржник, зокрема, просить визнати
недійсною постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 16.04.2014 р. (.
(ВП № 42971534), була подана скаржником до
Господарського суду міста Києва 30.04.2014
р., що підтверджується реєстраційним
штампом суду, а отже, без порушення
встановленого ч. 1 ст. 121-2 ГПК України
процесуального строку на подання
відповідної скарги.

Дослідивши подану скаргу, додані до неї
документи, Господарський суд міста
Києва визнає доводи скаржника
неправомірними, у зв'язку з чим
відхиляє скаргу на постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа від
16.04.2014 р. (ВП № 42971534) з примусового
виконання наказу Господарського суду
міста Києва № 27/319 від 12.06.2013 р. з огляду
на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до статті 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання судових
рішень, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі їх невиконання у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження".

Норми частини 1 статті 26 Закону України
від 21.04.1999 року "Про виконавче
провадження" (надалі - Закон України
"Про виконавче провадження") містять
перелік підстав, за умови наявності
яких державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

Так, державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6 1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом

Відповідно до пред'явленого державному
виконавцю виконавчого документа (наказ
Господарського суду міста Києва № 27/319
від 12.06.2013 р. про зобов'язання за рахунок
звернення стягнення на предмет іпотеки
задовольнити грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" (,
місцезнаходження: 04080, міста Київ,
вулиця Новокостянтинівська, будинок 18
літера В) та стягнути прострочену
заборгованість по кредиту 14.730.000,00 дол.
США, що згідно з офіційним курсом НБУ
складає 117.545.400,00 грн., простроченої
заборгованості по процентах 4.089.290,26
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ складає 32.632.536 грн. 27 коп.,
пеню за несвоєчасне повернення суми
кредиту у розмірі 985.724 грн. 72 коп. та
пеню за несвоєчасну сплату відсотків
за кредитним договором у розмірі
1.092.535,46 грн.), дійсно вбачається, що в
ньому не зазначено жодних відомостей
про предмет іпотеки (в т.ч.
місцезнаходження предмету іпотеки,
його технічної характеристики тощо),
тоді як саме за рахунок звернення
стягнення на предмет іпотеки слід
задовольнити грошові вимоги за
вказаним виконавчим документом.
Наведене виключає можливість
здійснення виконавчого провадження в
даному випадку.

Більш того, відповідно до частин 1, 2
статті 17 Закону України "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом; відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, судові
накази.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Таким чином, враховуючи наведені норми
статей 17, 19 Закону України "Про
виконавче провадження", посилання
скаржника (стягувача) на копію рішення
Господарського суду міста Києва від
28.01.2013 р. у справі № 27/319, яка була додана
до заяви про відкриття виконавчого
провадження, як на одну з підстав для
відкриття виконавчого провадження
Департаментом державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
суд вважає безпідставними та такими, що
не ґрунтуються на нормах закону.

Отже, висновок державного виконавця в
оскаржуваній постанові про те, що в
резолютивній частині виконавчого
документа не зазначено
місцезнаходження предмету іпотеки,
його технічної характеристики тощо, а
такі обставини виключають можливість
здійснення виконавчого провадження, є
обґрунтованим.

Таким чином, судом встановлено
законність винесення старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Романом Ігоровичем постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
16.04.2014 р. (ВП № 42971534) відповідно до
положень п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження", а рівно у
суду відсутні підстави для визнання
цієї постанови недійсною.

При цьому доводи скаржника про те, що
виконавчі провадження за іншими
наказами Господарського суду міста
Києва № 27/319 від 12.06.2013 р. (ВП № 42339075, ВП №
42339196), були відкриті тим же державним
виконавцем, а до заяв стягувача про
відкриття виконавчого провадження за
вказаними наказами йшли аналогічні
додатки, що і до заяви № 1019 ДПА від
09.04.2014 р. (яка була подана Публічним
акціонерним товариством "Омега Банк" до
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(вх. № 1/1-0-35-1217 від 09.04.2014 р.), суд відхиляє
як безпідставні з огляду на наступне.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(ч. 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче
провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження містяться у ч.
1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження".

За змістом наведених норм Закону
України "Про виконавче провадження",
підставним є висновок про те, що
державний виконавець, за наявністю тих
чи інших визначених законом підстав, в
кожному окремому випадку звернення
стягувача із заявою про примусове
виконання окремого рішення суду,
виносить постанову про відкриття
виконавчого провадження або про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Отже сам факт відкриття виконавчих
проваджень за іншими наказами
Господарського суду міста Києва № 27/319
від 12.06.2013 р. (ВП № 42339075, ВП № 42339196), які
були відкриті іншим державним
виконавцем того ж відділу, коли до заяв
про відкриття виконавчого провадження
за вказаними наказами, на твердження
стягувача, були додані аналогічні
додатки, що і до заяви № 1019 ДПА від
09.04.2014 р., у жодному випадку не свідчить
про наявність підстав для відкриття
виконавчого провадження саме у
спірному випадку.

До того ж, інші накази Господарського
суду міста Києва № 27/319 від 12.06.2013 р., за
якими, як стверджує стягувач, були
відкриті виконавчі провадження тим же
державним виконавцем, містять
відомості про предмет іпотеки, а саме:

- наказ Господарського суду міста Києва
№ 27/319 від 12.06.2013 р. про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
Іпотечним договором № 638/ІП-1 від 23.07.2008,
а саме на нежитлові приміщення (літ. А)
фізкультурно-оздоровчий комплекс,
загальною площею 709,80 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ,
провулок Рильський, буд. 5 (ВП № 42339075)

- наказ Господарського суду міста Києва
№ 27/319 від 12.06.2013 р. про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
Іпотечним договором № 638/ІП-2 від 30.07.2008,
а саме на нерухоме майно - 34 машиномісця
в підземному автопаркінгу, що
знаходиться за адресою: Україна, місто
Київ, вулиця Володимирська, будинок 20/1
літ. «Б» (ВП № 42339196).

Скаржник також просить суд зобов'язати
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Романа Ігоровича відкрити
виконавче провадження з виконання
наказу Господарського суду міста Києва
№ 27/319 від 12.06.2013 р. про зобов'язання за
рахунок звернення стягнення на предмет
іпотеки задовольнити грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" (,
місцезнаходження: 04080, міста Київ,
вулиця Новокостянтинівська, будинок 18
літера В) та стягнути прострочену
заборгованість по кредиту 14.730.000,00 дол.
США, що згідно з офіційним курсом НБУ
складає 117.545.400,00 грн., простроченої
заборгованості по процентах 4.089.290,26
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ складає 32.632.536 грн. 27 коп.,
пеню за несвоєчасне повернення суми
кредиту у розмірі 985.724 грн. 72 коп. та
пеню за несвоєчасну сплату відсотків
за кредитним договором у розмірі
1.092.535,46 грн.

У відповідності до Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець, зокрема, здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (ч. 2 ст. 11 наведеного
Закону).

Згідно пункту 9.13 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України" -
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною. При
цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для зобов'язання державного виконавця
вчиняти якісь дії за виконавчим
документом, оскільки такі дії можуть
вчинятись лише державним виконавцем та
у порядку положень статей Закону
України "Про виконавче провадження" та
оскільки скаржником не доведено суду,
що державний виконавець безпідставно
ухиляється від відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
Господарського суду міста Києва № 27/319
від 12.06.2013 р. про зобов'язання за рахунок
звернення стягнення на предмет іпотеки
задовольнити грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" (,
місцезнаходження: 04080, міста Київ,
вулиця Новокостянтинівська, будинок 18
літера В) та стягнути прострочену
заборгованість по кредиту 14.730.000,00 дол.
США, що згідно з офіційним курсом НБУ
складає 117.545.400,00 грн., простроченої
заборгованості по процентах 4.089.290,26
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ складає 32.632.536 грн. 27 коп.,
пеню за несвоєчасне повернення суми
кредиту у розмірі 985.724 грн. 72 коп. та
пеню за несвоєчасну сплату відсотків
за кредитним договором у розмірі
1.092.535,46 грн.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість тверджень
скаржника, викладених у скарзі на дії
органу Державної виконавчої служби №
1080 ДПА від 30.04.2014 р., а тому відхиляє
наведену скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 ГПК України, за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, яка надсилається
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А
Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного
товариства "Омега Банк" на дії органу
Державної виконавчої служби № 1080 ДПА
від 30.04.2014 р. відхилити.

2. Ухвала направляється стягувачу,
боржнику та відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України з урахуванням ст. 87 ГПК
України, положень п.п. 3.18 п. 3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції".

Суддя
О. В.
Гумега