ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" липня 2014 р.
Справа № 918/677/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Корсуна В. Я.,
розглянувши матеріали справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нокіан Шина» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівнеавтогума-Сервіс» про стягнення в
сумі 2 672 738 грн. 60 коп.

Представники сторін:

від позивача: представники Зорін О. В.,
Мережко О. О. (довіреність від 12 травня
2014 року № 120514);

від відповідача: представники
Удовиченко С. В. (довіреність від 05
червня 2014 року № 1); Юхимчук С. Л.
(довіреність від 25 червня 2014 року б/н)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Фіксація судового процесу. В судовому
засіданні 21.07.2014 року здійснювалася за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу серійний номер
d8145-272c1

Обставини справи: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Нокіан
Шина" звернулося до господарського
суду Рівненської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" в якому просить
стягнути з відповідача на свою користь
2 675 738 грн. 60 коп. посилаючись на те, що
позивачем на виконання умов договору
поставки зимових шин № ДПЗ/09-024
укладеного між сторонами 03.08.2009 року,
відповідачу поставлено товар
відповідно до видаткових накладних,
однак, обов'язок щодо оплати
поставленого товару відповідачем
виконано не належним чином.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 22 травня 2014
року порушено провадження у справі №
918/677/14, розгляд якої призначено на 02
червня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 02 червня 2014
року, враховуючи неявку в судове
засідання представника відповідача,
розгляд справи відкладено на 16 червня
2014 року та зобов'язано відповідача
виконати вимоги ухвали суду від 22
травня 2014 року.

16 червня 2014 року в судовому засіданні,
враховуючи клопотання представника
відповідача оголошено перерву до 26
червня 2014 року .

26.06.2014 року представником відповідача
подано заяву про застосування строків
позовної давності. В обгрунтування
своєї позиції останній відзначає, що
відповідно до п. 4.2 договору поставки
зимових шин " ДПЗ/09-024 від 03.09.2009 року,
укладеного між позивачем та
відповідачем, кінцевий строк виконання
зобов'язання ТОВ
"Рівнеавтогума-Сервіс" по оплаті товару
15.10.2010 року. Згідно із ч. 5 ст. 261
Цивільного кодексу України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Таким чином строк позовної
давності по зобов'язаннях ТОВ
"Рівнеавтогума-Сервіс", які випливають
із договору поставки зимових шин
ДПЗ/09-024 від 03.09.2009 року, укладеного із
позивачем, сплинув 15.10.2013 року.
Посилання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина" на угоду
№ 7/1 від 11.03.2014 року про зарахування
однорідних вимог не є підставою для
переривання перебігу позовної
давності. Відповідно до ст. 264
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Визнання боржником
основного боргу, в тому числі і його
сплата, самі по собі не є доказом
визнання ним також і додаткових вимог
кредитора, а так само й вимог щодо
відшкодування збитків і, відтак, не
може вважатися перериванням перебігу
позовної давності за зазначеними
вимогами. Визнання боржником свого
боргу після спливу позовної давності
не свідчить про переривання перебігу
такої давності. Нормами ч. 3 ст. 267
Цивільного кодексу України
встановлено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. За змістом ч. 4 ст. 267
Цивільного кодексу України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Відтак
з врахуванням викладеного просить суд
застосувати позовну давність та
відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина" у
задоволені позову.

26 червня 2014 року представником
позивача подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог в якій останній
просить суд зменшити розмір позовних
вимог, та стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина" суму
боргу у розмірі 2 672 738 грн. 60 коп.

В судовому засіданні 26 червня 2014 року,
враховуючи необхідність подання
позивачем письмових пояснень щодо
заяви відповідача про застосування
строків позовної давності, оголошено
перерву до 03 липня 2014 року.

03 липня 2014 року представником позивача
подано письмові пояснення, з яких
вбачається, що останній заперечує
проти заяви про застосування строків
позовної давності. При цьому позивач
зазначає, що 28.12.2011 року між сторонами
було укладено договір про зарахування
прав вимог (арк. справи 124), що свідчить
про визнання відповідачем свого
зобов'язання перед позивачем, і
відповідно його потрібно
кваліфікувати як дії, що переривають
строк позовної давності. Згідно п. 1.1
Договору, Стороні 1 (позивач) належать
права грошової вимоги до Сторони 2
(відповідач) в розмірі 3 432 194 грн. 92 коп.
згідно Договору поставки від 03 серпня
2009 року № ДПЗ/09-024. В свою чергу, згідно
п. 1.2 Договору відповідачу належить
право грошової вимоги до позивача у
розмірі 274 694 грн. 60 коп. за поставлений
товар згідно договору купівлі-продажу
від 19 грудня 2011 року № ВЗ/32/1. Як слідує
із п. 1.3 Договору від 28 грудня 2011 року
Сторони на підставі ст. 601 Цивільного
кодексу України домовилися про
зарахування зустрічних однорідних
вимог. Позивач звертає увагу, що за
наслідками укладання Договору, грошове
зобов'язання позивача за договором №
ДПЗ/09-024 від 03.08.2009 року було зменшено.
Зокрема, такий висновок слідує із п. 1.4
Договору, який зазначає, що Сторони
погоджуються, що зарахуванням вимог
згідно цього договору, зобов'язання
Сторони 2 по оплаті згідно Договору
поставки від 03 серпня 2009 року № ДПЗ/09-024
припиняються частково у сумі 274 694 грн. 60
коп. Решта зобов'язання у сумі 2 793 970 грн.
48 коп. підлягають належному виконання
Стороною 2 згідно умов договору
поставки від 03 серпня 2009 року № ДПЗ/09-024.
Таким чином, підписанням Договору про
зарахування прав вимоги Відповідач
визнав, що станом на 28 грудня 2011 року у
нього існує непогашене зобов'язання
перед позивачем у розмірі 2 793 970 грн. 48
коп. згідно Договору поставки від 03
серпня 2009 року № ДПЗ/09-024. З огляду на
вищенаведене, Договір про зарахування
прав вимоги від 28 грудня 2011 року
свідчить про визнання Відповідачем
свого зобов'язання перед Позивачем на
суму 2 793 970 грн. 48 коп., і відповідно, його
необхідно кваліфікувати як дії, що
переривають строк позовної давності.
При цьому, зважаючи на дату укладення
такого договору, строк позовної
давності за вимогами до Відповідача
спливає 28 грудня 2014 року.

Ухвалою суду від 03.07.2014 року розгляд
справи відкладено до 21 липня 2014 року та
зобов'язано відповідача надати суду
докази на підтвердження повноважень на
підписання акту звірки
взаєморозрахунків станом на 01.12.2011
року.

21 липня 2014 року представник позивача в
судовому засіданні з підстав
викладених в поясненнях просив суд не
приймати до уваги заяву відповідача
про застосування строків позовної
давності, позовні вимоги з врахуванням
заяви про їх зменшення розміру
позовних вимог підтримав та наполягав
на їх задоволені в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив суд
застосувати позовну давність та
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно дослідивши подані сторонами
докази, письмові пояснення, оцінивши їх
в сукупності, господарський суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

В С Т А Н О В
И В:

03 серпня 2009 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нокіан
Шина" (надалі Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" (надалі
Покупець) укладено договір поставки
зимових шин (надалі Договір) № ДПЗ/09-024
(арк. справи 14).

Згідно пункту 1.1 Договору Постачальник
зобов'язується передавати у власність
Покупцю, а Покупець зобов'язується
приймати і оплачувати товар (далі
Товар), а саме шини для легкових
автомобілів.

Товар по даному Договору постачається
партіями (надалі Партія), згідно
видаткових накладних, а також
Специфікації, яка складається на кожну
окрему Партію.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що
оплата товару за даним Договором
здійснюється у наступному порядку: 25%
повинні бути сплачені до 15 жовтня 2009
року; 50 % повинні бути сплачені до 15
листопада 2009 року; 75% повинні бути
сплачені до 15 грудня 2009 року; 100% повинні
бути сплачені до 15 січня 2010 року.

Відповідно до пункту 10.2 Договору даний
Договір вступає в силу з моменту його
підписання Сторонами і діє до 15 січня
2010 року.

Судом встановлено, що Договір
підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками печаток цих підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов вказаного вище Договору
позивач поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковою накладною
та специфікацією за № НШ-0000950 від 17
серпня 2009 року на суму 3 876 998 грн. 16 коп.,
в тому числі ПДВ 646 166 грн. 36 коп. (арк.
справи 22-24). За окремими видатковими
накладними відповідачем було
здійснено часткову оплату, що
підтверджується видатковими
накладними, а саме: № ВП-0000007 від 19.01.2011
року; № ВП-000024 від 19.01.2011 року; № ВП-000025
від 19.01.2011 року; № ВП-0000026 від 19.01.2011 року;
№ ВП-000027 від 28.12.2011 року; № ВП- 0000039 від
28.12.2011 року; № ВП-0000043 від 28.12.2011 року; №
ВП-0000046 від 28.12.2011 року; № ВП-0000048 від
28.12.2011 року на загальну суму 1 734 624 грн. 83
коп.; та повернення товару за
видатковими накладними: ВП-000008 від
19.01.2011 року; № ВП-0000028 від 28.12.2011 року; №
ВП-0000009 від 19.01.2011 року; № ВП-0000023 від
19.01.2011 року; № ВП-0000029 від 28.12.2011 року; №
ВП-0000045 від 28.12.2011 року; № ВП-0000010 від
19.01.2011 року; № ВП-000030 від 28.12.2011 року; №
ВП-0000011 від 19.01.2011 року; № ВП-0000031 від
28.12.2011 року; № ВП-000012 від 19.01.2011 року; №
ВП-000032 від 28.12.2011 року; № ВП-000044 від
28.12.2011; № ВП-0000013 від 19.01.2011 року; №
ВП-0000033 від 28.12.2011 року; № ВП-000042 від
28.12.2011 року; № ВП-0000014 від 19.01.2011 року; №
ВП-0000015 від 19.01.2011 року; №ВП-0000047 від
28.12.2011 року; № ВП-0000016 від 19.01.2011 року; №
ВП-0000034 від 28.12.2011 року; № ВП-0000017 від
19.01.2011року; № ВП-0000018 від 19.01.2011 року; №
ВП-0000035 від 28.12.2011 року; № ВП-0000019 від
19.01.2011 року; № ВП-0000036 від 28.12.2011 року; №
ВП-000041 від 28.12.2011 року; № ВП-0000020 від
19.01.2011 року; № ВП-0000037 від 28.12.2011 року; №
ВП-0000021 від 19.01.2011 року; № ВП-0000022 від
19.01.2011 року; № ВП-0000038 від 28.12.2011 року; №
ВП-0000040 від 28.12.2011 року, на загальну суму
1 517 919 грн. 10 коп.

11 березня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нокіан
Шина" (далі Сторона 1) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" (далі Сторона 2)
укладено Угоду № 7/01 про зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Як вбачається з Угоди № 7/01 про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 11 березня 2014 року, Сторони
дійшли згоди на підставі ст. 601
Цивільного кодексу України здійснити
зарахування зустрічних однорідних
вимог за зобов'язаннями, зазначеними в
п. 1.1 та 1.2 даної Угоди. Сторона 1 має
перед Стороною 2 непогашене грошове
зобов'язання, що виникло на підставі
договору поставки шин ДПЗ/13-040 від 03.06.2013
року на загальну суму 138 743 грн. 78 коп.
Сторона 2 має перед Стороною 1
непогашене грошове зобов'язання, що
існує згідно договорів № 024 від 01.02.2009
року; договору поставки шин № ДПЗ/09-024
від 03.08.2009 року; № ТТ06-11 від 10.01.2011 року;
№ ДПЗ/12-040 від 01.08.2012 року; № ДПЛ/11-027 від
01.02.2011 року; № ТТ024 від 01.02.2009 року; № ТТ 12
від 01.02.2010 року; № ДПЗ/13-040 від 03.06.2014
року; № ДПЛ/13-040/1 від 03.06.2013 року на
загальну суму 5 320 134 грн. 17 коп.. Так, п. 3
вищезазначеної Угоди, зобов'язання
Сторони 1 вважаються такими, що
припинено в повному обсязі,
заборгованості Сторони 1 перед
Стороною 2 за договорами не має. Однак,
зобов'язання Сторони 2 вважається
таким, що припинено частково,
заборгованість Сторони 2 перед
Стороною 1 відповідно до договорів № 024
від 01.02.2009 року; № ДПЗ/09-024 від 03.08.2009
року; № ТТ06-11 від 10.01.2011 року; № ДПЗ/12-040
від 01.08.2012 року; № ДПЛ/11-027 від 01.02.2011
року; № ТТ024 від 01.02.2009 року; № ТТ 12 від
01.02.2010 року; № ДПЗ/13-040 від 03.06.2014 року; №
ДПЛ/13-040/1 від 03.06.2013 року на загальну
суму 5 181 390 грн. 39 коп.

Як встановлено судом, в порушення умов
Договору поставки відповідач свої
зобов'язання належним чином не
виконував, за отриманий товар
розрахувався частково, внаслідок чого,
станом на день подачі позову до суду та
на час розгляду справи в суді, борг
відповідача за отриманий товар склав 2
675 738 грн. 60 коп.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, - зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші,
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 725 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Судом встановлено, що відповідачем
часткового сплачено частину боргу, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 819 від 16.05.2014 року (арк. справи 150).

Щодо застосування строків позовної
давності, то слід відзначити наступне,
за змістом пп.. 4.4.1 п. 4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 29.05.2013 року "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" у дослідженні обставин,
пов'язаних із вчиненням зобов'язаною
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку
(частина перша статті 264 ЦК України),
господарському суду необхідно у
кожному випадку встановлювати, коли
конкретно вчинені боржником
відповідні дії, маючи на увазі, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

зміна договору, з якої вбачається, що
боржник визнає існування боргу, а так
само прохання боржника про таку зміну
договору;

письмове прохання відстрочити сплату
боргу;

підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір;

письмове звернення боржника до
кредитора щодо гарантування сплати
суми боргу; часткова сплата боржником
або з його згоди іншою особою основного
боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов'язання
передбачалося частинами або у вигляді
періодичних платежів і боржник вчинив
дії, що свідчать про визнання лише
певної частини (чи періодичного
платежу), то такі дії не можуть бути
підставою для переривання перебігу
позовної давності стосовно інших
(невизнаних) частин платежу.

Бездіяльність боржника (наприклад,
неоспорювання ним безспірного
списання коштів, якщо така можливість
допускається за законом або договором)
не свідчить про переривання перебігу
позовної давності, оскільки таке
переривання можливе лише шляхом
вчинення дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

З наведеного вбачається, що
договір є правочином.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що умовами договору про
зарахування прав вимоги від 28 грудня 2011
року відповідач вчинив дії, що свідчить
про визнання ним боргу, а відтак
відбулося переривання позовної
давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного
кодексу України після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що заява представника
відповідача про застосування строків
позовної давності задоволенню не
підлягає.

Отже, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Нокіан
Шина" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнеатогума-Сервіс"
про стягнення 2 672 738 грн. 60 коп.,
підтверджуються матеріалами справи,
ґрунтуються на законі та договорі, а
відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до пп.. 2.8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" у разі зменшення розміру
позовних вимог зайво сплачена сума
судового збору підлягає поверненню (п.1
ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий
збір").

Відтак, враховуючи зменшення позивачем
позовних вимог, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в сумі
53 454 грн. 77 коп., та поверненню з
Державного бюджету України зайво
сплачений судовий збір в сумі 65 грн. 23
коп.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, судовий
збір покладеється на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтями 32 - 34, 43, 44, 49, 82 - 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівнеавтогума-Сервіс» (33024, м. Рівне,
вул. Зерова, 1, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нокіан Шина» (01032, м.
Київ, вул. Жилянська, 75а, ) заборгованість за поставлені
товари в сумі 2 672 738 (два мільйони
шістсот сімдесят дві тисячі сімсот
тридцять вісім) гривень 60 коп. та
витрати по оплаті судового збору в сумі
53 454 (п'ятдесят три тисячі чотириста
п'ятдесят чотири) грн. 77 коп.

Повернути з Державного бюджету
України Товариству з обмеженою
відповідальністю «Нокіан Шина» (01032, м.
Київ, вул. Жилянська, 75а, ) переплачений судовий збір в сумі
65 (шістдесят п'ять) грн. 23 коп., про що
винести відповідну ухвалу.

Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Повне рішення складено 28 липня 2014
року

Суддя
В.Я. Корсун