ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Справа №
5011-11/409-2012-32/539-2012 Вищий господарський
суду України в складі колегії

Овечкін В.Е. - головуючого, Чернов Є.В.,
Цвігун В.Л.за участю представників: тов
"Укрсоюзторг" комунальне підприємство
"Київжитлоспецексплуатація" розглянув
касаційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5
товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрсоюзторг"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 26.03.2014 рокуу
справі№ 5011-11/409-2012-32/539-2012
господарського суду міста Києваза
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Укрсоюзторг"до треті
особи:Київської міської ради
комунальне підприємство
"Київжитлоспецексплуатація", закрите
акціонерне товариство
"Алма-Україна"провизнання недійсним
рішенняВ С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 30.01.2014 р. (суддя Ващенко Т.М.)
відмовлено ТОВ "Укрсоюзторг" у
задоволенні заяви про перегляд рішення
господарського суду м. Києва від
13.03.2013р. за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви,
господарський суд виходив з того, що
копію вказаного акту заявником було
додано до доповнень до касаційної
скарги та подано до Вищого
господарського суду України 02.09.13. під
час розгляду касаційної скарги ТОВ
"Укрсоюзторг" на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.05.13. у справі № 5011-11/409-2012-32/539-2012. Крім
того, вказаний акт було додано Закритим
акціонерним товариством "Алма-Україна"
до відзиву (поданого 30.08.13. через відділ
діловодства Вищого господарського
суду України) на касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрсоюзторг" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.13. у справі
№ 5011-11/409-2012-32/539-2012.

Таким чином, наявність зазначеного
акту була відома заявнику під час
розгляду справи № 5011-11/409-2012-32/539-2012. При
цьому, вказаний акт за своєю суттю є
новим доказом (як підтвердження
певного факту) та на нього посилались
як заявник так і Закрите акціонерне
товариство "Алма-Україна" в своїх
поясненнях в суді касаційної
інстанції.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.03.2014 р. (судді:
Рєпіна Л.О., Сулім В.В., Тищенко А.І.)
ухвала господарського суду м. Києва від
30.01.2014р. залишена без зміни.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрсоюзторг" в
касаційній скарзі просить постанову
апеляційного господарського суду та
ухвалу господарського суду першої
інстанції скасувати з підстав
порушення та неправильного
застосування норм процесуального і
матеріального права, справу передати
на новий розгляд.

Скаржник доводить, що дійсно акт
приймання-пердачі від 14 жовтня 2010 року
на виконання Угоди від 01.07.2010р. про
заміну сторони по Договору «Про
передачу майна комунальної власності
територіальної громади міста Києва,
яке передасться в оренду» було
підписано у двох примірниках за
кількістю сторін, але примірник ТОВ
«Укрсоюзторг» вищевказаного акту, що
був у нього був переданий КП
«Київжитлоспецексплуатація» про що
ТОВ «Укрсоюзторг» не мав інформації
підчас розгляду справи і дізналось про
підписання самого акту і про те, що його
оригінальний екземпляр був переданий
КП «Київжитлоспецексплуатація» на
його вимогу лише 30.08.2013 року; у зв'язку
із зміною власника та керівника ТОВ
«Укрсоюзторг» цей факт не б відомий ні
новому власнику, ні керівництву ТОВ
«Укрсоюзторг», а також документ про
передачу спірного нежилого приміщення
відсутні в бухгалгерії; КП
"Київжитлоспецексплуатація" приховало
той факт, що за його вимогою оригінал
акту приймання-передачі спірного
нежилого приміщення було передано йому
попереднім керівником ТОВ
«Укрсоюзторг»; питання підписання або
не підписання акт приймання-передачі
майна не було розглянуто судами першої
та апеляційної інстанції.

Вищий господарський суд України,
розглянувши касаційну скаргу,
приходить до висновку про наявність
підстав для скасування судових рішень
у справі з наступних підстав.

Позивач вимагає переглянути за
нововиявленими обставинами рішення
суду від 13.03.2013р. з тих підстав, що
судами не було надано оцінки акту
приймання-передачі між ЗАТ
"Алма-Україна" та ТОВ "Укрсоюзторг"; цей
факт не був відомий новому власнику та
керівництву Товариства, документи про
передачу спірного нежилого приміщення
відсутні у бухгалтерії; КП
"Київжитлоспецексплуатація" приховало
той факт, що за його вимогою оригінал
акту приймання-передачі спірного
приміщення було передано йому
попередним керівництвом, отже нове
керівництво не знало про підписання
акту приймання-передачі, а дізналось
лише з відзиву ЗАТ "Алма-Україна"
30.08.2013р. під час розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 114 ГПК України
заява про перегляд рішення, ухвали,
постанови за нововиявленими
обставинами розглядаються
господарським судом у судовому
засіданні у місячний строк з дня їх
надходження.

Розділом XIII ГПК України, який регулює
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами не
визначено винятків з порядку розгляду
справи в судовому засіданні, тому слід
дійти висновку, що такий розгляд
відбувається з дотриманням всіх вимог,
встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
30.01.2014 р. скаржником висловлено сумнів в
неупередженості суду та заявлений
відвід.

Ухвалою від 30.01.2014 р. відвід було
відхилено.

Того ж дня судом ухвалено оскаржувану
ухвалу за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, якою заяву
залишено без задоволення.

Відповідно до ст. 20 ГПК України суддя не
може брати участі в розгляді справи і
підлягає відводу (самовідводу), якщо
він є родичем осіб, які беруть участь у
судовому процесі, якщо було порушено
порядок визначення судді для розгляду
справи, встановлений частиною третьою
статті 21 цього Кодексу, або якщо буде
встановлено інші обставини, що
викликають сумнів у його
неупередженості. Суддя, який брав
участь у розгляді справи, не може брати
участі в новому розгляді справи у разі
скасування рішення, ухвали, постанови,
прийнятої за його участю, або у
перегляді прийнятих за його участю
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя
повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть
заявити сторони та прокурор, який бере
участь в судовому процесі.

Відвід повинен бути мотивованим,
заявлятись у письмовій формі до
початку вирішення спору. Заявляти
відвід після цього можна лише у разі,
якщо про підставу відводу сторона чи
прокурор дізналися після початку
розгляду справи по суті.

Питання про відвід судді вирішується в
нарадчій кімнаті судом у тому складі,
який розглядає справу, про що
виноситься ухвала. Заява про відвід
кільком суддям або всьому складу суду
вирішується простою більшістю голосів.

Слід зазначити, що справа надійшла на
розгляд суду відповідно до постанови
апеляційного господарського суду від
10.12.2013 якою скасовано ухвалу
господарського суду першої інстанції
від 23.09.2013 про повернення заяви без
розгляду.

Касаційна інстанція виходить з
наступних мотивів.

Згідно з усталеною практикою
Європейського суду з прав людини,
наявність безсторонності має
визначатися, для цілей пункту 1 статті 6
Конвенції захист прав і основних
свобод людини, за допомогою
суб'єктивного та об'єктивного
критеріїв.

За суб'єктивним критерієм оцінюється
особисте переконання та поведінка
конкретного судді, тобто чи виявляв
суддя упередженість або
безсторонність у даній справі.
Відповідно до об'єктивного критерію
визначається, серед інших аспектів, чи
забезпечував суд як такий та його склад
відсутність будь-яких сумнівів у його
безсторонності (див., зокрема, рішення у
справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria),
рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, №
255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти
Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №
33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити,
чи мають стосунки, що розглядаються,
таку природу та ступінь, що свідчать
про те, що суд не є безстороннім (див.
рішення у справі «Пуллар проти
Сполученого Королівства» (Pullar v. the United
Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports
1996-III, с. 794, п. 38).

Застосовуючи об'єктивний критерій,
слід з'ясувати, чи існують, окрім самої
поведінки судді, певні факти, які
можуть служити підставою для сумніву в
його безсторонності. Тобто при
визначенні наявності у відповідній
справі законних підстав сумніватися в
безсторонності певного судді позиція
особи, про яку йдеться, має важливе, але
не вирішальне значення. Вирішальне
значення при цьому матиме можливість
вважати такі сумніви об'єктивно
обґрунтованими (див. згадане вище
рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44,
та рішення у справі «Феррантеллі та
Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and
Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996
року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв'язку навіть видимі ознаки
можуть мати певне значення або, іншими
словами, «має не лише здійснюватися
правосуддя - ще має бути видно, що воно
здійснюється» (див. рішення у справі
«Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium),
рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, №
86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про
необхідність забезпечення довіри, яку
суди в демократичному суспільстві
повинні вселяти у громадськість (див.
згадане вище рішення у справі
Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення
у справі «Кастільо Альгар проти
Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28
жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Суд касаційної інстанції в даному
випадку зазначає, що ухвалами від 23.09.2012
р., від 02.10.2013 р., від 04.10.2013 р. суддя
відмовив у прийнятті заяви за
нововиявленими обставинами до
розгляду, висловивши думку про
недоведеність заявником обставин щодо
строку з якого йому стало відомо про
нововиявлені обставини, не
підтвердження заявленої дати доказами.

Суд касаційної інстанції вважає, що
такі формулювання як, наприклад "з
поданої заяви …не вбачається, з якого
дня заявнику стали відомі обставини",
"посилання заявника….про нововиявлені
обставини йому стало відомо лише 31.08.13
…належними доказами не підтверджено"
могли викликати обґрунтовані
побоювання, що у судді уже сформувалася
думка про не доведення таких
характерних ознак для визнання
обставин нововиявленими, як не
обізнаність заявника з цими
обставинами на момент розгляду справи,
і що це може позначитися на його
безсторонності в разі повторного
направлення йому матеріалів цієї
справи для розгляду після скасування
його ухвали від 23.09.2013 в апеляційному
порядку.

Отже, на думку касаційної інстанції
побоювання заявника щодо
небезсторонності судді можна вважати
об'єктивно обґрунтованими, тому
розгляд справи з ігноруванням таких
обставин не можна визнати таким, що
відповідає вищевизначеним критеріям
неупередженості суду.

Як слідує з вимог норми ст. 20 ГПК
України відвід може заявлятися до
початку розгляду справи і в
розглядуваному випадку слід дійти
висновку, що цей відвід було заявлено з
дотриманням цієї вимоги.

Дотримання вищевказаних вимог
вирішення питання відводу має значення
при з'ясуванні обставин виконання
встановленого порядку визначення
складу суду для розгляду справи,
оскільки до ухвалення рішення з
зазначеного питання не можна визнати,
що суд який продовжив розгляд справи
при заявлені відводу був установлений
відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України у
судовому засіданні, а також про огляд і
дослідження письмових або речових
доказів у місці їх знаходження
складається протокол.

Протокол у триденний строк підписують
суддя (суддя - головуючий у колегії
суддів) і секретар судового засідання.

У протоколі судового засідання
зазначаються:

1) рік, місяць, число і місце судового
засідання;

2) найменування суду, що розглядає
справу, та склад суду;

3) номер справи і найменування сторін;

4) відомості про явку в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу або про причини їх
неявки;

5) відомості про роз'яснення
господарським судом сторонам та іншим
особам, які беруть участь у справі, їх
процесуальних прав і обов'язків,
зокрема, права заявляти відводи, та
попередження перекладача про
відповідальність за завідомо
неправильний переклад, судового
експерта - за дачу завідомо
неправильного висновку або відмові від
дачі висновку;

6) усні заяви і клопотання сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі;

7) усні роз'яснення судовими експертами
своїх висновків і відповіді на
поставлені їм додаткові запитання.

Таким чином, протокол є доказом, який
підтверджує дотримання судом порядку
розгляду справи.

Разом з цим, місцевим господарським
судом допущено порушення ст. 81-1 ГПК
України, оскільки такий протокол не
підписаний суддею, що впливає на
надання йому доказового значення.

Поряд з цим, суд касаційної інстанції
включно з обставинами не дотримання
формальних ознак у вигляді підпису
протоколу, вважає за необхідне надати
оцінку обставинам, які відображено
таким протоколом.

Як свідчить його зміст розгляд справи
судом тривав з 11.40. до 12.10.

Відомості, які свідчать про заявлений
відвід, про видалення суду до нарадчої
кімнати для вирішення відводу, про
результат розгляду відводу у протоколі
відсутні.

При цьому, у протоколі наявні відомості
про видалення суду до нарадчої кімнати
в період з 12.05 до 12.08, тобто в кінці
розгляду справи.

Отже, суд касаційної інстанції не має
підстав визнати, що заявлений до
початку судового засідання відвід було
відображено в протоколі, розглянуто та
вирішено в нарадчій кімнаті судом до
початку розгляду справи по суті вимог,
оскільки такі відомості з протоколу не
вбачаються.

Таким чином, судом не дотримано порядок
ведення протоколу відповідно до вимог
ст. 81-1 ГПК України.

Враховуючи наведені мотиви, з метою
фактичної реалізації права сторін на
незалежний і безсторонній суд,
запобігання порушень ст. 6 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини 1950 року, ратифікованої
Верховною Радою України (Закон України
від 17.07.97 № 475/97-ВР), беручи до уваги
зазначені обставини, включно з
висловленими сумнівами заявника в
неупередженості суду, слід визнати, що
недотримання вимог щодо порядку
проведення засідання, визначених ГПК
України які є обов'язковими, дає
підстави визнати обгрунтованими
висловлені побоювання заявника щодо
неупередженості суду.

Апеляційний господарський суд на ці
порушення уваги не звернув.

Отже, доводи про неправильне
застосування норм процесуального
права заслуговують на увагу і є
підставою для скасування ухвали та
постанови.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.03.2014 р. та
ухвалу господарського суду м. Києва від
30.01.2013 р. у справі № 5011-11/409-2012-32/539-2012
господарського суду міста Києва
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду м. Києва.

Головуючий, суддя

В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В. Цвігун