ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" липня 2014 р. Справа № 927/790/14

За позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями "СЄРНА"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН"

про витребування майна з чужого
незаконного володіння та зобов'язання
не здійснювати перешкоди в його
отриманні,

Суддя Зайцев Ю.О.

СУТЬ СПОРУ: Ухвалою господарського
суду Чернігівської області від 25.06.2014р.
до господарського суду Одеської
області в порядку ст.17 ГПК України було
направлено позовну заяву Підприємства
з іноземними інвестиціями "СЄРНА" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН" про
витребування майна з чужого
незаконного володіння та зобов'язання
не здійснювати перешкоди в його
отриманні.

Вказаною заявою позивач просить суд
зобов'язати відповідача повернути із
незаконного володіння кукурудзу
урожаю 2013 року, ДСТУ 4525:2006 в кількості
246,6 тон, що належить на праві власності
ПП "СЄРНА", зобов'язати відповідача не
здійснювати перешкод позивачеві в
отриманні кукурудзи урожаю 2013 року,
ДСТУ 4525:2006 в кількості 246,6 тон, що
знаходиться в вагонах №58564139, №58566993,
№95324711, №95380226.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказує на те, що між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН" було
укладено договір комісії № 01-2008 від
21.07.2008 року, до якого в подальшому було
укладено додаткові угоди про
продовження строку дії договору № 01-/10
від 01.01.2010 року, № 26-11/10 від 26.11.2010 року, №
1/30-11 від 30.06.2011 року, № 02/30-12 від 30.06.2012
року, № 3/30-13 від 30.06.2013 року.

Відповідно до предмету вказаного
договору, зокрема п. 1.1, встановлено, що
Комісіонер (відповідач) зобов'язується
за плату і за рахунок Комітента надати
або організувати надання
транспортно-експедиторських послуг,
пов'язаних з організацією та
забезпеченням перевезень
експортно-імпортних, транзитних
вантажів, що належать Комітенту,
залізничним транспортом
"Укрзалізниці", а також додаткових
послуг, необхідних для поставки
вантажу.

Згідно з підпунктом 2.1.2 договору,
відповідач, як Комісіонер, зобов'язаний
за наданою Комітентом заявкою на
відвантаження, здійснити
відвантаження вантажу, що належить
Комітенту.

Комітент, відповідно до пп. 2.2.2
договору, має за 10 діб до узгодженого
строку виконання робіт видати
Комісіонеру (відповідачу) складську
квитанцію або інший документ, що
підтверджує наявність вантажу в
зерносховищі або право власності
Комітента на вантаж в місці зберігання
(зерносховищі), довіреність на
виконання від його імені операцій,
пов'язаних з договором.

Як зазначає позивач, на підставі п.п. 2.2.2
договору комісії та відповідно до п.4
Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16.05.1996 року № 99,
позивачем були видані довіреності на
уповноваженого представника
відповідача Нечипорук Віктора
Миколайовича, а саме довіреність №19/02-02
від 19.02.2014 року на право отримання від
філії "Бахмацький елеватор" ТОВ
"Агродмитрівське" кукурудзи в
кількості 246,6 тон (додаток 13), видана
проти довіреності ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН"
№19/02/02 від 19.02.2014 року (додаток 13).

Також, як вказує позивач у позовній
заяві, ним був направлений до філії
"Бахмацький елеватор" ТОВ
"Агродмитрівське" лист від 19.02.2014 року
про надання вказівки на відвантаження
кукурудзи у кількості 1000,00 тон, що
знаходився на зберіганні в філії
"Бахмацький елеватор" ТОВ
"Агродмитрівське" (додаток №15).
Підтвердженням права власності
позивача на кукурудзу є складські
квитанції №317 від 14.02.2014 року АФ № 878503
та №340 від 28.02.2014 р. АХ218906.

Проте відповідачем було здійснено
лише завантаження кукурудзи в вагони в
кількості 246,6 тон. Свої
зобов'язання в організації та
забезпеченні транспортування
кукурудзи відповідач не виконав,
натомість, незаконно здійснив
притримання кукурудзи в кількості
246,6 тон, завантаженої в 4 вагоні, у
зв'язку із чим позивач звернувся до
господарського суду з відповідним
позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.07.2014 року справу №927/790/14
прийнято до провадження суддею
господарського суду Одеської області
Зайцевим Ю.О.

Одночасно з позовною заявою
представником позивача було подано до
суду заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову, згідно якої
позивач просить суд заборонити
відповідачеві вчиняти будь-які дії,
пов'язані із задоволенням його вимог за
рахунок витребуваного майна, що є
предметом позову, в тому числі
здійснювати відчуження в будь-який
спосіб, а також заборонити відповідачу
вчиняти будь-які дії, що можуть
призвести до втрати та/або зіпсування
витребуваного майна, що є предметом
позову, а також заборонити відповідачу
та іншим особам (в тому числі ТОВ
"Іллічівський зерновий термінал" (68000,
Одеська область, м. Іллічівськ, вул. 1
Травня, буд. 3, ), ТОВ
"Транссервіс 2008" (67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд. 3, )
вчиняти будь-які дії пов'язані з
придбанням, перевезенням, переробкою
кукурудзи урожаю 2013 р., ДСТУ 4525:2006 в
кількості 246,6 тон, що належить на праві
власності ПП "СЄРНА" й завантажена у
вагони №58564139, №58566993, №95324711, №95380226.

30.07.2014 року за вх.№ 19776/14 від
представника відповідача через
канцелярію суду надійшли додаткові
документи по справі, а саме договір на
здійснення послуг №08/05-14 від 08.05.2014 р.,
укладений між ТОВ «ТРЕЙН УКРЕЙН» та ТОВ
"Транссервіс 2008", зі змісту якого
вбачається, що відповідач передав на
зберігання ТОВ "Транссервіс 2008",
зокрема, кукурудзу українського
походження врожаю 2013 року, ДСТУ 4525:2006 у
кількості 1014,370 тон.

В обґрунтування заяви про вжиття
заходів до забезпечення позову
представник зазначає, що у судовому
засіданні 30.07.2014 року представник
відповідача підтвердив факт
переміщення відповідачем майна, що є
предметом спору, до залізничної
станції Аккаржа Овідіопольського
району Одеської області та подальшої
передачі на зберігання ТОВ
"Транссервіс 2008", проте позивач, як
власник та Комітент, не надавав
відповідачу розпорядження про
транспортування майна, що
витребується, до залізничної станції
Аккаржа й не зазначав отримувачем
та/або зберігачем ТОВ "Транссервіс 2008".

Крім того, представник позивача
акцентує увагу на тому, що відповідачем
не надано точної інформації про
місцезнаходження товару
(місцезнаходження складів тощо),
інформації щодо договірних відносин,
на підставі яких відповідач передав
спірне майно ТОВ "Транссервіс 2008".

Як вказує позивач, згідно усних
пояснень, наданих представником
відповідача, майно, що витребовується,
було передано ТОВ "Транссервіс 2008" на
зберігання, у зв'язку із чим
представник позивача вважає, що
відповідач в будь-який час може забрати
спірне майно із зберігання й перевезти
в будь-яке інше місце та/або
реалізувати його, тощо.

Крім того, представник позивача
акцентує увагу на тому, що згідно даних,
які містяться в витязі з
Інформаційно-ресурсного центру, у ТОВ
"ТРЕЙН УКРЕЙН" і ТОВ "Транссервіс 2008" є
спільний засновник, що є додатковим
доказом того, що відповідач в будь-який
час та спосіб зможе розпорядитися
майном, що витребовується.

Одночасно, представник позивача
просить суд звернути увагу на те, що
місцезнаходження залізничної станції
Аккаржа та ТОВ "Транссервіс 2008"
знаходиться поблизу м. Іллічівськ
Одеської області, де розташований ТОВ
"Іллічівський зерновий термінал".
Позивач, вважає, що близькість
розташування терміналу дає можливість
швидкого та зручного продажу й
вивезення за межі країни майна, що
витребується, що унеможливить в
подальшому виконання рішення суду.

За вказаних обставин, позивач вважає за
доцільне застосувати не лише такий
спосіб забезпечення позову, як
заборона відповідачеві вчиняти певні
дії, а й заборонити іншим особам
вчиняти дії, що стосуються предмету
спору, зокрема ТОВ "Транссервіс 2008" та
ТОВ "Іллічівський зерновий
термінал".

У судовому засіданні 30.07.2014 року
представник позивача підтримав заяву
про вжиття заходів до забезпечення
позову.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення заяви про вжиття
заходів до забезпечення позову,
посилаючись на п. 7.2 Постанови Пленуму
ВГС України "Про деякі питання практики
застосування заходів забезпечення
позову" №16 від 26.12.2011 р., яким
встановлено, що за позовами про
визнання права власності (іншого
речового права) або витребування майна
арешт може бути накладений на
індивідуальне визначене майно, і
притому лише таке, що відноситься до
предмету спору.

Розглянувши заяву про вжиття заходів
до забезпечення позову, заслухавши
представників сторін та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 67 ГПК
України позов забезпечується, зокрема,
шляхом накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу,
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, види
забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно п. 3 постанови Пленуму ВГСУ № 16
від 26.12.2011 року, умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи товарно-транспортних накладних,
кукурудза, що є предметом спору, була
переміщена відповідачем на адресу ТОВ
"Транссервіс 2008", з яким, як вбачається з
матеріалів справи, ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН"
укладено договір на його зберігання.

При цьому, як встановлено судом і не
заперечується представником
відповідача, останнім було притримано
майно для забезпечення його вимог, що
виникають з договору комісії № 01-2008 від
21.07.2008 року.

Згідно ч.1 ст. 594 Цивільного кодексу
України, Кредитор, який правомірно
володіє річчю, що підлягає передачі
боржникові або особі, вказаній
боржником, у разі невиконання ним у
строк зобов'язання щодо оплати цієї
речі або відшкодування кредиторові
пов'язаних з нею витрат та інших
збитків має право притримати її у себе
до виконання боржником зобов'язання.

Приписами ч. 1 ст. 1019 цього ж кодексу
встановлено, що Комісіонер має право
для забезпечення своїх вимог за
договором комісії притримати річ, яка
має бути передана Комітентові.

При цьому, відповідно до ст. 597
Цивільного кодексу України, вимоги
Кредитора, який притримує річ у себе,
задовольняються з її вартості
відповідно до статті 591 цього Кодексу,
тобто внаслідок реалізації предмета
застави (притримання).

Таким чином, суд вважає, що оскільки
предметом спору є витребування із
чужого незаконного володіння та
зобов'язання не здійснювати перешкоди
в отриманні майна, що притримується
відповідачем, суд вважає обґрунтованим
та адекватним позовним вимогам
застосувати захід до забезпечення
позову шляхом заборони ТОВ "ТРЕЙН
УКРЕЙН" вчиняти будь-які дії, пов'язані
із задоволенням його вимог за рахунок
майна, а саме кукурудзи українського
походження врожаю 2013 року, ДСТУ 4525:2006 у
кількості 246,6 тони до вирішення спору
по суті, в тому числі здійснювати
відчуження в будь-який спосіб, а також
вчиняти будь-які дії, що можуть
призвести до втрати та/або псування
вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, суд,
розглянувши заяву про забезпечення
позову в частині заборони відповідачу -
ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" (65014, м. Одеса,
Лідерсівський бульвар, будинок 5, офіс 6,
) вчиняти певні дії,
вважає її такою, що підлягає
задоволенню у формулюванні,
викладеному вище.

Разом з тим, суд бере до уваги, що вжиття
заходів до забезпечення позову не
повинно порушувати прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

При цьому, суд вважає, що вимога
позивача в частині встановлення
заборони ТОВ "Іллічівський зерновий
термінал" та ТОВ "Транссервіс 2008"
вчиняти будь-які дії щодо переміщення,
перевезення, купівлю або відчуження в
будь-який спосіб, вчинення будь-який
дій, що можуть призвести до втрати
та/або зіпсування витребування майна,
що є предметом позову, а саме: кукурудзи
українського походження врожаю 2013
року, у кількості 246,6 тони, що
відповідає вимогам ДСТУ 4525:2006,
завантаженої у вагони №58564139, №58566993,
№95324711, №95380226, в тому числі в разі
вивантаження зазначеного майна із
вказаних вагонів на склади та/або інші
приміщення/тару, задоволенню не
підлягає, оскільки вказані заходи
можуть призвести до втручання в
господарську діяльність вказаних
товариств, що у відповідності до
приписів чинного законодавства є
неприпустимим.

Крім того, згідно ст.66 ГПК України,
господарський суд має право з власної
ініціативи вжити передбачених ст. 67
цього кодексу заходів до забезпечення
позову, зокрема накласти арешт на
майно, що належить відповідачу.

При цьому, відповідно до п. 7.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26 грудня 2011р. "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", за позовами
про визнання права власності
(іншого речового права) або
витребування майна арешт може бути
лише накладений на індивідуальне
визначене майно. В такому разі в
ухвалі про забезпечення позову мають
зазначатися ознаки, які ідентифікують
відповідне майно та відрізняють його
від іншого (однорідного чи
подібного) майна, та за
необхідності місцезнаходження майна.

Враховуючи зазначене, виходячи з
аналізу дійсних обставин справи, суд з
метою недопущення утруднення чи
унеможливлення виконання рішення суду,
у випадку задоволення позову, доходить
висновку про необхідність в якості
забезпечення позову накласти арешт на
кукурудзу українського походження
врожаю 2013 року, ДСТУ 4525:2006 в кількості
246,6 тон, що знаходиться на зберіганні у
ТОВ "Транссервіс 2008" (67840, Одеська
область, Овідіопольський район, с.
Молодіжне, вул. Залізнична, буд. 3, ).

Керуючись ст. 66, п.1,3 ч.1 ст. 67, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову задовольнити
частково.

2. Заборонити ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" (65014, м.
Одеса, Лідерсівський бульвар, будинок 5,
офіс 6, ) до вирішення
спору по суті вчиняти будь-які дії,
пов'язані із задоволенням його вимог за
рахунок майна, в тому числі здійснювати
відчуження в будь-який спосіб, а також
вчиняти будь-які дії, що можуть
призвести до втрати та/або псування
вказаного майна, а саме кукурудзи
українського походження, врожаю 2013
року, ДСТУ 4525:2006 у кількості 246,6 тони та
знаходиться на зберіганні у ТОВ
"Транссервіс 2008" (67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд.3, ).

3. Накласти арешт на кукурудзу
українського походження врожаю 2013
року, ДСТУ 4525:2006 в кількості 246,6 тони, що
знаходиться на зберіганні у ТОВ
"Транссервіс 2008" (67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд. 3, ),
за такими адресами:

- 1) 67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд.3;

- 2) Одеська область, Овідіопольський
район, смт. Овідіополь, вул.
Дзержинського, 147 "а" (Ток №2);

- 3) Одеська область, Овідіопольський
район, смт. Овідіополь, вул. Залізнична
(Ток №1).

4. В задоволенні решти заяви відмовити.

Стягувачем за ухвалою є Підприємство з
іноземними інвестиціями "СЄРНА" (01030, м.
Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21-А, 17
поверх, ).

Ухвала, згідно ч.3 ст.67 ГПК України, п.12
Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012р.
„Про судове рішення", набирає чинності
з моменту її винесення, тобто з 30.07.2014 р.

Ухвала підлягає негайному виконанню
відповідно до вимог Закону України
„Про виконавче провадження" в редакції
Закону України „Про внесення змін до
Закону України „Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" №2677-VI від
04.11.2010р.

Ухвала дійсна для пред'явлення до
виконання в строки, встановлені ст.22
Закону України "Про виконавче
провадження" - до 30.07.2015 р.

В силу ст. 124 Конституції України та ст.
115 Господарського процесуального
кодексу України ця ухвала є
обов'язковою для виконання всіма
органами, організаціями та посадовими
особами на всій території України.

Відповідно до ч. З ст. 67, ст. 106, 111-13 ГПК
України ухвалу про забезпечення позову
може бути оскаржено в апеляційному та
касаційному порядку. Оскарження ухвали
про забезпечення позову не зупиняє її
виконання.

Суддя
Зайцев Ю.О.