ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р.
Справа № 911/2822/14

Суддя Грєхов А.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Київській області,
ідентифікаційний код: 08596914,
місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул.
Гайдара, буд. 8,

до відповідача: Комунального
закладу "Ірпінська центральна міська
лікарня" Ірпінської міської ради
Київської області, ідентифікаційний
код: 26191575, місцезнаходження: 08200, м.
Ірпінь, вул. Садова, буд. 38,

про стягнення 5096,88 грн.
заборгованості та 251, 22 інфляційних
втрат,

За участю представників:

від позивача: юрисконсульт
ВОАЮЗЗГ УДСО Красновид Н.Л., яка діє на
підставі довіреності № 13/1-1-7 від 08.01.2014
року;

від відповідача: Лісовенко
В.Ю., яка діє на підставі довіреності №
280 від 28.02.2014 року, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду
Київської області перебуває справа №
911/2822/14 за позовом Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Київській області до Комунального
закладу "Ірпінська центральна міська
лікарня" Ірпінської міської ради
Київської області про стягнення 5096,88
грн. заборгованості та 251,22 інфляційних
втрат, порушена ухвалою господарського
суду Київської області від 11.07.2014 р.,
якою сторін зобов'язано надати
додаткові докази у справі, розгляд
справи у судовому засіданні призначено
на 17.07.2014 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором №62 від 07.04.2014
року на централізовану охорону майна
на об'єкті підрозділом Державної
служби охорони при Міністерстві
внутрішній справ України, укладеного
між Управлінням Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області, яке виступає «охороною» за
договором та Комунальним закладом
"Ірпінська центральна міська лікарня"
Ірпінської міської ради Київської
області, який виступає «замовником» за
договором (надалі за текстом
«Договір»). Зокрема, позивач вказує на
те, що відповідач свої зобов'язання за
Договором належним чином не виконав,
оплату за послуги за Договором за
січень-червень 2014 року не здійснив, у
зв'язку з чим у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем у сумі 5
348,10 грн., яка складається з основного
боргу у сумі 5 096,88 грн. та 251,22 грн.
інфляційних втрат.

17.07.2014 року через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшов супровідний лист
№13/1-1-1111 від 16.07.2014 року з долученими
документами на виконання вимог ухвали
господарського суду Київської області
у справі від 11.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.07.2014 року розгляд справи у
судовому засіданні відкладено на 24.07.2014
року.

В судове засідання з'явились
уповноважені представники позивача та
відповідача, які надали свої пояснення
у справі. Позивач позовні вимоги
підтримав та просить суд їх
задовольнити.

Дослідивши подані сторонами суду
документи судом встановлено, що
відповідачем серед долучених до
матеріалів справи документів, відзив
на позовну заяву не надано.

Судом встановлено, що в межах справи №
911/2820/14, що перебуває у провадженні
господарського суду Київської області
(Суддя Грєхов А.С.) від Комунального
закладу "Ірпінська центральна міська
лікарня" Ірпінської міської ради
Київської області надходило
клопотання № 1079 від 23.07.2014 року, в якому
відповідач просив суд об'єднати сім
справ: №911/2822/14 від 11.07.2014 р., № 911/2820/14 від
11.07.2014 р., № 911/2818/14 від 09.07.2014 р., № 911/2815/14
від 09.07.2014 р., № 911/2816/14 від 09.07.2014 року, №
911/2817/14 від. 11.07.2014 р, № 911/2819/14 від 11.07.2014
року в одне провадження та залучити до
участі у справі представників
Фінансового управління Ірпінської
міської ради Київської області у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача. В межах справи №
911/2820/14 судом було розглянуто вказане
клопотання, за результатом розгляду
якого, Комунальному закладу "Ірпінська
центральна міська лікарня" Ірпінської
міської ради Київської області було
відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Враховуючи надані в судовому засіданні
представниками позивача та
відповідача пояснення та матеріали
справи, які є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов за
наявними у справі матеріалами, згідно з
вимогами ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально дослідивши матеріали справи,
дослідивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, господарський суд
Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України (надалі за текстом «ГК
України»), господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 Цивільного
кодексу України (надалі за текстом «ЦК
України»), правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Судом встановлено, що 27.01.2014 року між
Управлінням Державної служби охорони
при ГУМВС України в Київській області,
яке виступило «охороною» та
Комунальним закладом "Ірпінська
центральна міська лікарня" Ірпінської
міської ради Київської області, яке
виступило «замовником», підписано
договір №251 (62) на централізовану
охорону майна на об'єкті підрозділом
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішній справ України
(«Договір»). Згідно поданих позивачем
письмових пояснень та доказів, в
журналі обліку господарських
договорів ІІ Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Київській області за 2013 - 2014 р.р. (інв. №
698), розпочатого 18.12.2013 року, зазначений
Договір було зареєстровано 27.01.2014 року
за № 251, проте Договір було
зареєстровано в органах Державного
казначейства 07.04.2014 року.

Відповідно до умов Договору,
«замовник» доручає, а «охорона»
зобов'язується здійснювати охорону
майна «замовника» на об'єкті та
обслуговування сигналізації на цьому
об'єкті. За цим Договором Охорона не
приймає майно Замовника на зберігання
і не вступає у володіння ним (п. 2.1.
Договору).

Стаття 525 ЦК України передбачає, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.2. Договору, охорона
майна, що знаходиться на об'єкті,
здійснюється охороною у дні і години,
вказані у Дислокації, за адресою: м.
Ірпінь, вул. Комінтерна, 63-Ж.

Відповідно до п.п. 2.4. Договору, періодом
охорони майна на об'єкті вважається час
з моменту прийняття охороною
сигналізації, якою обладнаний об'єкт,
під спостереження ПЦС до зняття її
з-під спостереження замовником у
відповідності до Інструкції з правил
користування сигналізацією. Згідно п. 1
Договору, охороною майна є комплекс
організаційно-технічних заходів по
забезпеченню збереження майна, що
знаходиться на об'єкті, від
протиправних посягань на нього третіх
осіб у визначений Договором період
часу шляхом здійснення ПЦС
спостереження за станом сигналізації
об'єкту та оперативного реагування НМО
на сигнали тривоги у випадках переходу
її у режим тривоги.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено,
що ціна охоронних послуг за цим
Договором є договірною і визначається
Сторонами в Розрахунку та Протоколі
узгодження договірної ціни (додатки
№№1, 2 до Договору), які є невід'ємною
частиною цього договору. Загальна сума
Договору на 2014 рік складає 10 136,00 грн. з
ПДВ. Вартість наданих послуг по охороні
Договором на кожний окремий місяць
розраховується сторонами на підставі
Дислокації та розрахунку (додатки №№ 1,
2 до Договору), відповідно до кількості
годин надання цих послуг в кожному
окремому місяці та їх вартості. Оплата
за послуги охорони здійснюється
замовником шляхом перерахування
грошових коштів на банківський рахунок
охорони. Оплата послуг «охорони»
проводиться до 5 числа кожного місяця
за цей місяць у встановленому порядку.
Датою оплати вважається дата
зарахування коштів замовника на
банківський рахунок охорони.

Відповідно до п.п. 4.2.1. Договору, охорона
має право вимагати від замовника
належного виконання його працівниками
обов'язків за цим Договором.

Пунктом 5.1.10 Договору встановлено, що за
цим Договором замовник зобов'язаний
своєчасно здійснювати оплату по цьому
Договору та відшкодувати витрати
охорони по ремонту сигналізації.

Також судом встановлено, що 08.04.2014 року
між сторонами Договору було укладено
додаткову угоду до Договору № 1, що є
невід'ємною частиною Договору,
відповідно до п. 1 якої, сторони дійшли
згоди про викладення п. 13.1. Договору в
наступній редакції: «сторони
домовились, що відповідно до ч. 3 ст. 631
ЦК України, умови договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладення. Цей
договір діє з 01.01.2014 року по 31.12.2014 р.».

Як встановлено судом, сторонами
Договору було укладено Додаток № 2 до
Договору - протокол узгодження
договірної ціни за здійснення заходів
охорони, яким сторони узгодили, що
сторонами досягнута домовленість про
договірну ціну за здійснення заходів
охорони по Договору, яка становить: 1,52
грн. у тому числі ПДВ 20% за 1 годину
охорони об'єкта; 300,00 грн. у тому числі
ПДВ 20% в рік за технічне обслуговування
однієї умовної установки сигналізації
об'єкта.

Сторонами Договору був укладений
Додаток 1 до Договору - «Дислокація»,
яким визначено розрахунок вартості
послуг за Договором, а також укладено
Додаток до Розрахунку до Договору,
відповідно до якого вартість послуг за
Договором, включаючи вартість
спостереження ПЦС та утримання ГЗ,
вартість обслуговування засобів ОПС,
вартість за використання каналу GSM
становить: за січень 2014 року - 864,68 грн.;
за лютий 2014 року - 770,44 грн.; за березень
2014 року - 879,88 грн.; за квітень 2014 року -
828,20 грн.; за травень 2014 року - 895,08 грн.; за
червень 2014 року - 858,60 грн.

На підтвердження фактичного надання
послуг охороною замовнику за період з
січня 2014 року по червень 2014 року
позивачем долучено до матеріалів
справи копії актів прийому-здачі
виконаних робіт / послуг № ІРП-003128 за
квітень місяць на суму 3 343,20 грн., який
згідно пояснень позивача № 13/1-1-1094 від
15.07.2014 р. охоплює надані послуги за
січень-квітень 2014 року; акта
прийому-здачі виконаних робіт / послуг
№ ІРП-003397 за травень 2014 р. на суму 895,08
грн.; акта прийому-здачі виконаних
робіт / послуг № ІРП-004159 за червень 2014 р.
на суму 858,60 грн. Судом встановлено, що
всі акти прийому-здачі наданих послуг
підписані представниками обох сторін
Договору, підписи яких скріплено
печатками позивача та відповідача.

Таким чином, всього позивачем протягом
з січня - червня 2014 р. надано
відповідачу послуги з охорони за
Договором на загальну суму 5 096,88 грн.,
що підтверджено документально.
Перевіривши розрахунки здійснені
позивачем, в тому числі у актах
приймання-передачі наданих послуг
судом встановлено, що розрахунок
вартості наданих послуг за Договором
за заявлений позивачем період
відповідає вартості послуг, узгодженої
сторонами у Додатку до Договору.
Розрахунок вимог позивача по основному
боргу є вірним.

Відповідач вартість наданих позивачем
послуг з охорони за Договором не
сплатив.

Детально дослідивши матеріали справи
судом встановлено, що від відповідача
відзиву на позовну заяву до суду не
надійшло; жодних доказів сплати
відповідачем зобов'язань перед
позивачем за Договором, на які
посилається позивач у позовній заяві
суду не надано, факту погашення
заборгованості відповідачем за
Договором, не доведено. Від відповідача
заперечень щодо факту надання послуг
чи розміру заявлених вимог до суду не
надійшло.

Отже, факт належного виконання
позивачем умов Договору
підтверджується актами прийому-здачі
виконаних робіт / послуг підписаними
позивачем та відповідачем, а також
відсутністю претензій з боку
відповідача стосовно послуг охорони.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про те, що вимоги позивача
за заявлений період є обґрунтованими,
їх розрахунок вірним.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтею 599 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд приходить до висновку, що дії
відповідача є порушенням договірних
зобов'язань.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про те, що вимога позивача по
стягненню з відповідача основного
боргу за Договором за період січень -
червень 2014 року у сумі 5096,88 грн.
підлягає задоволенню.

На підставі ст. 625 ЦК України,
позивачем відповідачу нараховано
індекс інфляції за період лютий -
травень 2014 року у сумі 251,22 грн.

У відповідності до ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З метою перевірки правильності
визначення позивачем сум інфляційних
втрат судом здійснено власний
розрахунок сум інфляційних втрат за
заявлений період за Договором, за
результатами якого судом встановлено,
що вимоги позивача по стягненню
заборгованості у вигляді інфляційних
втрат за заявлений період у сумі 251,22
грн. нараховані вірно та вимоги
позивача по інфляційним втратам
підлягають задоволенню у повному
обсязі. Станом на дату розгляду справи
відповідачем не надано суду доказів
сплати позивачу заборгованості у
вигляді інфляційних втрат.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості за Договором на
централізовану охорону майна на
об'єкті підрозділом Державної служби
охорони при Міністерстві внутрішній
справ України у вигляді основного
боргу у сумі 5096,88 грн. та 251,22 грн.
інфляційних втрат підлягають
задоволенню.

Поряд з цим, позивач у позовній заяві
просить суд понесені позивачем судові
витрати покласти на відповідача.

Судом встановлено, що позивачем
сплачено судовий збір за розгляд заяви
у сумі 1827,00 грн., що підтверджено
оригіналом платіжного доручення № 2059
від 04.07.2014 року.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 49 ГПК України
встановлено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
повним задоволенням позовних вимог,
суд, на підставі ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладає на відповідача
судові витрати у вигляді судового
збору у сумі 1827,00 грн.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в Київській
області до комунального закладу
"Ірпінська центральна міська лікарня"
Ірпінської міської ради Київської
області про стягнення заборгованості
та індексу інфляції (№13/1-1-1021 від 02.07.2014
року), - задовольнити.

2. Стягнути з комунального закладу
"Ірпінська центральна міська лікарня"
Ірпінської міської ради Київської
області, ідентифікаційний код: 26191575,
місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул.
Садова, буд. 38, на користь Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Київській області,
ідентифікаційний код: 08596914,
місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул.
Гайдара, буд. 8, 5 348,10 грн. (п'ять тисяч
триста сорок вісім грн. 10 коп.), які
складаються з: 5096,88 грн. (п'ять тисяч
дев'яносто шість грн. 88 коп.) основного
боргу, інфляційних втрат у сумі 251,22 грн.
(двісті п'ятдесят одна грн. 22 коп.), та 1
827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім грн. 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
А.С. Грєхов

Дата підписання повного тексту
рішення - 24 липня 2014 р.