м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11792/14 18.07.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомУправління Державної служби
охорони при ГУМВС України в
Дніпропетровській
областідоДержавного підприємства
"Управління відомчої воєнізованої
охорони"простягнення 95283 грн 60 грн.
Представники: від позивача:Неміріч І.І.
- представник за довіреністю № 9/6-2036/Кр
від 26.07.2013від відповідача:не
з'явилисьОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.06.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Дніпропетровській
області з вимогами до Державного
підприємства "Управління відомчої
воєнізованої охорони" про стягнення 95283
грн 60 грн. заборгованості за договором
на забезпечення охорони об'єктів ДП
"Управління відомчої воєнізованої
охорони" Державною службою охорони при
МВС України № 181/16 від 29.12.2012.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
договору на забезпечення охорони
об'єктів ДП "Управління відомчої
воєнізованої охорони" Державною
службою охорони при МВС України № 181/16
від 29.12.2012 не виконав взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим в
останнього виникла заборгованість у
розмірі 95283 грн 60 коп. за актом
прийому-здачі виконаних робіт/послуг №
16-0005215 за листопад 2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/11792/14, розгляд справи
призначений на 08.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 справу № 910/11792/14 передано на
розгляд судді Головіній К.І. у зв'язку з
перебуванням судді Отрош І.М. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 (суддя Головіна К.І.)
справу № 910/11792/14 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 18.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 справу № 910/11792/14 передано на
розгляд судді Отрош І.М., у зв'язку з
виходом судді Отрош І.М. з лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 (суддя Отрош І.М.) справу
№ 910/11792/14 прийнято до
провадження.

Представник відповідача у судове
засідання 18.07.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином за
адресою, зазначеною у Спеціальному
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18837664.

У судове засідання 18.07.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 18.07.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2012 між Управлінням Державної служби
охорони при ГУМВС України в
Дніпропетровській області (охорона за
договором) та Державним підприємством
"Управління відомчої воєнізованої
охорони" (замовник за договором)
укладено договір на забезпечення
охорони об'єктів ДП "Управління
відомчої воєнізованої охорони"
Державною службою охорони при МВС
України № 181/16, відповідно до умов
охорона надає замовнику наряди у
складі співробітників міліції охорони
та працівників цивільної охорони для
охорони об'єктів замовника шяхом
патрулювання, об'їзду території на
службовому транспорті за маршрутами та
візуального огляду (далі - об'єкт), що
перераховані у дислокації (додаток № 1
до договору) з метою недопущення та
виявлення фактів розкрадання майна
замовника, а також невідкладних
заходів при виявленні порушень
нормальної' роботи газопроводів на
умовах без майнової відповідальності,
замовник зобов'язується щомісячно
сплачувати охороні встановлену плату.

У відповідності з пунктом 7.1. договору
даний договір укладається з 01.01.2013 і діє
до 30.11.2013.

Згідно з пунктом 1.2. договору ціна
послуг охорони за цим договором є
договірною і зазначається сторонами у
розрахунку та протоколу узгодження
договірної ціни (додатки №№ 2, 3 до
договору).

Вартість охоронних послуг по договору
на кожний окремий місяць
розраховується сторонами на підставх
дислокації та розрахунку відповдно до
кількості годин надання цих послуг в
кожному окремому місяці та їх вартості
(пункт 2.2. договору).

Положеннями пункту 2.4. договору
визначено, що оплата за послуги охорони
здійснюється замовником на підставі
актів здачі-приймання робіт (послуг), що
складаються не пізніше третього числа
кожного місяця, що випливає за звітним.
Форма розрахунку - поетапно по факту
надання послуг за звітний місяць
протягом 180 календарних днів після
підписання акту наданих послуг.

Як додатки до договору між сторонами
підписані дислокації та розрахунки, а
також протоколи узгодження договірної
ціни за надання охоронних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки, та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з нормами статті 978 Цивільного
кодексу України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Як встановлено судом, на виконання умов
договору позивачем у листопаді 2012 року
було надано послуги з охорони на
умовах, передбачених укладеним між
сторонами договором на забезпечення
охорони об'єктів ДП "Управління
відомчої воєнізованої охорони"
Державною службою охорони при МВС
України № 181/16 від 29.12.2012, що
підтверджується підписаним та
скріпленим печатками обох сторін актом
здачі-прийняття виконаних робіт/послуг
за листопад 2013 року № 16-0005215 від 30.11.2013,
належним чином засвідчена копія якого
наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства не виконав взяті
на себе зобов'язання щодо своєчасної
оплати отриманих послуг згідно з
договором на забезпечення охорони
об'єктів ДП "Управління відомчої
воєнізованої охорони" Державною
службою охорони при МВС України № 181/16
від 29.12.2012 за актом здачі-прийняття
виконаних робіт/послуг за листопад 2013
року № 16-0005215 від 30.11.2013, у зв'язку з чим в
останнього виникла заборгованість
перед виконавцем за спожиті послуги у
розмірі 95283 грн 60 коп., що також не було
спростовано відповідачем, зокрема
відповідачем не надано суду доказів
оплати наданих послуг на суму 95283 грн 60
коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищенаведене та
встановленням факту невиконання
відповідачем обов'язку з оплати
наданих послуг з охорони за договором
на забезпечення охорони об'єктів ДП
"Управління відомчої воєнізованої
охорони" Державною службою охорони при
МВС України № 181/16 від 29.12.2012, вимоги
позивача про стягнення 95283 грн 60 коп. з
відповідача підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Управління відомчої воєнізованої
охорони" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 85,
ідентифікаційний код 02072239) на користь
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Дніпропетровській
області (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Короленка, буд. 4,
ідентифікаційний код 08596854)
заборгованість у розмірі 95283
(дев'яносто п'ять тисяч двісті
вісімдесят три) грн 60 коп. та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1905
(одна тисяча дев'ятсот п'ять) грн. 67 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.07.2014

Суддя
І.М.
Отрош