ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.
Справа № 921/370/14-г/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Давид Л.Л.

Суддів
Гриців В.М.

Данко Л.С.

при секретарі
Кіт М.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Добробут»
№124 від 23.05.2014 р.

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014 року

у справі №921/370/14-г/13(суддя - Стопник С.Г.)

за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Злагода-В»,
м. Тернопіль

до відповідачів:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Добробут», м. Тернопіль

- Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області, м.
Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Тернопільська
міська рада, м. Тернопіль

про скасування державної реєстрації
Декларації №ТП-26 про готовність
об'єкта до експлуатації - будівництво
6-ти квартирного житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгово-офісного центру по пр.
С.Бандери, в м. Тернополі

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача-1: Смакоуз В.Г. -
директор, П»ятковська І. - представник;

від відповідача-2: Осядач В.Б. -
представник (довіреність від 25.03.2014 р.
№01-15/660);

від третьої особи: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014 року
позовні вимоги задоволено, скасовано
державну реєстрацію Декларації
№ТП-23 про готовність об'єкта до
експлуатації - будівництво 6-ти
квартирного житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгово-офісного центру по пр.
С.Бандери, в м. Тернополі. Скасовано
заходи до забезпечення позову, вжиті
відповідно до ухвали суду від 18.04.2014
року у даній справі.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що згідно тексту
Декларації до неї внесено інформацію
про наявність права користування
земельною ділянкою, на якій
здійснювалось будівництво об'єкта, яке
фактично у замовника відсутнє у зв'язку
із відсутністю виділеної під
будівництво земельної ділянки. Також
суд першої інстанції зробив висновок,
що реєстрація Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації -
будівництво 6-ти квартирного житлового
будинку з вбудовано-прибудованими
приміщеннями торгово-офісного центру
по пр. С.Бандери, в м Тернополі
перешкоджає позивачу в оформленні
права користування земельною ділянкою.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Добробут» звернулося до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою №124 від 23.05.2014 року,
в якій просить скасувати рішення
господарського суду Тернопільської
області від 16.05.2014 року у справі
№921/370/14-г/13 та прийняти нове, яким
припинити провадження у даній справі в
частині позовних вимог до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області; в
частині вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Добробут» (далі - апелянт, скаржник,
ТОВ «Компанія «Добробут») у
задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає, що за суб'єктним
складом сторін та предметом спору дана
справа підлягає розгляду
адміністративними судами у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства, а тому
провадження у цій справі підлягає
припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України. також скаржник зазначає, що
реалізувати вимогу про скасування
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації може лише Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області,
через що ТОВ «Компанія «Добробут» є
неналежним відповідачем. Окрім цього,
скаржник зазначає, що в матеріалах
справи відсутня відмова державного
реєстратора Реєстраційної служби
Тернопільського управління юстиції у
державній реєстрації за ОСББ
«Злагода-В» речових прав на земельну
ділянку; відсутні докази відмови в
розробленні для позивача документації
із землеустрою. Відтак, реєстрація
Декларації №ТП-26 про готовність
об'єкта до експлуатації не створює
жодних перешкод в оформленні ОСББ
«Злагода-В» речових прав на земельну
ділянку. ТОВ «Компанія «Добробут»
вважає необґрунтованими посилання
позивача на ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК
України, адже у власність ОСББ
«Злагода-В» не перейшов житловий
будинок з вбудовано-прибудованими
приміщеннями, стосовно якого здійснена
реєстрація Декларації №ТП-26.
Також апелянт зазначає, що земельна
ділянка, на якій здійснюється
будівництво не входить в межі
земельної ділянки, на якій
розташований багатоквартирний
житловий будинок, що обслуговується
ОСББ «Злагода-В».

Інспекція
державного-архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області у
відзиві на апеляційну скаргу вважає
рішення місцевого господарського суду
таким, що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та просить його скасувати, з огляду на
те, що реєстрація декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
підтверджує відповідність збудованого
об'єкта вимогам державних будівельних
норм, стандартів і правил та проектним
рішенням і не свідчить про здобуття
права на забудову земельної ділянки.
Також вказує, що питання скасування
реєстрації декларації відноситься до
повноважень органів Державного
архітектурно-будівельного контролю, а
відтак, в частині вимог до інспекції
спір мав бути припинений. Також
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області вказує, що
ніяка юридична особа не наділена
повноваженнями щодо вирішення питання
про скасування декларації.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року
прийнято до провадження апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Добробут»
№124 від 23.05.2014 року та справу за
№921/370/14-г/13 призначено до розгляду на
16.06.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 року
розгляд справи відкладено на 14.07.2014 р.
за клопотанням усіх учасників судового
процесу (а.с.125, 126, 129, 133).

В судове засідання 14.07.2014 р. з»явились
лише представши Апелянта та
Відповідача 2, які підтримали
апеляційну скаргу.

В зв»язку з неявкою представників
Позивача та третьої особи ухвалою суду
від 14.07.2014р. розгляд справи відкладено в
судове засідання на 28.07.2014 р.

28.07.2014 р. з»явилися представники
Відповідача, які підтримали свої
доводи, викладені в попередньому
судовому засіданні.

Позивач та третя особа участі
уповноважених представників в судове
засідання 28.07.2014 р. не забезпечила,
причин неявки не повідомили, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи ухвалою
суду від 14.07.2014 р.

Станом на 28.07.2014 р. клопотань про
відкладення розгляду справи не
поступало.

Враховуючи те, що Позивач та третя
особа належним чином були повідомлені
про час та місце розгляду справи, однак
не скористалися, наданим їм ст. 22 ГПК
України правом брати участь в судовому
засіданні та не заявляли клопотань про
відкладення такого, судова колегія
прийшла до висновку про можливість
розгляду справи за наявними у ній
матеріалами згідно вимог ст. 75 ГПК
України.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою та відзивом на
неї, оцінивши зібрані у них докази,
колегія суддів прийшла до висновку про
часткову обґрунтованість доводів
апеляційної скарги та невідповідність
рішення місцевого господарського суду
нормам матеріального та
процесуального права, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного спору є скасування
державної реєстрації Декларації
№ТП-26 про готовність об'єкта
експлуатації - будівництво 6-ти
квартирного житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгово-офісного центру по пр.
С.Бандери, в м. Тернополі.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
місцеві господарські суди розглядають
справи, що виникають із господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Положеннями ч.1 ст.1 ГПК України
передбачено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з п.1 ч.1 ст.12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім, зокрема, спорів, що
виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; відсутність у законі норми,
що прямо передбачала б вирішення
такого спору судом іншої юрисдикції
(п.3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам»).

Таким чином, господарським судам
підвідомчі справи, коли склад
учасників спору відповідає ст.1 ГПК
України, а правовідносини, щодо яких
виник спір, носять господарський
характер.

У відповідності до п.п.1, 2 ст.3 ГК
України, під господарською діяльністю
у цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. До сфери господарських
відносин включаються також
організаційно-господарські відносини,
під якими розуміються відносини, що
складаються між суб'єктами
організаційно-господарських
повноважень у процесі управління
господарською діяльністю.

Натомість, ч.1 ст.17 КАС України визначає
перелік спорів, на які поширюється
компетенція адміністративних судів, а
саме: спори фізичних чи юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень,а
також спори, які виникають з приводу
укладання та виконання
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом; спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи
референдуму.

Державний архітектурно - будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами у сфері
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт та ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
будівництва, у відповідності до вимог
Постанови КМ України від 23.05.2011, № 553
"Про затвердження Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю".

При цьому, відповідно до Указу
Президента № 439/2011 від 08.04.2011р., "Про
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України", Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

За змістом частини 1 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію
(повернення) декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, видачу
(відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів. (ч. 4 ст.
39 вказаного закону).

Згідно з ч. 6 ст. 39 згаданого вище
закону, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України №461 від 13.04.2011 року,
пунктом 17 якого передбачено, що
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності". Декларація
приймається в дозвільному центрі за
місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію
декларації здійснює Інспекція за
місцезнаходженням об'єкта на
безоплатній основі.

Відповідно до п. 18 Порядку, замовник
(його уповноважена особа) подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення до Інспекції
два примірники декларації за формою
згідно з додатком 1.

Замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації (п. 19 Порядку).

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію (п. 20 Порядку).

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації (п. 21
Порядку).

У відповідності до вимог ст. 101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

При перегляді рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, судова колегія керувалась
наступним.

Згідно ст.. 129 Конституції України ,
основними засадами судочинства,
зокрема, є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом;
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до вимог ст.. 15 ГПК
України , кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Одним із способів захисту
такого права є визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади , органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб (п.10 ч. 2 ст. 16
ЦК України).

В даному випадку Позивач звернувся в
господарський суд з позовом про
скасування проведеної Інспекцією
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області державної
реєстрації Декларації ТП-26 про
готовність об»єкта до експлуатації -
будівництво 6-ти квартирного житлового
будинку з вбудованими приміщеннями
торгово - офісного центру по пр.
Ст.Бандери, у м. Тернополі наданої ТзОВ
«Добробут».

Поданий у справі позов стосується лише
скасування реєстрації декларації, при
цьому не ставиться під сумнів
правомірність дій службових осіб
Держархбудінспекції.

Судова колегія не погоджується з
доводами Скаржника про те, що справа не
підсудна господарським судам, з огляду
на те, що до владних повноважень
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області
відноситься і реєстрація Декларації
про готовність об»єкта до
експлуатації. У разі вчинення
Інспекцією архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області
такої дії, зацікавлена особа вправі
подати позов за правилами КАС України
про визнання неправомірними дій
службових осіб та скасування
проведеної реєстрації.

Реєстрація може бути визнана
неправомірною лише як дія (з оцінки її
правомірності) органу з владними
повноваженнями (до яких належить і
Інспекція архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області) і
які не відповідають встановленим при
її реєстрації вимогам, зокрема
Постанові КМУкраїни №461 від 13.04.2011 р.

В даному ж випадку Позивачем
оспорюється факт готовності об»єкта до
експлуатації, який, на його думку,
порушує право ОСББ "Злагода-В" як
землекористувача, а тому судова
колегія не погоджується з доводами
Апелянта про те, що даний спір не
підсудний господарським судам.

Задовольняючи заявлений ОСББ
«Злагода-В» позов, та скасовуючи
державну реєстрацію Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, що
проведена 14.11.2013р., суд першої інстанції
виходив з того, що забудовником (ТзОВ
«Компанія «Добробуд») до оспорюваної
Декларації внесено недостовірну
інформацію про наявність права
користування земельною ділянкою, на
якій здійснювалось будівництво
об'єкта, яке фактично у останнього
відсутнє за відсутності у ТзОВ
"Компанія Добробуд" виділеної під
будівництво нового об'єкту у
передбаченому чинним законодавством
порядку земельної ділянки, площею 223 кв.
м., яка закріплена за 35-квартирним
будинком, який перебуває на балансі
ОСББ "Злагода-В", та оскільки вказаний у
Декларації договір оренди земельної
ділянки від 09 жовтня 2003р. визнаний
судом недійсним (в редакції змін,
внесених договором про внесення змін
до договору оренди від 03.04.2007р.). При
цьому, суд першої інстанції зазначає,
що про факт відсутності у ТзОВ
"Компанія Добробуд" права користування
земельною ділянкою під нове
будівництво, наявність спору щодо
земельної ділянки, на якій здійснено
будівництво, Інспекція була обізнана,
оскільки виступала учасником судового
процесу у справі №921/498/13-г/13 за позовом
ОСББ "Злагода-В" до відповідачів: ТОВ
"Компанія Добробуд" та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Тернопільської міської ради, про
скасування державної реєстрації
Декларації про початок виконання
будівельних робіт з будівництва 6-ти
квартирного житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгово-офісного центру по проспекту С.
Бандери у м. Тернополі від 19.12.2011р.
Рішенням господарського суду у даній
справі позов задоволено, яке, однак, не
набрало чинності у зв'язку із
оскарженням його в апеляційному
порядку. Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
24.07.2013р. зупинено провадження у справі
№ 921/498/13-г/13 до вирішення господарським
судом Тернопільської області справи
№4/48/5022-411/2012 по перегляду рішення за
нововиявленими обставинами та
набрання законної сили рішенням
Тернопільського окружного
адміністративного суду у справі
№819/249/13-а.

За даних обставин справи, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
реєстрація Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації - будівництво
6-ти квартирного житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгово-офісного центру по пр.
С.Бандери в м. Тернополі, подана ТзОВ
"Компанія "Добробуд", підлягає
скасуванню, оскільки дії відповідача-2
по проведенню реєстрації не
узгоджуються з наведеними вимогами
законодавства та перешкоджають
позивачу в оформленні права
користування земельною ділянкою, право
на яке у нього виникло в силу закону.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

З матеріалів та дійсних обставин
справи вбачається, що оспорювані
позивачем дії щодо державної
реєстрації Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ТП 26
відповідачем-2 були вчинені 14.11.2013р.

З наявної в матеріалах справи
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р. у
справі №4/48/5022-411/2012 у зв'язку з
переглядом рішення господарського
суду Тернопільської області від
31.07.2012р. у справі №4/48/5022-411/2012 за
нововиявленими обставинами
вбачається, що згаданою постановою
скасовано рішення господарського суду
Тернопільської області від 31.07.2012р. у
справі №4/48/5022-411/2012, в позові ОСББ
«Злагода-В» відмовлено. При цьому,
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р. у
справі №4/48/5022-411/2012 встановлено факт
відсутності підстав для визнання за
позивачем права користування
земельною ділянкою площею 4300 кв. м.,
відведеною рішенням Тернопільської
міської ради від 27.12.2002р. № 4/5/103 під
будівництво 35-ти квартирного житлового
будинку по проспекту С. Бандери. Крім
цього встановлено, що оскільки в
позивача відсутні права на спірну
земельну ділянку площею 223 кв. м. чи
будь-які охоронювані законом інтереси
щодо вказаної ділянки чи майна, яке
споруджувалось ТзОВ «Компанія
«Добробуд» на спірній ділянці, а
наявність будь-яких інших прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача, які б порушувались
оспорюваними правочином та рішенням
міськвиконкому, позивачем не доведена
та матеріалами справи не підтверджена,
тому відсутні підстави для задоволення
позову в частині визнання недійсним
оспорюваних договору оренди та рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради.

Таким чином, станом на момент
проведення відповідачем-2 державної
реєстрації Декларації, тобто, станом на
14.11.2013р., не було обставин, котрі б
засвідчували відсутність у
забудовника (ТзОВ «Компанія
«Добробуд») права користування
земельною ділянкою, на якій здійснена
забудова, а отже, інформація, що була
внесена у вказану Декларацію,
відповідала дійсності.

Тому державна реєстрація
відповідачем-2 Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації -
будівництва 6-ти квартирного житлового
будинку з вбудовано-прибудованими
приміщеннями торгово-офісного центру
по проспекту С.Бандери у м. Тернополі
(код об'єкта згідно з державним
класифікатором будівель 1122.1, категорія
складності ІІ) станом на 14.11.2013р.
проведена у відповідності до приписів
ст. 39 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", а також до
приписів п.п. 17-21 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р.
№461. Крім цього, державна реєстрація
03.01.2012р. Декларації про початок
виконання будівельних робіт з
будівництва 6-ти квартирного житлового
будинку з вбудовано-прибудованими
приміщеннями торгово-офісного центру
по проспекту С. Бандери у м. Тернополі
№ТП 5, станом на момент введення
об'єкта в експлуатацію також була
чинна, оскільки рішення господарського
суду від 20.06.2013р. у справі №921/498/13-г/13,
яким скасовано державну реєстрацію
цієї Декларації не набрало законної
сили, так як ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
24.07.2013р. зупинено провадження у справі
№921/498/13-г/13.

Висновок місцевого господарського
суду про те, що право ОСББ «Злагода-В»
на земельну ділянку, виділену згідно
рішення Тернопільської міської ради за
№4/5/103 від 27.12.2002р. під будівництво
35-квартирного будинку з
гаражами-стоянками, (ч. 3 ст. 35 ГПК
України), судова колегія вважає таким,
що зроблений без врахування усіх
обставин справи.

Так, ст. 385 ЦК України врегульовує
загальне поняття об'єднання
співвласників житлових будинків,
квартир, де передбачено, що власники
квартир для забезпечення експлуатації
багатоквартирного житлового будинку,
користування квартирами та спільним
майном житлового будинку можуть
створювати об'єднання власників
квартир (житла). Таке об'єднання може
бути створено також власниками
житлових будинків (ч. 1). Об'єднання
власників квартир, житлових будинків є
юридичною особою, яка створюється та
діє відповідно до статуту та закону (ч. 2
ст. 385 ЦК України).

Статтею 11 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
врегульовано питання утримання
житлового комплексу на балансі, де
вказано, що об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку вправі
отримати на баланс земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку,
котра останньому може передаватись у
складі житлового комплексу, однак у
випадку, якщо про це зазначено у
відповідному акті приймання-передачі
житлового комплексу, згідно форми,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.01.2002р. №1521 «Про
затвердження Порядку передачі
житлового комплексу або його частини з
балансу на баланс».

Частиною першою ст. 42 ЗК України
передбачено, що земельні ділянки, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками. Розміри та
конфігурація земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначаються на підставі відповідної
землевпорядної документації (ч. 4 ст. 42
ЗК України).

Колегія суддів відзначає, що
постановою Вищого господарського суду
України від 11.03.2014р. у справі
№4/48/5022-411/2012 скасовано постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р. у
справі №4/48/5022-411/2012, рішення
господарського суду Тернопільської
області від 31.07.2012р. у справі
№4/48/5022-411/2012 залишено без змін.

Задовольняючи заявлену у справі
№4/48/5022-411/2012 позовну вимогу ОСББ
«Злагода-В» про визнання за позивачем
права землекористування земельною
ділянкою площею 4300 кв. м., відведеною
рішенням Тернопільської міської ради
від 27.12.2002р. №4/5/103 під розташування 35-ти
квартирного житлового будинку з
гаражами - стоянками, господарський суд
виходив з того, що земельна ділянка,
площею 223 кв. м., що знаходиться за
адресою м. Тернопіль, пр. С. Бандери, 81 а,
закріплена за 35-квартирним будинком,
який перебуває на балансі ОСББ
"Злагода-В". Тому, право на користування
вказаною земельною ділянкою у ОСББ
«Злагода-В» виникло на підставі закону.
Саме з таких мотивів суд першої
інстанції захистив порушене право ОСББ
«Злагода-В». При цьому, враховуючи
вищевикладене, застосовуючи ч.3 ст. 35
ГПК України, суд першої інстанції
відхилив покликання відповідача-1 на
обставини, встановлені Львівським
апеляційним адміністративним судом
при перевірці законності постанови
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 04.06.2013р. у
справі №2а-819/249/13а за позовом ТОВ
"Добробуд" до ОСББ "Злагода-В" про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії та скасування
рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України (в
редакції змін від 17.04.2014р., що набули
чинності 08.05.2014р.), обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Для спростування преюдиційних
обставин, передбачених частиною
третьою статті 35 ГПК України, учасник
господарського процесу, який ці
обставини заперечує, повинен подати
суду належні та допустимі докази. Ці
докази повинні бути оцінені судом, що
розглядає справу, у загальному порядку
за правилами статті 43 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2014р. у
справі №9251/13, залишеною в силі ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 05.06.2014р. у справі №К/800/14478/14,
скасовано постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
04.06.2013р. у справі №2а-819/249/13а в частині
заявлених позовних вимог позивача до
ОСББ «Злагода-В» про визнання
протиправними дій по представленню на
розгляд Тернопільської міської ради
документів з метою оформлення права
користування земельною ділянкою, а
провадження в справі в частині цих
вимог закрито, в решті вказану
постанову суду першої інстанції
залишено без змін. При цьому,
адміністративним судом встановлено,
що:

- ОСББ «Злагода-В» не є належним
балансоутримувачем житлового будинку
з гаражами-стоянками по пр. С. Бандери, 81
а в м. Тернополі в силу відсутності
належного та допустимого доказу в
підтвердження передачі від позивача на
баланс ОСББ «Злагода-В» вказаного
майна - відсутності акту
приймання-передачі, складеного по
формі, затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від 11.01.2002р.
№1521 «Про затвердження Порядку
передачі житлового комплексу або його
частини з балансу на баланс»;

- Оскільки ОСББ «Злагода-В» не є
власником новозбудованого будинку,
положення ст. 120 ЗК України в спірних
правовідносинах не застосовуються;

- Не встановлено відмови ТІЗ
«Добробуд», а також його
правонаступника від користування
земельною ділянкою за договором оренди
площею 4077 кв. м. на користь СК «Злагода»
чи ОСББ «Злагода-В», оскільки вилучення
з користування ТзОВ «Компанія
«Добробуд» земельної ділянки площею 4077
кв. м. відбулось з порушенням ч. 9 ст. 123
ЗК України (без фактичного вилучення
земельної ділянки) на підставі
документа, що не відповідає положенням
ч. 2 ст. 207 ЦК України (не відповідність
по формі).

Вказані вище обставини призвели до
скасування оскаржуваних рішень
Тернопільської міської ради щодо
надання ОСББ «Злагода-В» в
користування земельної ділянки для
обслуговування 35-ти квартирного
житлового будинку з гаражами-стоянками
по пр. С. Бандери, 81 а (як прибудинкової
території) площею 5080 кв. м., з яких 4077 кв.
м. - орендована ТзОВ «Компанія
«Добробуд» та є складовою земельної
ділянки площею 4300 кв. м. (на 223 кв. м.,
яких здійснюється спірне будівництво).

З огляду на те, що у адміністративній
справі встановлено факт, що ОСББ
«Злагода-В» не є належним
балансоутримувачем 35-ти квартирного
житлового будинку та скасовано рішення
органу місцевого самоврядування про
надання дозволу на оформлення права
користування земельною ділянкою для
обслуговування цього будинку, колегія
апеляційного господарського суду
вважає помилковим неврахування
вказаних обставин судом першої
інстанції при прийнятті рішення,
оскільки відповідність цих судових
рішень у адміністративній справі
вимогам законодавства України
встановлено Вищим адміністративним
судом України, про що свідчить ухвала
від 05.06.2014р. у справі №К/800/14478/14.

Наведеним вище спростовується
висновок суду першої інстанції про
факт належності ОСББ «Злагода-В»
земельної ділянки, площею 223 кв. м.,
закріпленої за 35-квартирним будинком, а
також те, що вказаний житловий будинок
перебуває на балансі ОСББ "Злагода-В».

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України,
формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру. Сформовані
земельні ділянки підлягають державній
реєстрації у Державному земельному
кадастрі (ч. 3 ст. 79-1 ЗК України).
Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера (ч. 4 ст. 79-1 ЗК
України). Згідно ч. 8 ст. 24 Закону України
«Про державний земельний кадастр», на
підтвердження державної реєстрації
земельної ділянки заявнику безоплатно
видається витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, який містить всі відомості про
земельну ділянку, внесені до
Поземельної книги. Складовою частиною
витягу є кадастровий план земельної
ділянки.

Частиною 9 ст. 79-1 ЗК України
врегульовано, що земельна ділянка може
бути об'єктом цивільних прав виключно з
моменту її формування (крім випадків
суборенди, сервітуту щодо частин
земельних ділянок) та державної
реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки здійснюється після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі (ч. 10 ст. 79-1 ЗК України).
Реєстрація речових прав на земельну
ділянку здійснюється у порядку,
визначеному Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.ст. 5,
15 ), та Порядком державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
(п.п. 4, 35, 37, 43, 44), затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013р. №868.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

З наявних у матеріалах справи
інформаційних довідок з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо суб'єкта - ОСББ «Злагода-В» () станом на 23.07.2014р. (індексні
номери інформаційних довідок - 24590914,
24590903,24590922), в тому числі і станом на
момент винесення оскаржуваного
рішення суду першої інстанції, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відомості відсутні
(а.с.145-148).

Аналогічно, згідно інформаційних
довідок з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно щодо об'єкта
нерухомого майна - земельної ділянки,
що знаходиться за адресою: м. Тернопіль,
пр. С. Бандери, 81 а, станом на 23.07.2014р.
(індексний номер інформаційної довідки
- 24590888), в тому числі і станом на момент
винесення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості відсутні (а.с.145-148).

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав;
а відповідно до ст. 126 ЗК України, право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

У відповідності до ч. 1 ст. 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень. Відповідно
до приписів ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З наведеного вбачається, що у ОСББ
«Злагода-В» відсутні документи,
передбачені ст. 126 ЗК України, лише які,
згідно ст. 34 ГПК України, є належними та
допустимими доказами у справі, що
підтверджують право на спірну земельну
ділянку.

Отже, матеріалами справи
спростовується висновок суду першої
інстанції про те, що фактом проведення
відповідачем-2 державної реєстрації
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 26 14.11.2013р.
чиняться позивачу перешкоди в
оформленні права користування
земельною ділянкою, оскільки право цю
земельну ділянку у позивача в силу
закону не виникло.

Колегія суддів зазначає, що державна
реєстрація Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації підтверджує
відповідність збудованого об'єкта
вимогам державних будівельних норм,
стандартів і правил та проектним
рішенням, однак жодним чином не
свідчить про набуття права на забудову
земельної ділянки. Матеріалами справи
не підтверджено, а позивачем належним
чином не доведено наявності у
останнього речового права на спірний
об'єкт будівництва, державною
реєстрацію Декларації про готовність
якого до експлуатації, порушуються
законні права чи інтереси позивача.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК
України, ст. 1 ГПК України, суд захищає
лише порушене право особи, наявність
якого у ОСББ «Злагода-В» спірними
обставинами справи не встановлена.

З матеріалів справи апеляційним
господарським судом також встановлено,
що станом на момент вирішення даного
спору по суті земельна ділянка площею
0,0382 га (куди входить спірна земельна
ділянка 230 кв. м.), що знаходиться за
адресою м. Тернопіль, пр. С. Бандери, 87,
надана Тернопільською міською радою у
користування Обслуговуючому
кооперативу «Злагода-Б» на підставі
договору оренди землі від 07.05.2014р.
терміном до 25.04.2019р. Факт державної
реєстрації права оренди ОК «Злагода-Б»
підтверджується наявним у справі
Витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обтяжень серії ЕЕА №531739 від
15.05.2014р., індексний номер витягу 21685350.

Враховуючи наведене, судова колегія
погоджується з доводами апеляційної
скарги про неповне встановлення всіх
обставин справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими, про неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014р. у
справі №921/370/14-г/13 на підставі ст. 104 ГПК
України, однак враховуючи , що вимоги
Апелянта про припинення провадження у
справі щодо вимог до Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області судова колегія
визнала необґрунтованими, апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору за
розгляд справи місцевим господарським
судом та перегляд рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, у відповідності до ч.2 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського
процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський
суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Добробут» №124 від 23.05.2014 р. - задоволити
частково.

2. Пункти 1 та 2 рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 16.05.2014р. у справі №921/370/14-г/13
скасувати та прийняти нове рішення в
цій частині.

В задоволенні позовних вимог
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Злагода-В»
м. Тернопіль до відповідачів - ТзОВ
«Компанія Добробут», м. Тернопіль та
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області, м.
Тернопіль за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Тернопільської міської
ради про скасування державної
реєстрації Декларації №ТП-26 про
готовність об»єкта до експлуатації -
будівництво 6-ти квартирного житлового
будинку з вбудовано-прибудованими
приміщеннями торгового-офісного
центру по пр. С.Бандери в м. Тернополі
відмовити.

Пункт 3 рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014 р. у
справі №921/370/14-г-13 залишити без змін.

3. Достягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Добробуд» (46001, м. Тернопіль, вул.
Микулинецька, 3 а/ каб. 101, ) в доход Державного бюджету
України (ГУДКСУ, МФО 825014, отримувач:
ГУДКСУ у Личаківському районі м.
Львова, , рахунок
2006) - 303,50 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Злагода-В» (46000, м. Тернопіль,
пр. С. Бандери, 81 а, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Добробуд»
(46001, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 3 а/
каб. 101, ) - 913,50 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

5. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

6. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

7. Справу №921/370/14-г/13 повернути
господарському суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови складено та
підписано 01.08.2014 р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Гриців В.М.