ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 липня 2014 року Справа № 921/266/13-г/7

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Мележик
Н.І.,Суддів:Губенко Н.М., Дунаєвської
Н.Г., Кочерової Н.О., Черкащенка М.М.,

розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрополіс"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 13.05.2014у
справі№ 921/266/13-г/7за позовомПершого
заступника прокурора Тернопільської
області в інтересах держави в особі
Аграрного фондудоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрополіс"простягнення 368 913,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 20.09.2013 у
справі № 921/266/13-г/7, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014,
частково задоволено позов Першого
заступника прокурора Тернопільської
області в інтересах держави в особі
Аграрного фонду України до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агрополіс"; вирішено стягнути з
відповідача на користь позивача 3%
річних в сумі 45 355,71 грн., в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.05.2014 у справі № 921/266/13-г/7
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс" подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 13.05.2014
у справі № 921/266/13-г/7 з дотриманням
строку, передбаченого частиною першою
статті 11117 ГПК України, у якій заявник
просить вказану постанову скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 23.04.2014
у справі № 921/504/13-г/5, від 19.11.2013 у справі
№ 912/163/13-г, від 16.10.2013 у справі №
917/191/13-г, від 01.10.2013 у справі № 922/1176/13 та
від 17.09.2013 у справі № 917/339/13-г,
мотивовано неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права в
частині вирішення питання щодо
стягнення 3% річних, нарахованих на суму
попередньої оплати, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищого господарського
суду України, колегія суддів вважає, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

У постанові від 13.05.2014 у справі №
921/266/13-г/7 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову в
частині стягнення 3% річних. При цьому,
суд касаційної інстанції виходив із
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи про те, що
після відмови від виконання своїх
договірних зобов'язань з постачання
пшениці у відповідача на підставі
положень статті 693 ЦК України виникло
грошове зобов'язання з повернення суми
попередньої оплати. Суд касаційної
інстанції, пославшись на положення
частини першої статті 8 ЦК України
(аналогія закону), прийшов до висновку,
що у даному випадку підлягають
застосуванню вимоги Указу Президента
України "Про заходи щодо нормалізації
платіжної дисципліни в народному
господарстві України" №227/95 від 16.03.1995,
на підставі якого зазначено, що спірний
платіж (попередню оплату) відповідач
зобов'язаний був повернути позивачу у
п'ятиденний строк з моменту
зарахування на його рахунок коштів, в
той час як повернув його більш ніж
через 3 місяці, з огляду на що з
відповідача підлягає стягненню 3%
річних, нарахованих на суму
попередньої оплати.

Водночас у постанові від 16.10.2013 у справі
№ 917/191/13-г за аналогічних
правовідносин, суд касаційної
інстанції зазначив, що строк
повернення авансового платежу у такому
випадку не визначений нормами чинного
законодавства, у зв'язку з чим
погодився з висновками апеляційного
господарського суду щодо відмови у
стягненні 3% річних, нарахованих на суму
попередньої оплати.

З огляду на викладене колегія суддів
визнає, що зі змісту вказаних судових
рішень Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, що
є підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Однак, колегією суддів не приймається
до уваги посилання заявника на
постанови від 19.11.2013 у справі № 912/163/13-г,
від 01.10.2013 у справі № 922/1176/13 та від
17.09.2013 у справі № 917/339/13-г, зі змісту
яких вбачається, що судами касаційної
інстанції не допущено різного
застосування норм матеріального права,
оскільки рішення у даних справах суди
касаційної інстанції прийняли в
залежності від встановлених судами
попередніх інстанцій фактичних
обставин справи та підстав позовних
вимог.

Крім того, постановою Вищого
господарського суду України від 23.04.2014
у справі № 921/504/13-г/5, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, рішення судів
попередніх інстанцій в частині, що
стосується доводів заявника,
скасовано, а справу у вказаній частині
передано на новий розгляд до місцевого
господарського суду. У зв'язку з цим
колегія суддів зазначає, що прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування судових рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спірного питання по суті, а
тому на відповідну постанову не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, передбаченої
розділом ХІІ2 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 11114- 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Допустити справу № 921/266/13-г/7 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. Мележик Судді:Н.
Губенко Н. Дунаєвська Н. Кочерова М.
Черкащенко