ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.14р. Справа № 904/4517/14

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Житлово-будівельного кооперативу
"ВЕСЕЛКА-2", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від прокуратури: Матісова О.В., посв.
№001453

від позивача: Бібленко І.В., дов. від
13.01.14р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рога Дніпропетровської
області звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу
"ВЕСЕЛКА-2" про стягнення
заборгованості у розмірі 103 000,00грн.,
пені у розмірі 3 565,17грн., 7% штрафу в
розмірі 5 794,56грн., 3% річних у розмірі
649,49грн. та інфляційних у розмірі 3
565,17грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним
виконанням відповідачем умов договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді №540 від 23.10.2013р.,
укладеного між позивачем та
відповідачем, в частині повної та
своєчасної оплати поставленої
теплової енергії.

Позивач - Державне підприємство
"Криворізька теплоцентраль" позовні
вимоги прокурора підтримує у повному
обсязі.

Відповідач - Житлово-будівельний
кооператив "ВЕСЕЛКА-2" явку
представника в судове засідання не
забезпечив, відзив на позов не подав,
15.07.2014р. подав до суду клопотання про
відкладення розгляду справи через
неможливість прибуття у судове
засідання. Крім того, відповідач подав
до суду платіжні доручення про сплату
заборгованості після подачі позову до
суду в розмірі 12 745,68грн., у зв"язку з чим
заборгованість складає 90 254,32грн.

Враховуючи те, що відповідно до ст.69
Господарського процесуального кодексу
України спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви, а також те, що сторони
згідно ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, суд не знаходить
підстав для задоволення клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи, оскільки останній не надав суду
належних доказів неможливості явки
представника в судове засідання.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

15.07.2014 року по даній справі оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши прокурора та представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2013р. між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль"
(теплопостачальна
організація-продавець) та
Житлово-будівельним кооперативом
"ВЕСЕЛКА-2" (споживач-покупець) був
укладений договір купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді №540, за
умовами якого теплопостачальна
організація-продавець взяв на себе
зобов'язання постачати
споживачеві-покупцю теплову енергію в
потрібних йому обсягах, а останній
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Згідно п.10.1. договору договір набуває
чинності з моменту фактичного
надання послуг з теплопостачання та
діє до 22.10.2014р., керуючись ч.3 ст. 631
Цивільного кодексу України.

За п.2.1. договору теплова енергія
постачається споживачу-покупцю в
обсягах згідно з додатком 1 до цього
договору в гарячій воді на такі
потреби: опалення та вентиляцію - в
період опалювального періоду; гаряче
водопостачання - протягом року. Облік
споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку, у разі
їх відсутності - розрахунковим
способом (п.5.1. договору).

Згідно п.4.2.5. договору теплопостачальна
організація-продавець зобов"язаний
виписувати рахунки
споживачеві-покупцю для оплати
спожитої ним теплової енергії у
звітному періоді не пізніше 10 числа
місяця, наступного за звітним, а також
направляти акти здачі-прийняття
послуг, які підтверджують обсяг
отриманої теплової енергії та які
повинні бути повернуті в підписаному
або в не підписаному вигляді до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Позивач поставив відповідачу теплову
енергію за період з листопада 2013р. по
березень 2014р. на загальну суму 105
433,26грн., що підтверджується актами
здачі-прийняття робіт за №429 від
30.11.2013р., №1176 від 31.12.2013р., №85 від 31.01.2014р.,
№1342 від 28.02.2014р. та №2764 від 31.03.2014р.,
підписані сторонами без зауважень
(а.с.14-18).

Згідно п.6.3. договору оплата за
теплову енергію здійснюється
споживачем-покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів, шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується
споживачем-покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії.
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту споживачем-покупцем теплову
енергію здійснюється до 20-го числа
місяця, наступного за місяцем
споживання теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач оплату за відпуск теплової
енергії здійснив частково у розмірі 2
433,26грн., а також після подачі позову до
суду сплатив 12 745,68грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №57 від 24.06.2014р., №58 від
27.06.2014р., №61 від 11.07.2014р. (а.с.32-34).

Заборгованість відповідача перед
позивачем за поставлену теплову
енергію за період з листопада 2013р. по
березень 2014р. становить 90 254,32грн., що
підтверджується матеріалами справи, в
т.ч. актом звірки від 14.07.2014р.,
підписаного сторонами (а.с.35).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов"язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки (ст.
611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.7. договору передбачено, що за
порушення строків сплати за отриману
теплову енергію стягується пеня у
розмірі не більше подвійної облікової
ставки НБУ, за які допущено
прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
календарних днів додатково стягується
штраф у розмірі 7% вказаної суми. Період,
за який нараховуються штрафні санкції,
становить три роки.

Згідно наданого прокурором розрахунку
сума пені за загальний період з 21.12.2013р.
по 19.05.2014р. становить 3 565,17грн. та
підлягає до стягнення.

Згідно наданого прокурором розрахунку
сума штрафу становить 5 794,56грн. та
підлягає до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Прокурор просить стягнути з
відповідача 3% річних за загальний
період з 21.12.2013р. по 19.05.2014р. у розмірі
649,49грн. та інфляційні за загальний
період з січня 2014р. по квітень 2014р. у
розмірі 3 565,17грн.

Господарський суд, перерахувавши 3%
річних та інфляційні за вказані
періоди, встановив, що 3% річних
становлять 694,49грн., а інфляційні - 4
261,76грн.

Стягнення 3% річних у розмірі 694,49грн. та
інфляційних у розмірі 4 261,76грн.
призведе до виходу суду за межі
позовних вимог, в той час, як п.2 ч.1 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України такий вихід можливий, якщо це
необхідно для захисту прав і законних
інтересів позивача і про це є
клопотання сторони. У зв"язку з цим суд
вважає, що до стягнення підлягають 3%
річних у розмірі 649,49грн. та інфляційні
у розмірі 3 565,17грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі, якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може, з урахуванням інтересів боржника,
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Оскільки відповідач, здійснюючи
обслуговування членів кооперативу, не
ставить за мету отримання прибутку та
прямо залежить від сплати коштів
членами ЖБК "ВЕСЕЛКА-2" за спожиті
житлово-комунальні послуги, враховуючи
часткову оплату заборгованості, суд
вважає за можливе зменшити розмір пені
та штрафу на 50%, стягнувши 1 782,59грн. пені
та 2 897,28грн. штрафу.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги прокурора підлягають
частковому задоволенню - стягненню з
відповідача на користь позивача
заборгованості за теплову енергію у
розмірі 90 254,32грн., пені у розмірі 1
782,59грн., 7% штрафу в розмірі 2 897,28грн., 3%
річних у розмірі 649,49грн., інфляційні у
розмірі 3 565,17грн., а в частині стягнення
з відповідача заборгованості в розмірі
12 745,68грн. суд вважає за необхідне
провадження у справі припинити на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до 3.17.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" судовий збір у разі
зменшення судом розміру неустойки
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80,
ст.ст.82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "ВЕСЕЛКА-2" (50093, м. Кривий
Ріг, вул. Гутовського, 53, ) на
користь Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" (50014, м.
Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, , р/р3 у філії Жовтневе
відділення №7714 ВАТ "Ощадбанк", МФО 805012)
заборгованість за теплову енергію у
розмірі 90 254,32грн. (дев"яносто тисяч
двісті п"ятдесят чотири грн. 32коп.), пеню
у розмірі 1 782,59грн. (одна тисяча сімсот
вісімдесят дві грн. 59коп.), 7% штрафу в
розмірі 2 897,28грн. (дві тисячі вісімсот
дев"яносто сім грн. 28коп.), 3% річних у
розмірі 649,49грн. (шістсот сорок дев"ять
грн. 49коп.), інфляційні у розмірі 3
565,17грн. (три тисячі п"ятсот шістдесят
п"ять грн. 17коп.).

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "ВЕСЕЛКА-2" (50093, м. Кривий
Ріг, вул. Гутовського, 53, ) в
дохід Державного бюджету України в
особі Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 у
Відділенні банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації доходів 22030001) 2
331,49грн. (дві тисячі триста тридцять
одна грн. 49коп.) судового збору.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 12 745,68грн. на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.07.2014р.

Суддя В.І. Петрова