ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.14р. Справа № 904/3316/14За позовом
Виробничо-торгівельного підприємства
"Фірма Старт", смт. Щирець
Пустомитівського району Львівської
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Преміум Дрінк", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про стягнення 144 747 грн. 77 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Виробничо-торгівельне підприємство
"Фірма Старт" звернулося до
господарського суду з позовом, в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Преміум
Дрінк" заборгованість за надані
послуги в розмірі 144 747 грн. 77 коп., з
яких: 138 600 грн. 00 коп. - сума основного
боргу, 3 049 грн. 20 коп. - інфляційні
втрати, 546 грн. 81 коп. - 3% річних, 2 551 грн. 76
коп. - пені, відповідно до умов Договору
поставки № 8 від 03.06.13р. в редакції
доповнення № 2 від 13.12.13р. до Договору.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
договірних зобов'язань.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково, у відзиві на позов та
додаткових поясненнях до відзиву
зазначив, що ТОВ „Преміум Дрінк" дійсно
не виконало свої зобов'язання по оплаті
отриманого від позивача товару у
визначений час, але відповідачем під
час судового розгляду даної справи
частково сплачений основний борг на
загальну суму 3 600 грн., що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями, долученими
відповідачем до матеріалів справи.
Одночасно зазначив, що позивачем
невірно визначений період нарахування
штрафних санкцій і згідно
контррозрахунку відповідача розмір
пені, нарахованої за період з 08.03.14р. по
22.04.14р. складає суму 2 453 грн. 03 коп., яку
відповідач визнає у повному обсязі.
Проти стягнення інфляційних втрат та 3%
річних заперечує, оскільки така
відповідальність сторін умовами
Договору не передбачена. Крім того, із
посилання на скрутний фінансовий стан
підприємства просив суд розстрочити
виконання рішення суду в частині
стягнення основного боргу на 12 місяців
в порядку ст. 121 ГПК України.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися.

24.07.14р. представник позивача подав до
суду заяву про розгляд справи без
участі представника ВТП „Фірма Старт".

Відповідач про причини неявки суд не
повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представників сторін,
оскільки про час та місце розгляду
справи останні повідомлені належним
чином, про що свідчить підпис
представників в розписці від 24.07.14р. (т.
2, а.с. 34).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

встановив:

03.06.13р. між Виробничо-торгівельним
підприємством "Фірма Старт"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Преміум
Дрінк" (покупець) укладений договір
поставки № 8 (надалі-Договір),
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність покупця: скловироби, а саме
штофи ємністю 1 літр та 2 літри (товар)
відповідно до доданих до Договору
специфікацій та креслень виробів, які є
невід'ємною частиною Договору, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і оплатити його на умовах, визначених
даним Договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до Доповнення № 1 від 23.08.13р.
до Договору сторони доповнили п. 1.1
Договору: постачальник зобов'язується
додатково поставити та передати у
власність покупця: скловироби, а саме:
КАРАТ 1Л за ціною 69,00 грн. з ПДВ та КАРАТ
2Л за ціною 94,00 з ПДВ, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах Договору.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.13р. У
разі, коли жодна зі сторін за місяць до
закінчення строку дії Договору
письмово не повідомить іншу сторону
про розірвання Договору, даний Договір
вважається автоматично пролонгованим
на такий самий період (п. п. 8.1, 8.2
Договору).

Згідно із Доповненням № 2 від 13.12.13р.
сторони продовжили строк дії Договору
до 31.12.14р.

За умовами п. 4.4 Договору в редакції
Доповнення № 2 від 13.12.13р. поставка
товару здійснюється силами та за
рахунок покупця. Умови поставки -
EXW-франко-склад постачальника (згідно
правил Інкотермс-2010).

В пункті 6.1 Договору в редакції
Доповнення № 2 від 13.12.13р. сторони
узгодили, що покупець здійснює оплату
за кожну поставлену партію товару на
наступних умовах: 50% суми запланованої
поставки - передплата згідно рахунку
постачальника; 50% від суми поставки -
протягом 5 банківських днів з дати
отримання товару покупцем.

Оплата товару здійснюється покупцем
шляхом безготівкового банківського
перекладу на розрахунковий рахунок
постачальника (п. 6.2 Договору).

Датою поставки товару вважається дата
зарахування грошових коштів, сплачених
покупцем, на розрахунковий рахунок
постачальника (п. 6.4 Договору).

На виконання умов Договору позивач
28.02.14р. своєчасно поставив відповідачу
товар належної якості та в узгодженій
кількості на загальну суму 277 200 грн. 00
коп., який прийнятий покупцем, що
підтверджується видатковою накладною
№ 01/28/02 (т. 1, а.с. 107) та рахунком-фактурою
№ 01/28/02 від 28.02.14р. (т.1, а.с. 106) та
оплачений частково - передплата в
розмірі 50% вартості запланованої
поставки товару.

В порушення умов Договору відповідач
свої зобов'язання по повній та
своєчасній оплаті залишкової вартості
поставленого товару не здійснив, у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість в розмірі 138 600 грн. 00
коп.

Відповідно до п. 9.2 Договору у випадку
несвоєчасної оплати за поставлений
товар покупець сплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діє на момент виникнення
заборгованості від суми несвоєчасної
оплати за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку позивача нарахована
до сплати відповідачу пеня за період з
06.03.14р. по 22.04.14р. складає суму 2 551 грн. 76
коп.

Із посиланням на положення ст. 625
Цивільного кодексу України, позивач
нарахував додатково до суми основного
боргу та вимагає стягнути з
відповідача 3% річних в розмірі 546 грн. 81
коп. за період з 06.03.14р. по 22.04.14р. та
інфляційне збільшення в розмірі 3 049
грн. 20 коп., нараховане позивачем за
березень 2014р.

Заборгованість відповідача
підтверджується: Договором з
Доповненнями, копіями видаткової
накладної та рахунку-фактури,
обґрунтованим розрахунком суми позову
тощо.

Дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по
справі на підставі Договору поставки
товару, є господарськими
зобов'язаннями, тому, згідно положень
ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до приписів ст. 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

В силу положень ст.ст. 9, 16, 549-551, 611, 625
Цивільного кодексу України та ст.ст. 20,
216-220 та 230-232 Господарського кодексу
України, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку передбачених Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими законами і
договором, а держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі, стягнення збитків
та застосування штрафних санкцій.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 з
огляду на вимоги частини першої статті
47 і статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.

Здійснивши перевірку розрахунку пні, 3%
річних та інфляційних втрат,
виконаного позивачем, судом
встановлено, що останнім невірно
визначений дату закінчення строку,
встановленого для виконання

Так. умовами п. 6.1 Договору в редакції
Доповнення № 2 від 13.12.13р. сторони
узгодили, що покупець здійснює
остаточний розрахунок протягом 5
банківських днів з дати отримання
товару покупцем, а не календарних, як
зазначає позивач у розрахунку від
07.07.14р. (т. 2, а.с. 14).

За вказаних умов, перебіг строку
розрахунків за поставлений товар бере
свій початок 08.03.14р., тому, згідно
перерахунку, здійсненого
господарським судом, до стягнення з
відповідача підлягають 3% річних в
розмірі 524 грн. 02 коп. та пеня в сумі 2 453
грн. 03 коп. за період з 08.03.14р. по 22.04.14р.,
тобто з дня, наступного за днем
закінчення строку виконання
зобов'язання до заявленої позивачем
дати кінця періоду нарахування;
розрахунок втрат від інфляції
виконаний позивачем вірно та у
відповідно до вимог діючого
законодавства.

Крім того, оскільки відповідачем
надано докази на підтвердження оплати
суми основного боргу в розмірі 3 600 грн.
00 коп., а саме платіжні доручення № 834
від 23.05.14р., № 836 від 28.05.14р., № 869 від
07.07.14р., ці грошові зобов'язання, в силу
положень ст. 202 Господарського кодексу
України, на час розгляду справи судом є
припиненими, а тому між сторонами
відсутній предмет спору щодо стягнення
цих грошових коштів і провадження у
справі в цій частині підлягає
припиненню, згідно приписів ст. 80 ч. 1 п.
1-1 Господарського процесуального
кодексу України.

За встановлених обставин, відповідач
неналежним чином виконав свої,
встановлені договором поставки № 8 від
03.06.2013р., майново-господарські
зобов'язання перед позивачем з оплати
поставленого на його замовлення
товару, чим порушив умови укладеного із
позивачем Договору та вищевказані
приписи діючого законодавства, тому
позовні вимоги позивача про примусове
стягнення з відповідача
заборгованості за поставлений товар у
сумі 135 000 грн. 00 коп., 524 грн. 02 коп. 3%
річних, 3 049 грн. 20 коп. інфляційних втрат
та 2 453 грн. 03 коп. пені - є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню. В частині стягнення
основного боргу в сумі 3 600 грн. 00 коп.
провадження підлягає припиненню. В
решті позову слід відмовити.

Одночасно, господарський суд відмовляє
в задоволенні заяви відповідача про
розстрочку виконання рішення суду,
оскільки відповідачем не надані докази
на підтвердження обставин, які б
ускладнювали виконання рішення або
робили його неможливим.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Преміум-Дрінк" (51925,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, тупик Прохідний, б. 10,
оф. 7А, ) на користь
Виробничо-торгівельного підприємства
"Фірма Старт" (81160, Львівська область,
Пустомитівський район, смт. Щирець,
вул.. Вишнева, б. 2, ) 135 000
грн. 00 коп. (сто тридцять п'ять тисяч грн.
00 коп.) основного боргу, 524 грн. 02 коп.
(п'ятсот двадцять чотири грн. 02 коп.) 3%
річних, 3 049 грн. 20 коп. (три тисячі сорок
дев'ять грн. 20 коп.) інфляційних втрат, 2
453 грн. 03 коп. (дві тисячі чотириста
п'ятдесят три грн. 03 коп.) пені, 2 892 грн. 53
коп. (дві тисячі вісімсот дев'яносто дві
грн. 53 коп.) витрат по сплаті судового
збору.

В частині стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 3 600 грн. 00 коп.
провадження у справі припинити.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І.А. Рудь