Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
======================
РІШЕННЯ

„28" липня 2014 р.
Справа № 927/890/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комбар»,

вул. Генерала Корчагіна, 4, м. Ніжин,
Чернігівська область, 16600

Відповідач: Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Батьківщина» ,

юридична адреса: вул. Незалежності, 51, с.
Калюжинці, Срібнянський район,
Чернігівська область, 17311

поштова адреса: вул. Боженка, буд. 102, кв.
1, м. Чернігів, 14051

Предмет спору: про стягнення
заборгованості в сумі 201536,92 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

позивач: Коростиленко Ю.О., довіреність
№ 7 від 02.04.2014р., представник

відповідач: не з'явився

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комбар» подано
позов до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Батьківщина» про
стягнення заборгованості в сумі 201536,92
грн., з яких 193984,80 грн. основного боргу,
2928,37 грн. пені за період з 14.05.2014 р. по
11.06.2014 р. включно, 4623,75 грн. відсотків за
користування чужими коштами за той же
період. Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов Договору постачання
нафтопродуктів № 3 від 02.01.2013 р.

Відповідач відзив на позов не надав,
проти позовних вимог не заперечив, у
судове засідання не з'явився,
уповноваженого представника не
направив, про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.26-27, 39-40).

Розгляд справи відкладався ухвалою
суду від 26.06.14, в якій відповідач був
попереджений про можливість надіслати
до суду поштовим зв'язком відзиву на
позов та документи в разі неявки в
судове засідання, однак, відповідач
наданими йому правами не скористався,
будь-яких документів, заяв чи клопотань
до суду не надіслав.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, неявка представника
відповідача у судове засідання та
неподання відповідачем відзиву на
позов, не є перешкодами для
розгляду справи за наявними
доказами у порядку ст. 75
Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши повноважного
представника позивача, встановивши
фактичні обставини справи, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору, господарський суд , -

в с т а н о в и в:

Між сторонами 02.01.2013 р. укладено договір
постачання нафтопродуктів № 3,
відповідно до умов якого постачальник
(позивач) зобов'язується передати у
власність покупця (відповідача), а
покупець прийняти і оплатити
нафтопродукти: бензин А-76, бензин А-80,
бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо,
масло М10Г2к, надалі - «Товар» відповідно
до умов договору і додаткових угод до
нього (в разі їх підписання), які є
невід'ємною частиною цього договору.
Номенклатура, кількість, ціна за товар
визначаються сторонами у видатковій
документації. Одиниця виміру кількості
товару - літр, кілограм, тонна. Загальна
вартість і кількість товару, що
поставляється за даною угодою,
визначається згідно видаткових
накладних.(п.п. 1.1.-1.5. договору).

Товар відпускається на умовах EXW -
вивезення/самовивезення з нафтобази
постачальника впродовж 3 (трьох)
робочих днів, після підписання
видаткових накладних, якщо інше не
вказане в додаткових угодах до
договору. Відпуск товару
постачальником робиться тільки за
наявності оригіналу належним чином
оформленого доручення на отримання
товару (Форма № м-2), або при
підтвердженні отримання товару
печаткою покупця в видатковій
накладній на відпуск товару. При
доставці товару за рахунок покупця
право власності на товар переходить до
покупця з моменту виходу бензовозу з
території нафтобази, що
підтверджується відповідними
видатковими і товарно - транспортними
документами. Якщо доставка товару
здійснюється постачальником - право
власності на товар переходить до
покупця з моменту зливу товару в
резервуар, а також оформлення і
підписання сторонами відповідної
видаткової і товарно - транспортної
документації (п.п. 2.1, 2.3, 2.5 договору).

Ціна, кількість і асортимент кожної
окремої партії товару заздалегідь
узгоджується сторонами, з наступним
відображенням в рахунку - фактурі на
оплату. Ціна також вказується в
накладних, які є невід'ємною частиною
договору. Покупець здійснює оплату
вартості товару на підставі рахунків -
фактур, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника на протязі 1
банківського дня після отримання
товару. Оплата товару здійснюється в
національній валюті України - гривні,
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника, на підставі
виставленого постачальником рахунку і
згідно з умовами цього договору і
додаткових угод до нього. Датою
здійснення оплати товару вважається
дата зарахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника. При
здійсненні платежів за даним
договором, покупець в обов'язковому
порядку вказує в графі «призначення
платежу» платіжного доручення, номер і
дату рахунку - фактури, який
виставлений на оплату тієї партії
товару, яка підлягає оплаті, а також і
дату цього договору постачання та
додаткової угоди (в разі її підписання),
що є невід'ємною частиною договору. У
разі порушення цієї вимоги покупцем,
постачальник має право зарахувати
здійснений платіж в рахунок оплати
будь - якої з поставлених партій товару
на власний розсуд ( п.п. 3.1.,3.2.,3.3.,3.4.,3.7
договору).

Пунктом 4.1. договору сторони
встановили, що покупець приймає товар
по кількості і якості відповідно до
інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
і обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і в організаціях
України, затвердженою спільним наказом
Держнафтогазпрому, Міністерства
економіки, Міністерства транспорту,
Держкомстандарту і Держкомстату
України № 281/171/578/155 від 20.05.08 р.
зареєстровано 02.09.08р. за № 805/15496 (далі -
Інструкція) відповідно до чинного
законодавства України, а також за
умовами цього договору і додаткових
угод до нього.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

На виконання умов договору позивачем,
відповідно до видаткової накладної №
341 від 13.05.2014 р. (а.с. 17) поставлено, а
відповідачем в особі Филь С.О., що діяв
на підставі довіреності № 40 від 08.05.2014
р.(а.с. 18), отримано товар на загальну
суму 343984,80 грн. (а.с. 17). Позивачем був
виставлений рахунок - фактура № 2 від
13.05.2014р. (а.с. 16) на оплату вартості
поставленого товару.

13.05.2014 р. відповідач здійснив попередню
оплату за поставлений товар на суму
150000,00 грн., що підтверджується
банківською випискою по рахунку
позивача (а.с.33-34).

Кінцевий строк оплати за поставлений
товар настав 14.05.2014 р. року у
відповідності до п. 3.2 договору.

Таким чином, сума основної
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 193984,80 грн. На
момент винесення рішення по справі
відповідач наявну заборгованість не
погасив, доказів сплати не надав.

Заборгованість відповідача за
поставлений товар в сумі 193984,80 грн.
також підтверджується актом звірки
розрахунків за період з 01.05.2014р. по
21.05.2014р., що підписаний та скріплений
печатками обох сторін (а.с. 19).

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу в сумі 193984,80
грн. є правомірними, підтверджуються
матеріалами справи, та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором,
або законом, у тому числі сплата
неустойки (штрафу, пені) та
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності є вчинене учасником
господарських відносин
правопорушення у сфері господарювання.
Аналогічні положення містить стаття 610
Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у
разі неоплати, або несвоєчасної плати
за товар покупець повинен виплатити
постачальникові пеню, яка
нараховується за кожен день
прострочення з розрахунку подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла на
момент такого прострочення від суми не
сплаченого в строк товару.

Згідно п. 5.3 договору, якщо покупець не
розрахувався за отриманий товар на
протязі одного банківського дня з
моменту отримання, то окрім пені,
передбаченої в п. 5.2. цього договору,
покупець зобов'язаний сплатити
постачальникові за порушення грошових
зобов'язань суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення оплати товару та
проценти за користування чужими
грошовими коштами, в порядку виконання
вимог ст. 536 Цивільного кодексу України,
а саме: проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 30% річних,
які нараховуються на суму
заборгованості покупця за кожен день
прострочення оплати, починаючи з
другого календарного дня після
отримання товару, на протязі всього
періоду користування грошовими
коштами, які підлягають оплаті
постачальникові.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Відповідно ст. 536 Цивільного кодексу
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 2928,37 грн. пені за період з
14.05.2014 р. по 11.06.2014 р., включно, та 4623,75
грн. відсотків за користування чужими
коштами за той же період.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши розрахунок позивача (а.с.21)
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог в частині
стягнення пені в сумі 2827,39 грн. та
відсотків за користування чужими
коштами в сумі 4464,31 грн., в зв'язку з
невірним визначенням позивачем строку
прострочки оплати вартості
поставленого товару, що настав 15.05.2014 р.,
замість 14.05.2014 р. у відповідності до п. 3.2
договору та з урахуванням вимог ст. 253
Цивільного кодексу України, згідно
якої перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторони
пропорційно задоволеним вимогам
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, таким
чином з відповідача підлягає стягненню
4025,50 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Батьківщина» (17311,
Чернігівська область, Срібнянський
район, с. Калюжинці, вул. Незалежності,
б. 51, , з будь - якого
рахунку виявленого державним
виконавцем) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комбар»
(16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул.
Генерала Корчагіна, 4, п/р 260049057 в ЧОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» м. Чернігів,
МФО 353348, ) - 193984,80 грн.
боргу, 2827,39 грн. пені, 4464,31 відсотків за
користування чужими коштами, 4025,50 грн.
судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
І.Г.Мурашко

.