ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Справа № 16/387 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна
В.Е.,суддівЧернова Є.В., Цвігун
В.Л.,розглянув касаційну скаргу
Заступника прокурора Рівненської
областіна постановувід 29.04.2014 р.
Рівненського апеляційного
господарського у справі№16/387
господарського суду Житомирської
областіза позовомПрокурора
Корольовського району м. Житомира в
інтересах держави в особі:
Житомирської міської радидоПАТ "Біо
мед скло"за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача: Державна
екологічна інспекція у Житомирській
областіпростягнення 10 359 586,00 грн.
збитківза участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Таргонського М.М., дов. №312
від 09.01.2014;

третьої особи: Янушевича С.М., дов.
№859/10-13 від 27.03.2014;

Генеральної прокуратури України:
Томчук М.О., посв. №000606, дійсне до 01.08.17 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 27.09.2012 (суддя
Л. Соловей) в задоволенні позову про
стягнення з Відкритого акціонерного
товариства "Біо мед скло" 10 359 586,00 грн.
збитків, завданих державі засміченням
земельної ділянки в м. Житомирі по вул.
Промисловій, 26 відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2013 (А.
Василишин, О. Крейбух, М. Юрчук) рішення
господарського суду Житомирської
області від 27.09.2012 скасовано, прийнято
нове рішення, яким позов задоволено,
стягнуто з ПАТ "Біо мед скло" на користь
спеціального фонду Державного бюджету
України та спеціальних фондів місцевих
бюджетів Житомирської обласної ради та
Житомирської міської ради 10 359 586 грн. 00
коп. збитків.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.04.2013 (судді А. Заріцька, О.
Білошкап, П. Міщенко) рішення
господарського суду Житомирської
області від 27.09.2012 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2013
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Житомирської області.

При новому розгляді справи, рішенням
господарського суду Житомирської
області від 05.02.2014 (суддя О. Тимошенко),
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 (судді Л.
Сініцина, В. Грязнов, А. Гудак) в
задоволенні позову про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
"Біо мед скло" 10 359 586,00 грн. збитків,
завданих державі засміченням
земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими у справі
судовими актами, заступник прокурора
Рівненської області звернувся в
інтересах держави в особі Житомирської
міської ради із касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Житомирської
області від 05.02.2014 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. Вважає, що судами
недотримано вимог ст. 43 ГПК України
щодо всебічності, повноти,
об'єктивності розгляду всіх обставин
справи. Суди не з'ясували різницю між
засміченням земельної ділянки (як
вказано у позові) та забрудненням.
Неправильно застосували ст.ст.32, 33 ЗУ
"Про відходи", ст.55 ЗУ "Про охорону
навколишнього природного середовища",
п.п. 3.1; 3.2; 3.3 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства. Між
тим в експертному висновку зазначено
що "можливе механічне забруднення
грунтів". Не надано правової оцінки
тому факту, що експертиза проводилась у
2013 році, а факт засмічення землі був
встановлений у лютому 2008 р. Не
застосований Державний класифікатор
України "Класифікатор" відходів ДК 005-96,
затверджений наказом Держстандарту
України №89 від 29.02.1996 р. таких видів
відходів, як будівельні, склобій та
мінвата розділ Б.З.

Не застосована ст.35 ГПК України: у
постанові по справі №2-а-4847/09
Київського апеляційного
адміністративного суду вже надано
оцінку законності розрахунку розміру
шкоди.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Державною екологічною інспекцією в
Житомирській області 06-07.02.2008 р.
проведено перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Відкритим акціонерним товариством "Біо
мед скло", про що складено акт від
06-07.02.2008 р. (а.с.5-9,т.І).

Даною перевіркою встановлено, що на
підприємстві порушено правила
складування, зберігання та
розміщування відходів, а саме,
виробничі відходи змішані з
побутовими; на земельних ділянках без
твердого покриття виявлено
несанкціоновані звалища виробничих
відходів: будівельних відходів, які
утворилися після демонтажу печі;
склобій, мінвата; № 1 площею 374 кв. м,
загальним об'ємом 935 куб. м.; № 2 площею 765
кв. м, загальним об'ємом 2 295 куб. м.; № 3
площею 260 кв. м, загальним об'ємом 520 куб.
м.; № 4 площею 280 кв. м, загальним об'ємом
420 куб. м.; № 5 площею 216 кв. м, загальним
об'ємом 237,6 куб. м. (а.с.5-8, т.І, 72-75, т.ІІ).

За результатами перевірки, директором
з охорони навколишнього природного
середовища Житомирської області
Державної екологічної інспекції в
Житомирській області Млинівською Г.П.
складено протокол про адміністративне
правопорушення № 001291 від 07.02.2008 р. про
те, що - директор ВАТ "Біо мед скло"
здійснив адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена статтею 52 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення, а також статтею 42
Закону України "Про відходи" тим, що на
підприємстві ВАТ "Біо мед скло"
виявлено псування
сільськогосподарських та інших земель
виробничими та іншими відходами, що є
порушенням статті 17 Закону України "Про
відходи" (а.с.39,т.І).

Постановою про накладання
адміністративного стягнення № 23/6 від
07.02.2008 р. визнано директора ВАТ "Біо мед
скло" винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
статтею 52 Кодексу про адміністративне
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.40,т.І).

Проведено розрахунок розміру
відшкодування шкоди, зумовленої
засміченням земельної ділянки
відходами промисловості (будівельні
відходи, які утворилися після
демонтажу печі) загальною площею 1 895 м.
кв. та визначено розмір шкоди в сумі 10 359
586 грн. Розрахунок здійснювався
відповідно до наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 04.04.2007 р. № 149
"Про внесення змін до Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
зареєстрованого в Мінюсті України від
25 квітня 2007 року № 422/13689 (а.с.10-11,т.І, 77-78,
т.ІІ).

Оцінюючи докази у справі, суди
попередніх інстанцій встановили що акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
06-07.02.2008 р. не містить посилань на
конкретний пункт переліку
правопорушень, наведеного у статті 42
Закону України "Про відходи", а має
тільки зазначення, що на підприємстві
порушено правила складування,
зберігання та розміщування відходів та
виявлено звалище виробничих відходів,
які утворилися внаслідок демонтажу
печі, склобою, мінвати.

У Державному класифікаторі України
"Класифікатор відходів ДК 005-96",
затвердженому і введеному вдію наказом
Держстандарту України від 29 лютого 1996
р. №89, відсутні такі види відходів, як
будівельні відходи, склобій та мінвата.

Крім того, як зазначено вище, у
протоколі про адміністративне
правопорушення № 001291 від 07.02.2008 р. та у
постанові про накладення
адміністративного стягнення № 23/6 від
07.02.2008 р. йдеться про виявлення на
підприємстві ВАТ "Біо мед скло" факту
псування сільськогосподарських та
інших земель виробничими та іншими
відходами і визнано це порушенням
статті 17 Закону України "Про відходи".
Разом з тим, протокол та постанова не
містять записів про наявність шкоди
заподіяної порушенням, а у відповідних
графах цих документів поставлено
прочерки. А в акті перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 06-07.02.2008 р. у розділі "Поводження з
відходами" зазначено, що на
підприємстві порушено правила
складування, зберігання та
розміщування відходів та виявлено
звалище виробничих відходів, які
утворилися внаслідок демонтажу печі,
склобою, мінвати. З акту перевірки
вбачається, що на час його підписання,
за порушення вимог природоохоронного
законодавства уже було притягнуто до
відповідальності керівника
відповідача ОСОБА_12

Пунктом 5.3 Методики визначено, що
відходи, що спричинили засмічення
земельної ділянки, класифікуються за 4
класами небезпеки згідно з ДСанПіН
2.2.7.029-99 "Державні санітарні правила і
норми. Гігієнічні вимоги щодо
поводження з промисловими відходами та
визначення класу їх небезпеки для
здоров'я населення", що затверджені
постановою Головного державного
санітарного лікаря України від 01 липня
1999 року №29, чинними нормативними
документами у сфері поводження з
відходами.

Однак, в акті перевірки не зазначено
клас небезпеки виявлених залишків
виробничої діяльності відповідача.

Пунктами 2, 3.2 Методики визначення
розмірів шкоди встановлено, що
засмічення земель - це наявність на
території земельних ділянок сторонніх
предметів і матеріалів. Землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Методика визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
(далі-Методика), розроблена відповідно
до Законів України "Про охорону
навколишнього природного
середовища","Про відходи" та інших
нормативно-правових актів.

Статею 42 Закону України "Про відходи"
визначено, що особи, винні в порушенні
законодавства про відходи, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну чи кримінальну
відповідальності за порушення
встановленого порядку поводження з
відходами, що призвело або може
призвести до забруднення
навколишнього природного середовища,
прямого чи опосередкованого
шкідливого впливу на здоров'я людини та
економічних збитків.

Отже, обов'язковою ознакою засмічення в
розумінні Закону та Методики є
призведення до забруднення
навколишнього природного середовища
або ймовірність такого забруднення.
Факт наявності на земельній ділянці
відходів, які утворилися внаслідок
демонтажу печі, склобою, мінвати, не є
достатнім для того, щоб вважати землю
засміченою і для виникнення обов'язку
відшкодувати шкоду.

Як вбачається з Експертного висновку
Незалежного інституту судових
експертиз № 8059 від 16.12.2013 р., зробленого
за дорученням "факт звалища виробничих
відходів, таких як будівельні відходи,
які утворилися після демонтажу печі,
склобій, мінеральна вата на земельних
ділянках, які знаходяться у власності
ПАТ "Біо мед скло" не міг призвести до
фізичного, біологічного, хімічного
забруднення навколишнього природного
середовища; не міг призвести до
механічного забруднення поверхневих і
підземних вод та малоймовірно - до
забруднення атмосфери; міг, але не
призвів до механічного забруднення
ґрунтів" (а.с.28-69,т.ІІІ).

В акті перевірки не наводиться жодних
доказів наявності шкоди, обґрунтування
того, в чому полягає та шкода;
нормативно не обґрунтовується, що
засмічення земельних ділянок
відповідачем призвело або може
призвести до забруднення
навколишнього природного середовища
та інших умов необхідних для прийняття
рішення про відшкодування шкоди.

У відповідача наявні дві земельні
ділянки, а перевіркою встановлено
несанкціоновані звалища виробничих
відходів на п'яти земельних ділянках.

Як вбачається з розрахунку розміру
відшкодування шкоди, зумовленої
засміченням земельної ділянки
відходами промисловості, він
проведений на підставі даних
листа-відповіді Управління земельних
ресурсів у місті Житомирі від 13.03.2008 р.
на запит Державної екологічної
інспекції в Житомирській області від
07.02.2008 р. № 1821/6, із розрахунку вартості
одного квадратного метра земельної
ділянки 1, а саме 273 грн. 34 коп., а не із
даних про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки (а.с.13-14, т.ІІ).

До того ж, з даного листа-відповіді
вбачається, що вартість 1 кв. м.
земельної ділянки 2 становить 200 грн. 83
коп.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.03.2010 р. у
справі № 2а-4847/09/0670 за позовом ВАТ "Біо
мед скло" до Державної екологічної
інспекції в Житомирській області про
визнання дій неправомірними та
скасування розрахунку розміру
відшкодування шкоди встановлено, що
"при проведенні розрахунку шкоди
засмічення земель відповідачем не
отримано нормативну грошову оцінку по
кожній з п'яти ділянок, на яких
зафіксовано засмічення. Отже, при
розрахунку засмічення земель
відповідачем безпідставно застосовано
в формулі вартість 1 кв. м. земельної
ділянки 273,34 грн. до п'яти різних
ділянок, а тому розмір шкоди від
засмічення земель проведений не у
відповідності до вимог Методики.
Враховуючи викладене вбачається, що
дії Державної екологічної інспекції
стосовно розроблення розрахунку є не
законними, а розрахунок шкоди від
засмічення земель підлягає скасуванню"
(а.с.48-49,123-124,т.І).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.07.2011 р.
апеляційну скаргу Першого заступника
прокурора Житомирської області
задоволено частково, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.03.2010 р.
змінено, виключено з мотивувальної
частини судового рішення тільки абзац
16 наступного змісту: "Враховуючи
викладене вбачається, що дії Державної
екологічної інспекції стосовно
розроблення розрахунку є незаконними,
а розрахунок шкоди від засмічення
земель підлягає скасуванню". В іншій
частині постанову залишено без змін
(а.с.143-144,т.І).

Позов заявлено прокурором в інтересах
держави в особі органу місцевого
самоврядування - безпосередньо
Житомирської міської ради.

Матеріали справи не містять даних про
уточнення позовних вимог в частині
визначення особи, в інтересах якої
заявлено позов чи про вчинення інших
процесуальних дій передбачених
законом.

Згідно Державних актів на право
власності на земельну ділянку від
27.02.2007 р. ВАТ "Біо мед скло" є власником
двох земельних ділянок площею 11,5900 га
та 0,2682 га (а.с.46-47,205-207,т.ІІ). Тобто,
земельні ділянки знаходяться у
відповідача у приватній власності.

Зважаючи на встановлені вищезазначені
обставини справи, суди попередніх
інстанцій дійшли висновку про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог, оскільки судом не
встановлено, що засмічення земельних
ділянок, про які вказує прокурор,
призвело або могло призвести до їх
забруднення.

Колегія суддів касаційної інстанції не
погоджується з даним висновком.

Колегія суддів звертає увагу судів на
роз'яснення ВАСУ №02-5/744 від 27.06.2001 р. "Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із застосуванням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища" з
доповненнями та змінами. В пункті 2.5
зазначено, що право органів місцевого
самоврядування звертатися до суду з
позовами про стягнення завданої
довкіллю шкоди ґрунтується на приписах
статтей 13, 142, 145 Конституції України,
пункту "б" ст.47, ст.ст.15, 19 ЗУ "Про охорону
навколишнього природного середовища"
частини першої ст.33 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Заслухавши учасників судового
засідання, перевіривши юридичну оцінку
встановлених судами обставин справи та
їх повноту, колегія суддів дійшла
висновку що відмова в задоволенні
позовних вимог є передчасною і
зробленою без дослідження обставин
справи і певних доказів що мають
суттєве значення для винесення
правильного рішення у справі.

Зокрема, відповідно до положення про
Державну екологічну інспекцію у
Житомирській області остання має
право серед іншого проводити перевірки
з дотримання господарюючими суб'єктами
вимог законодавства щодо поводження з
відходами:

- дотримання вимог виданих лімітів
на утворення і розміщення відходів;

- зберігання, утилізація відходів;

- ведення первинного обліку, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, зберігаються, утилізуються
та виділяються та паспортизація таких
відходів;

- дотримання певних вимог при
виробництві продукції з відходів чи з
їх використанням;

- виконання заходів щодо захисту
земель від засмічення відходами;

- виконувати відбір проб та
інструментально-лабораторні
вимірювання ґрунтів;

- здійснювати фотографування і
відеозйомку як допоміжний засіб для
розкриття порушень вимог
природоохоронного законодавства.

Державні інспектори проводять
перевірку за оригінальними або
належним чином оформленими копіями
документів, наданими уповноваженою
особою суб'єкта господарювання, щодо
якого здійснюється перевірка. Не
допускається включення до акту
перевірки інформації або висновків,
які не підтвердженні документально.

До акту перевірки додаються
порівняльні таблиці, графіки, схеми,
оформленні належним чином, підписані
та надані посадовими особами суб'єкта
господарювання що перевіряються. В
акті перевірки також зазначається
інформація, пов'язана з проведенням
інструментально-лабораторного
контролю, та зазначається посилання на
акти відбору проб та протоколи
вимірювань (Порядок організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства).

Суди попередніх інстанцій не
витребували у сторін і не досліджували
документи на підтвердження висновків,
викладених в акті перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 06.07.2008 р. Зокрема, що є відходами
виробничого процесу ВАТ "Біо мед скло",
як вони повинні зберігатися та чи
можуть бути використані в подальшому
технологічному процесі. Не встановлено
з якими побутовими відходами змішані
виробничі (це склобій скляних
побутових виробів, що можливо
переплавити, або це пластик, дерево,
залізо ?). В самому акті зазначено
"звалища виробничих відходів, а саме:
будівельні відходи, які утворилися
після демонтажу печі, склобій, мінвата".
В акті перевірки зазначено, що відходи
виявлені у несанкціонованих містах
(схема додається). Суди не витребували
та не досліджували документи,
підтверджуючи що відходи повинні були
розміщуватися в інших містах; оригінал
схеми несанкціонованих звалищ
виробничих відходів відповідача,
складений перевіряючими та підписаний
представником відповідача (т.2, арк.79);
протоколи вимірювань, складені за
участю представника відповідача, що
приймав участь у перевірці, по яким
були встановлені площа та об'єм
несанкціонованих звалищ, які займали
відходи і які підтверджують інформацію
вказану в акті перевірки.

Саме ці відомості просив надати
Незалежний інститут судових експертиз
для перевірки достовірності
розрахунку шкоди (т.2, арк.243, т.3, арк.38).

Суд зобов'язаний також перевірити
розрахунок пред'явленої для стягнення
суми. Для розрахунку шкоди мають
значення, вид відходів, категорія,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, що зазнала засмічення, площа
засміченої земельної ділянки,
еколого-господарське значення земель
та інше (п.5 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства).

Судом першої інстанції встановлено, що
земельна ділянка, що належить
відповідачу складається з двох частин
і у них різна нормативно-грошова
оцінка. Докази на підтвердження
обґрунтованості в розрахунку шкоди
нормативно-грошової оцінки землі -273
грн.34 коп. в матеріалах справи відсутні.
Необхідно співставляти плани
земельних ділянок відповідача зі
схемою звалищ (т.2, арк.170).

Апеляційний суд натомість зазначив, що
у відповідача дві земельні ділянки, а
перевіркою встановлено звалища на
п'яти земельних ділянках і на кожну
необхідна нормативно-грошова оцінка.
Цей висновок протирічить Закону
України "Про оцінку земель" що визначає
правові засади проведення оцінки
земель. Відповідно до ст.30 ГПК України
суд має право викликати для пояснень
посадових осіб та інших спеціалістів з
питань, що виникають під час розгляду
справи.

Суди попередніх інстанцій не надали
правової оцінки змісту протоколу та
постанові про адміністративне
правопорушення, які є доказом вини
ОСОБА_12 (в чому?). Чи є на підприємстві
відповідача сільськогосподарські
землі; їх площа; інші землі;

Відсутній обґрунтований висновок
суддів що ОСОБА_12 притягнутий до
відповідальності за порушення
зазначені в акті перевірки (т.1, арк.6).
Про це йшлося і в постанові Вищого
господарського суду України у цій
справі від 18.04.2013р. (т.2, арк.186-188) Акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства, що є
підставою виникнення спірних
правовідносин, у розділі "Поводження з
відходами" не містить посилань на
конкретний пункт переліку
правопорушень у сфері поводження з
відходами встановлений ст.42 ЗУ "Про
відходи" за які передбачено
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну або кримінальну
відповідальність. Не містить його і
протокол та постанова про
адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з доводами
касаційної скарги про те, що суди не
з'ясували різницю між засміченням
земельної ділянки (як вказано в позові)
та забрудненням.

Згідно з абзацом 1 ст.1 Закону України
„Про відходи" відходи - це будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили
свої споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації
чи видалення. Утилізація
відходів-використання відходів як
вторинних матеріальних чи
енергетичних ресурсів.

Відповідно до п.3 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства",
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього середовища
України №149 від 04.04.2007, землі вважаються
засміченими, якщо на відкритому ґрунті
наявні сторонні предмети і матеріали,
сміття без відповідних дозволів, що
призвело або може призвести до
забруднення навколишнього природного
середовища.

Таким чином, роз'яснюючи поняття
"відходи", законодавець не вказує, що
дані речовини, матеріали та предмети
обов'язково мають бути токсичними,
проте, якщо вони утворилися у процесі
людської діяльності, то мають бути
обов'язково утилізовані чи видалені їх
власником.

Як правомірно зазначає прокурор, для
встановлення обставин заподіяння
шкоди внаслідок засмічення земельної
ділянки не потрібно встановлювати факт
наявності негативних (шкодочинних)
речовин у ґрунтах, вміст яких перевищує
природний фон, що призводить до їх
кількісних або якісних змін, а
достатньо лише встановлення наявності
на території земельних ділянок
сторонніх предметів і матеріалів.

Відповідно до п."а" ч.1 ст.32 та ч.4 ст.33
Закону України "Про відходи" з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
спеціально уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів. Зберігання та
видалення відходів здійснюються в
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
обсяги відходів відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання.

Доводи скарги про те що суди не
застосували ст.35 ГПК України щодо
законності розрахунку суми шкоди,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.07.2011 р. постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
17.03.2010 р. змінено. Виключено з
мотивувальної частини судового
рішення абзац 16 наступного змісту:
"Враховуючи викладене, вбачається що
дії Державної екологічної інспекції
стосовно розроблення розрахунку є
незаконними, а розрахунки шкоди "від
засмічення земель підлягають
скасуванню". Апеляційний
адміністративний суд зазначив:
"обґрунтованість та достовірність
проведених розрахунків підлягає
перевірці при розгляді господарським
судом" (т.1, арк.143,144).

Зважаючи на вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку що суди
попередніх інстанцій в порушення вимог
ст.ст.34, 43 ГПК України дійшли висновку
про відмову в задоволенні позову на
підставі поверхневого дослідження
наданих сторонами доказів, а не на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи. Доводи касаційної
скарги прокурора з цього приводу також
є обґрунтованими.

Порушення вимог процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права відповідно до
ст.11110 ГПК України є підставою для
скасування прийнятих у справі судових
рішень і направлення справи на новий
розгляд.

При повторному розгляді справи
необхідно усунути вказані порушення.
Повно і об'єктивно дослідити всі
обставини справи, надати їм належну
правову оцінку та винести законне,
обґрунтоване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 1115 - 11112 Господарського
процесуального кодексу України, - Вищий
господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Рівненської області ? задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 05.02.2014 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 у справі
№16/387 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду Житомирської
області.

Головуючий, суддяВ. Овечкін Судді:Є.
Чернов В. Цвігун