ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Справа № 910/25876/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді:Ходаківської
І.П.суддівФролової Г.М. (доповідача),
Яценко О.В. за участю
представників:позивачаЧорний Д.М., дов.
від 08.05.14відповідачаМовіле О.С., дов. від
05.03.14розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну
скаргуМіністерства охорони здоров'я
Українина постанову Київського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014у справі№910/25876/13 господарського
суду міста Києваза
позовомУкраїнського державного
науково-дослідного та проектного
інституту
"УкрНДІпроектреставрація"доМіністерст
ва охорони здоров'я
Українипростягнення 338 426,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Український державний
науково-дослідний та проектний
інститут "УкрНДІпроектреставрація"
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Міністерства
охорони здоров'я України про стягнення
298800,00 грн заборгованості, 12979,87 грн
інфляційних втрат та 26646,41 грн 3% річних.
Позов мотивовано неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором на
виготовлення проектно-кошторисної
документації щодо оплати вартості
виконаних робіт та обґрунтовано
приписами статей 525, 526, 610, 612, 625, 629, 837, 887
Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.02.2014 (суддя Сівакова В.В.) у
справі №910/25876/13, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 (судді:
Пашкіна С.А. - головуючий, Баранець О.М.,
Калатай Н.Ф.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Міністерства охорони
здоров'я України на користь
Українського державного
науково-дослідного та проектного
інституту "УкрНДІпроектреставрація"
298800,00 грн основного боргу, 12979,87 грн
інфляційних втрат, 26646,41 грн 3% річних та
6768,53 грн судового збору. Судові рішення
мотивовані, зокрема, тим, що відповідач
свої зобов'язання з оплати вартості
замовлених робіт не виконав, що, з
огляду на приписи статей 509, 612, 625, 837, 853,
882, 887 Цивільного кодексу України, є
підставою для задоволення позовних
вимог.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
Міністерство охорони здоров'я України
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить рішення та постанову у
справі скасувати, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, мотивуючи касаційну скаргу
доводами про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статті 614 Цивільного кодексу
України. Заявник зазначає, що
відсутність оплати за договором
сталася внаслідок неперерахування
коштів Державним казначейством
України.

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді Фролової
Г.М., пояснення представників сторін,
присутніх у судовому засіданні,
перевіривши матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами норм чинного законодавства та
доводи касаційної скарги, колегія
суддів відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій, 20.12.2010 між
сторонам у справі було укладено
договір на виготовлення
проектно-кошторисної документації №
201-02/540/09-69, за умовами якого замовник
(відповідач) доручає, а виконавець
(позивач) бере на себе зобов'язання
виконати обумовлену цим договором та
додатками до нього проектно-кошторисну
документацію на
ремонтно-реставраційні роботи по
комплексу будинків за адресою: вул.
Грушевського, 7 у м. Києві (корпус "А").
Пунктом 2.1 договору погоджено, що
вартість обумовлених цим договором
робіт в цілому визначається в
зведеному кошторисі на проектні та
вишукувальні роботи (додаток 3 до
договору) та протоколом погодження
договірної ціни (додаток 1 до договору),
що є невід'ємними частинами цього
договору. Відповідно до пункту 2.2.
договору загальна вартість
обумовлених цим договором робіт
становить 298800,00 грн. Пунктом 2.4.
договору визначено, що оплата
виконаних за цим договором робіт або їх
окремих етапів здійснюється
замовником на підставі відповідних
актів приймання-передачі робіт,
підписаних сторонами, протягом 15 днів з
моменту їх підписання, а у разі
відсутності фінансування - по мірі
надходження фінансування з державного
бюджету України. Згідно з пунктом 6.1,
договір набуває чинності з моменту
підписання сторонами та діє до 31.12.2010.

Судами установлено, що позивач роботи,
передбачені договором виконав та
передав їх замовнику, що
підтверджується актом здачі-приймання
виконаних робіт від 20.12.2010, підписаним
сторонами. Однак, як встановлено
судами, вартість виконаних робіт у
розмірі 298800,00 грн. відповідачем
сплачена не була. Зазначені обставини
сторонами не заперечуються.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду у даній
справі є вимога Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
"УкрНДІпроектреставрація" про
стягнення з Міністерства охорони
здоров'я України 298800,00 грн
заборгованості, 12979,87 грн інфляційних
втрат та 26646,41 грн 3% річних.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Статтею 525 Кодексу
унормовано, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 887 Цивільного
кодексу України за договором підряду
на проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх. До договору
підряду на проведення проектних і
пошукових робіт застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Приписами статті 888 цього Кодексу
унормовано, що за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт замовник зобов'язаний передати
підрядникові завдання на проектування,
а також інші вихідні дані, необхідні
для складання проектно-кошторисної
документації.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 889
Кодексу замовник зобов'язаний, якщо
інше не встановлено договором підряду
на проведення проектних та пошукових
робіт сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом (стаття 611 Кодексу).

Відповідно до статті 625 цього Кодексу
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відтак, суди попередніх інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
заперечення відповідача упродовж
розгляду спору зводились, в основному,
до того, що відсутність оплати
виконаних за договором робіт внаслідок
неперерахування Державним
казначейством України коштів не
свідчить про неналежне виконання своїх
зобов'язань саме відповідачем. Втім,
зазначені заперечення були розглянуті
та обґрунтовано відхилені судом.
Доводи, викладені заявником у
касаційній скарзі не можуть бути
підставою для скасування судових
рішень, оскільки вказаних висновків не
спростовують.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що судами попередніх
інстанції було повно та всебічно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, надано їм належну правову
оцінку та прийнято судові рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для їх
зміни чи скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства охорони
здоров'я України залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 у справі
№910/25876/13 господарського суду міста
Києва залишити без змін.

Головуючий
І.Ходаківська

Судді
Г.Фролова

О.Яценко