ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.14р. Справа № 904/3055/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства " Банк Форум", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна група
"Трансстройінвест", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Континенталь-Енерго", м.
Дніпропетровськ

про звернення стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки № 0246-І від
21.09.2007р.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Тернова І.В., дов. № 10/03-06
від 10.07.14р.;

від відповідача: Носова В.І., дов. № 36
від 05.09.13р.;

від третьої особи: Шевцов Є.В., посв. № 108
від 04.02.13р. - арбітражний керуючий

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство " Банк
Форум" звернулося до господарського
суду з позовом, в якому просить:

- в рахунок погашення заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Континенталь-Енерго"
перед Публічним акціонерним
товариством "Банк Форум" за кредитним
договором № 0246/07/05-KL від 21.09.2007р. у сумі 28
612 365 гри. 00 коп. звернути стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки №
0246-1 від 21.09.2007р., посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстровано в реєстрі за № 2784, на
нерухоме майно: комплекс будівель та
споруд, що знаходиться в м.
Дніпропетровськ, вул. Обручева, 17 та
складається з: адміністративна будівля
літ. А-2, А'-2, А"-1, А"'-2, АІV-1, загальною
площею 1307,9 кв.м., ґанок літ. а, приямки
літ. а', а2; гараж літ. Е, гараж літ. И,
будівля охорони літ. Г, прохідна літ. Д-1,
загальною площею 5,3 кв.м., ґанок літ. д,
огорожі № 1, 2, 4, підпірні стінки № З, 11,
ворота з хвірткою №5, хвіртка №6, ворота
№7, сходи № 8-10, 12, мостіння І., що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна група
"ТрансстройІнвест" на підставі
договору купівлі продажу нерухомого
майна від 16.01.2013р.;

- встановити спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною, визначеною у виконавчому
провадженні суб'єктом оціночної
діяльності відповідно до чинного
законодавства України.

Справа розглядається за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Континенталь-Енерго".

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Континенталь-Енерго" зобов'язань за
кредитним договором № 0246/07/05-KL від
21.09.2007р., у зв'язку з чим, із посиланням
на приписи частин 1 та 2 ст. 23 Закону
України „Про іпотеку", вимагає
звернення стягнення кредитної
заборгованості на предмет
забезпечувальної угоди - іпотечного
договору № 0246-1 від 21.09.2007р., що належить
відповідачу на підставі договору
купівлі продажу нерухомого майна від
16.01.2013р.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у
відзиві на позов зазначив, що ТОВ «ІГ
«Трансстройінвест» набуло право
власності на спірне нерухоме майно за
результатами публічних торгів з
продажу об'єктів нерухомого майна
підприємства банкрута ТОВ
«Континенталь-Енерго» в межах
ліквідаційної процедури. Вважає
посилання позивача на положення ст. 23
Закону України „Про іпотеку"
неналежним, оскільки відчуження майна,
переданого в іпотеку, під час
проведення ліквідаційної процедури
боржника, здійснюється в порядку,
визначеному Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
спеціальні норми якого мають пріоритет
у застосуванні перед нормами інших
нормативно-правових актів до
правовідносин за участю суб'єкта, до
якого застосовується процедура
банкрутства. Вказує, що в силу приписів
ст. 23 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» обтяження
спірного майна іпотекою було припинено
з моменту визнання ТОВ
«Континенталь-Енерго» банкрутом
згідно з постановою господарського
суду Дніпропетровської області від
01.03.2012р. у справі № Б24/11-10, тобто, мало
місце припинення іпотеки в силу закону
(ст. 593 Цивільного кодексу України, ст. 17
Закону України «Про іпотеку»). Таким
чином, відповідач вважає, що процедура
набуття ним оспорюваного майна
повністю відповідає вимогам чинного
законодавства, у зв'язку із чим просив в
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі. Одночасно, зазначив, що
позивачем в порушення п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України при поданні даного позову до
суду не сплачено судовий збір. Вважає
посилання позивача на п. 22 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
хибними, оскільки відповідно до ст. 38
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
вимога про звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором не входить до
переліку обставин звільнених від
сплати судового збору.

Третя особа надала письмові пояснення
у справі, в яких заперечення
відповідача, викладені у відзиві на
позовну заяву, підтримала та просила в
позові відмовити.

Згідно ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалися
перерви з 12.06.14р. по 17.07.14р., з 17.07.14р. по
22.07.14р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, дослідивши
надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2007р. між Публічним акціонерним
товариством "Банк Форум", яке з 19.04.2010р. є
правонаступником Акціонерного
комерційного банку "Форум", (банк) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго" (позичальник) укладено
кредитний договір № 0246/07/05-КL (надалі -
Кредитний договір), відповідно до п. 1.1
якого, банк надає позичальнику
кредитні кошти у формі кредитної лінії
для поповнення обігових коштів з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 20 000 000 грн. 00 коп.

Згідно із п. 1.2 Кредитного договору, в
редакції Додаткової угоди № 2 від
28.03.2008р., кредитні кошти надаються
строком по 18 вересня 2009 року.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору
банк зобов'язаний, згідно умов договору
та в межах сум, що передбачено в п. 1.1
договору надати позичальнику кредитні
кошти шляхом їх перерахування
відповідно до цільового призначення за
наданими позичальником письмовими
заявками та документами.

На виконання умов Кредитного договору
банк надав позичальнику грошові кошти
на загальну суму 20 000 000 грн. 00 коп., що
підтверджується меморіальним ордером
№ 773 від 21.09.2007р. на суму 18 000 000 грн. 00 коп.
та меморіальним ордером № 602 від
25.09.2007р. на суму 2 000 000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 3.3.2 Кредитного договору
позичальник зобов'язаний не пізніше
визначеного п. 1.2 цього договору строку
повернути банку суму наданих кредитних
коштів в повному обсязі, сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами.

Згідно умов п. 2.1 Договору, виконання
зобов'язань позичальника за цим
договором забезпечується іпотекою.

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
(п. 7.3 Кредитного договору).

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за Кредитним
договором, 21.09.2007р. між позивачем
(іпотекодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Континенталь - Енерго" (іпотекодавець)
укладено іпотечний договір № 0246-1
(надалі - іпотечний договір), відповідно
до умов якого цей договір забезпечує
виконання іпотекодавцем зобов'язань,
що випливають з укладеного ним з
іпотекодержателем Кредитного договору
№ 0246/07/05-КL від 21.09.2007р. та додаткових
угод до нього, які можуть бути укладені
в майбутньому (надалі за текстом -
Основне зобов'язання) (п. 1.1 Договору
іпотеки).

Іпотечний договір в дату його
укладення посвідчено приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстровано в реєстрі за номером 2784.

Згідно з п. 2.1 іпотечного договору
предметом іпотеки є будівлі та споруди,
що знаходяться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Обручева, 17.

Предмет іпотеки включає в себе:
адміністративна будівля літ. А-2, А'-2,
А"-1, А'"-2, Аіv-1, загальною площею 1307,9 кв.м.,
ґанок літ. а, приямки літ. а', а2; гараж
літ. Е, гараж літ. И, будівля охорони літ.
Г, прохідна літ. Д-1, загальною площею 5,3
кв.м., ґанок літ. д, огорожі № № 1, 2, 4,
підпірні стінки № № 3,11, ворота з
хвірткою №5, хвіртка №6, ворота №7,
сходи № № 8-Ю, 12, мостіння І.

Відповідно до п. 2.2. іпотечного
договору, у разі настання випадків,
передбачених Основним зобов'язанням та
цим Договором, іпотекодержеталь має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки та одержати задоволення своїх
вимог за рахунок предмета іпотеки
переважно перед іншими кредиторами.

Пункт 3.4.1. іпотечного договору
передбачає, що у випадку невиконання
Основного зобов'язання,
іпоткодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки шляхом його
реалізації у спосіб визначений цим
Договором та чинним законодавством
України.

Згідно п. 3.4.2 іпотечного договору
іпоткодержатель має право
задовольнити вимоги в тому обсязі, які
є на момент фактичного задоволення,
зокрема - суму боргу, проценти, комісії,
неустойку, збитки, завданні
простроченням виконання, витрати
пов'язані з утриманням та зверненням
стягнення на предмет іпотеки тощо.

Умови п. 3.4.3. передбачають право
іпотекодержателя звернути стягнення
на предмет іпотеки достроково у
випадках, передбачених Основним
зобов'язанням, цим Договором та чинним
законодавством України.

Як зазначає позивач, на підставі
Кредитного договору ним належним чином
виконувались зобов'язання з надання
позичальнику грошових коштів в межах
встановленого ліміту, проте останній
отримані кошти своєчасно не повертав
та відсотки за користування ними не
сплачував, що зумовило виникнення в
нього заборгованості перед банком, яка
станом на 16.04.14р. становить 28 612 365 грн. 00
коп., з яких 20 000 000 грн. 00 коп. -
прострочена заборгованість по
поверненню кредитних коштів, 8 612 365 грн.
00 коп. - прострочена заборгованість за
нарахованими процентами.

Позивачем до матеріалів справи надано
копію ухвали господарського суд
Дніпропетровської області від 03.08.2010р.
по справі № Б24/11-10 про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго", якою визнано грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" на суму 20 000 000, 00 грн., що
відносяться до І черги задоволення;
сума 6 132 912, 97 грн. -1 черга задоволення,
штраф у розмірі 5 000, 00 грн. - VI черга
задоволення, сума498266, 86 грн.- І черга
задоволення, пеня у розмірі 1 950 186, 62
грн.- VI черги задоволення, сума 510 579, 68
грн. -1 черга задоволення, витрати у
справі про банкрутство на загальну
суму 125, 00 грн. -1 черга задоволення.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 01.03.2012р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго" визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру у справі,
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Тущенка Сергія
Васильовича.

16.01.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго" (в особі ліквідатора банкрута -
Тущенка С.В.) та Товариством з обмеженою
відповідальністю Інвестиційна група
"Трансстройінвест" укладено договір
купівлі продажу нерухомого майна,
надалі - Договір купівлі-продажу),
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти майно та
сплатити за нього обговорену грошову
суму (п. 1.1 Договору купівлі-продажу).

Будівлі та споруди, що відчужуються за
цим договором розташовані за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Обручева, буд.
17, загальна площа яких 1307,9 кв.м.
Кадастровий номер земельної ділянки:
:03:263:0085. Відчуження вказаного вище
об'єкту нерухомості здійснюється на
підставі протоколу № 12/12-12 проведення
публічних торгів по об'єкту продажу лот
№ 1 від 12.12.2012р., затвердженого Товарною
біржею „Європейська Істейт" (п. 1.2
Договору купівлі-продажу).

Договір купівлі-продажу в дату
укладання посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстровано в реєстрі за № 183.

Згідно п. 2.1 Договору купівлі-продажу в
редакції Додаткової угоди до нього від
12.06.13р., продаж нерухомого майна за
домовленістю сторін вчиняється за 6 952
000 грн. 00 коп., без урахування ПДВ, які
будуть перераховані покупцем на
рахунок Товарної біржі „Європейська
Істейт" не пізніше 12.10.2013р.

За умовами п. 4.10 Договору
купівлі-продажу згідно зі ст. 334
Цивільного кодексу України право
власності на нерухоме майно виникає з
моменту нотаріального посвідчення
цього Договору та державної
реєстрації. Підписанням цього Договору
продавець надає свою згоду на
реєстрацію права власності покупцем у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно до здійснення
остаточного розрахунку.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги, що належне виконання Кредитного
договору забезпечувалось іпотечним
договором, позивачем із посиланням на
норми частин 1 та 2 ст. 23 Закону України
„Про іпотеку", заявлено вимогу щодо
звернення стягнення на майно, передане
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго" в іпотеку за вищевказаним
правочином, що належить Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційна група "ТрансстройІнвест"
на підставі договору купівлі продажу
нерухомого майна від 16.01.2013р.

Господарський суд, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу
щодо виконання зобов'язань належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго" допустило порушення
зобов'язань перед позивачем за
Кредитним договором щодо повернення
позивачу грошових коштів в сумі 20 000 000
грн. 00 коп. у встановлені договором
строки.

Згідно з ч. 1 ст. 199 ГК України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечується,
якщо це встановлено договором або
законом.

Частина 1 ст. 546 ЦК України передбачає,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися заставою.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

В силу ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека є
різновидом застави - заставою
нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про іпотеку").

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону
України "Про іпотеку").

Аналогічні положення містить п. 5.4.
іпотечного договору.

Разом з тим, як встановлено судом,
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 01.03.2012р.
по справі № Б24/11-10 визнано банкрутом
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Континенталь -
Енерго", запроваджено ліквідаційну
процедуру та призначено ліквідатора.

В ході проведення ліквідаційної
процедури позивачем оскаржувалися дії
ліквідатора. Ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від
17.10.2013р. по справі №Б24/11-10, залишеною без
змін постановами Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.12.2013р. та Вищого господарського суду
України від 04.02.2014р., відмовлено у
задоволенні скарги ПАТ „Банк Форум" на
дії (бездіяльність) ліквідатора та
заяви (з урахуванням доповнення до
заяви) про визнання недійсними
результатів публічних торгів
проведених Товарною біржею
"Європейська Істейт", оформлених
протоколом про проведення біржових
торгів №12/12-12 від 12.12.12р., договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладеного 16.01.13р. між ТОВ
"Континенталь-Енерго" та ТОВ
"Інвестиційна група "Трансстройінвест".
За висновками суду, під час проведення
прилюдних торгів та укладання спірного
договору купівлі-продажу не було
допущено порушення вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Закон), майно банкрута, що є предметом
застави, включається до складу
ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

За приписами ч. 1, 3 ст. 30 зазначеного
Закону, після проведення
інвентаризації та оцінки майна
банкрута ліквідатор розпочинає продаж
майна банкрута на відкритих торгах,
якщо комітетом кредиторів не
встановлено інший порядок продажу
майна банкрута. У разі надходження двох
і більше пропозицій щодо придбання
майна банкрута ліквідатор проводить
конкурс (аукціон). Порядок проведення
конкурсу (аукціону) визначається
згідно із Законом України „Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)".
Продаж майна банкрута оформляється
договорами купівлі-продажу, які
укладаються між ліквідатором і
покупцем відповідно до законів України
(ч. 10 ст. 30 Закону).

З урахуванням приписів наведених норм,
12.12.2012р. відбулись прилюдні торги з
реалізації майна ТОВ
"Континенталь-Енерго", результати яких
оформлено протоколом № 12/12-12, копія
якого долучена відповідачем до
матеріалів справи (т.1, а.с. 119).

Згідно із вказаним протоколом
переможцем публічних торгів з продажу
об'єктів нерухомого майна підприємства
банкрута ТОВ "Континенталь-Енерго", а
саме: об'єктів нерухомого майна, що
знаходяться на земельній ділянці за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Обручева, буд. 17 стало Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційна група "Трансстройінвест".
16.01.2013р. ним з ТОВ "Континенталь-Енерго"
укладено договір купівлі-продажу
вищевказаного нерухомого майна, який
посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано за №183.

Набуття відповідачем права власності
вказане нерухоме майно на підставі
укладеного з ТОВ "Континенталь-Енерго"
договору купівлі-продажу від 16.01.2013р.
підтверджується витягами з реєстру
прав власності на нерухоме майно № від
16.01.2013р. та від 30.04.14р. (т. 1, а.с. 124, 125-128).

Обґрунтовуючи вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки, яке
належить відповідачу, позивач
посилається на норми ст.23 Закону
України «Про іпотеки», згідно з якими у
разі переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Як зазначалось вище, нерухоме майно,
передане в іпотеку за іпотечним
договором, реалізовано в межах
ліквідаційної процедури Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Континенталь-Енерго", внаслідок чого
право власності на спірне нерухоме
майно перейшло до відповідача на
підставі Договору купівлі-продажу від
16.01.2013р.

За приписами ч. 1 ст.31 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
кошти, одержані від продажу майна
банкрута, спрямовуються на задоволення
вимог кредиторів, у порядку,
встановленому цією статтею, при цьому
забезпечені заставою вимоги
задовольняються у першу чергу, що
кореспондується з нормами ч.2 ст.26
вказаного закону, за якими включене до
ліквідаційної маси майно банкрута, що є
предметом застави, використовується
виключно для першочергового
задоволення вимог застав о держателя.

Проте, як зазначає позивач, до цього
часу грошові кошти від реалізації
спірного іпотечного майна банком не
отримані, оскільки не сплачені
відповідачем, що порушує права банка як
іпотекодержателя, що, за наведених
обставин, на думку позивача, надає йому
право звернутися до суду з вимогою про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення боргу позичальника
ТОВ „Континенталь-Енерго".

Але, як вже зазначалося, п. 2.1 Договору
купівлі-продажу в редакції Додаткової
угоди до нього від 12.06.13р., сторони
узгодили, що продаж нерухомого майна за
домовленістю сторін вчиняється за 6 952
000 грн. 00 коп., без урахування ПДВ, які
будуть перераховані покупцем на
рахунок Товарної біржі „Європейська
Істейт" не пізніше 12.10.2013р.

Крім того, як вбачається з наданої
відповідачем постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 19.12.13р. у справі
№ Б24/11-10 (т. 1, а.с. 109), судом апеляційної
інстанції встановлено, що "...протоколом
засідання комітету кредиторів №18 від
29.12.12р. було погоджено укладення
договорів купівлі-продажу
вищенаведеного майна з відстрочкою
перерахування коштів за придбане майно
протягом шести місяців до 12.06.13р. з
урахуванням наявного права
господарського суду Дніпропетровської
області продовжити строк
ліквідаційної процедури на шість
місяців до 01.09.13р., що не суперечить ч. 2
ст. 22 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, в
подальшому господарським судом дійсно
було продовжено строк ліквідаційної
процедури у справі ухвалою від 04.03.13р.
до 12.03.13р., ухвалою від 18.03.13р. до 18.04.13р.,
ухвалою від 18.04.13р. до 18.10.13р.
Оскаржуваною ухвалою строк
ліквідаційної процедури було
продовжено до 18.04.2014р. Отже, виконання
спірних договорів купівлі-продажу
відбувається в межах строків
ліквідаційної процедури у справі.

До того-ж, чинне законодавство України
не встановлює обмежень щодо умов
договорів купівлі-продажу, пов'язаних
зістроком розрахунків за договором, в
т.ч. і договорів купівлі-продажу майна
банкрута в ліквідаційній процедурі, а
ст. 22 Закону, на яку посилаються
скаржники, встановлює лише строк
ліквідаційної процедури у справі про
банкрутство та можливість його
продовження..."

Згідно із ч. 2 ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду, під час розгляду однієї справи,
не доводяться знову при вирішенні
інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

У відповідності до преамбули Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника „або
визнання його банкрутом», цей Закон
встановлює умови та порядок
відновлення платоспроможності
суб'єкта підприємницької діяльності -
боржника або визнання його банкрутом
та застосування ліквідаційної
процедури, повного або часткового
задоволення вимог кредиторів.

Отже, виходячи зі змісту
вищевикладеного, норми Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мають пріоритет у застосуванні перед
нормами інших нормативно-правових
актів до правовідносин за участю
суб'єкта, до якого застосовується
процедура банкрутства. Аналогічну
правову позицію про наявність у Законі
спеціальних норм, які мають пріоритет у
застосуванні при розгляді справ про
банкрутство щодо інших законодавчих
актів України, висловлено Верховним
Судом України у п.1 постанови №15 від
18.12.2009р. «Про судову практику в справах
про банкрутство». Разом з цим,
положеннями ст.12, розділу III
Ліквідаційна процедура" Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
попередній редакції, ст.ст. 49, 67 Закону
України „Про виконавче провадження"
унеможливлюється здійснення продажу
майна підприємства, відносно якого
відкрито ліквідаційну процедуру, в
загальному порядку, встановленому для
виконання судового рішення, що має
наслідком неможливість звернення
стягнення на майно боржника-банкрута
поза межами його ліквідаційної
процедури. Тобто, відчуження майна
переданого в іпотеку під час
проведення ліквідаційної процедури
боржника здійснюється в порядку,
визначеному Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, яка була чинною на час
продажу майна). Саме цю правову позицію,
яка за приписами ст.111-28 ГПК України є
обов'язковою для застосування,
висловлює Верховний суд України в
постанові від 26.06.2013 року по справі
6-Запроваджений ст.ст. 26-31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
яка була чинною на час продажу майна)
порядок відчуження майна та порядок
задоволення вимог кредиторів
унеможливлює відповідальність осіб,
яки придбали майно за результатами
його реалізації з торгів в
ліквідаційної процедурі перед
кредиторами боржника по його
зобов'язаннях.

За таких обставин, суд вважає що
приписи ст. 23 Закону України « Про
іпотеку», щодо збереження іпотеки, не
розповсюджуються на випадок
реалізації іпотечного майна в ході
ліквідаційної процедури.

При цьому, слід зазначити, що посилання
позивача на норми ст. 17 Закону України
„Про іпотеку" та інші норми діючого
законодавства щодо порядку та умов
припинення обтяження у вигляді іпотеки
є неналежним у зв'язку із тим, що з
моменту порушення справи про
банкрутство до боржника підлягають
застосуванню саме норми спеціального
закону - Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
у тому числі з моменту визнання
боржника банкрутом стосовно майна
банкрута діє визначений вище правовий
режим (щодо розпорядження, реалізації,
скасування обтяжень, порядку
розрахунків з кредиторами тощо)
встановлений саме нормами цього
закону. Такої позиції також
дотримується Вищий господарський суд
України в постанові від 18.07.2012 № 17/140-6-10.

За приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного, господарський
суд вважає позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства " Банк Форум"
необґрунтованими, не підтвердженими
належними доказами та такими, що не
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Водночас, як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до рішення
виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
13.03.2014р. № 14 „Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації",
прийнятого на підстави Правління
Національного банку України від
13.03.2014р. № 135 про віднесення ПАТ "Банк
Форум" до категорії неплатоспроможних,
розпочато процедуру виведення
позивача з ринку та здійснення в ньому
тимчасової адміністрації з 14.03.14р. по
13.06.14р.; призначено уповноважену особу
Фонду за тимчасову адміністрацію в АТ
„Банк Форум" (т. 1, а.с. 36-37).

Згідно із рішенням виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб від 16.06.14р. № 49 розпочато
ліквідацію ПАТ „Банк Форум" відповідно
до плану врегулювання з 16.06.14р.

За приписами п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" звільняється від
сплати судового збору уповноважена
особа Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб - у справах, пов'язаних із
здійсненням тимчасової адміністрації
та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 2 статті 38 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів
з дня початку тимчасової адміністрації
уповноважена особа Фонду зобов'язана
забезпечити перевірку договорів (інших
правочинів), укладених банком протягом
одного року до дня запровадження
тимчасової адміністрації банку, на
предмет виявлення договорів
(правочинів), виконання яких спричинило
або може спричинити погіршення
фінансового стану банку та які
відповідають одному з таких критеріїв:
1) договори, за якими було або має бути
здійснено відчуження (або передача в
користування) майна банку на умовах,
значно гірших за звичайні ринкові
умови здійснення відповідних операцій;
2) договори про здійснення кредитних
операцій, які передбачають надання
клієнту пільг і які банк не уклав би за
звичайних ринкових умов; 3) договори про
здійснення кредитних операцій та інші
господарські договори, що мають на меті
штучне виведення активів банку
внаслідок шахрайських дій та
зловмисних намірів; 4) договори, що
передбачають платіж чи операцію з
майном з метою надання пільг окремим
кредиторам банку; 5) договори
(правочини) з пов'язаною особою банку,
якщо така операція не відповідає
вимогам законодавства України або
загрожує інтересам вкладників і
кредиторів банку; 6) господарські
операції, де оплата значно перевищує
реальну вартість товарів, послуг,
іншого майна, отриманого банком.

Частиною 3 статті 38 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" встановлено, що договори,
зазначені в частині другій цієї статті,
є нікчемними. Уповноважена особа Фонду
зобов'язана вжити заходів для
витребування (повернення) майна
(коштів) банку, переданого за такими
договорами, а також має право вимагати
відшкодування збитків, спричинених їх
укладенням. У разі звернення до суду
уповноваженої особи Фонду державне
мито не сплачується.

Таким чином, позивач, посилаючись на
звільнення від сплати судового збору
при подачі позову до суду, не
враховував той факт, що вказана норма
передбачає таке право лише у разі
подачі віндикаційного позову до суду
або позову про стягнення збитків за
договорами, які є нікчемними та перелік
яких зазначено у частині 2 статті 38
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на викладене, позовні вимоги
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором не входить до
переліку обставин звільнених від
сплати судового збору.

Згідно із п. 2.23 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.13р. № 7 „Про деякі питання
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" (зі
змінами), у разі ненадання доказів
сплати судового збору позивачем,
господарський суд може стягнути
належну суму судового збору за
результатами вирішення спору з
урахуванням приписів частини
першої-четвертої ст. 49 ГПК.

За наведених обставин, до стягнення з
позивача підлягає судовий збір у
розмірі 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, що складає суму 73 080
грн. 00 коп., яка вираховується від суми
заборгованості ТОВ
„Континенталь-Енерго" за Кредитним
договором.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 45, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства " Банк Форум" (02100, м. Київ,
бульвар Верховної Ради, б. 7, ) в доход Державного бюджету
України в особі управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7,
р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, , МФО 805012) 73 080 грн. 00 коп. (сімдесят
три тисячі вісімдесят грн.. 00 коп.)
судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено -28.07.14р.