ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2014 р.Справа № 916/1682/14

За позовом: Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

До відповідача: Комунального
підприємства "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго"

про стягнення 544213,22 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Старчик А.А., представник
за довіреністю

Від відповідача: Зязюн І.В., представник
за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
звернувся до господарського суду
Одеської області із позовною заявою, у
якій просив суд стягнути з
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" 350000
грн. основного боргу, 75543,35 грн. пеню,
82246,25 грн. 7% штрафу, 11271,67 грн.
інфляційних та 3% річних у розмірі 25151,96
грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.07.2014р. провадження у
справі в частині стягнення основного
боргу у сумі 350000 грн. припинено на
підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, у
зв'язку з погашенням основного боргу
відповідачем (100000 грн. до моменту
звернення позивача з відповідним
позовом та 250000 грн. під час розгляду
справи).

Відповідачем - Комунальним
підприємством "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" в ході
розгляду справи визнано факт існування
заборгованості перед позивач та надано
суду докази повної оплати заявленої до
стягнення основної заборгованості у
сумі 350000 грн. (100000 грн. до моменту
звернення позивача з відповідним
позовом та 250000 грн. під час розгляду
справи). Крім того, у наданому суду
відзиві на позовну заяву представником
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго"
зверталась увага суду на невірність
окремих частин розрахунків позивача та
на невірно визначений момент
виникнення зобов'язання по сплаті
вартості отриманого газу.

11.06.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшло клопотання
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго", у
якому представник відповідача звертав
увагу суду на критичний фінансовий
стан комунального підприємства,
збитковість діяльності комунального
підприємства, наявність значної
заборгованості перед підприємством зі
сторони таких споживачів як населення,
бюджетні установи, у зв'язку з чим
просив суд зменшити розмір нарахованої
пені та штрафу до 1 грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

18 жовтня 2012 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (Продавець) та Комунальним
підприємством "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу
природного газу № 12/1082-БО-23, згідно умов
якого Продавець зобов'язався передати
у власність Покупцю у 2012році природний
газ, ввезений на митну територію
України ПАТ „Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний
газ, видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України „Про
засади функціонування ринку
природного газу", а Покупець
зобов'язався прийняти та оплатити цей
природний газ на умовах договору. Газ,
що підлягає передачі за договором
повинен був бути використаний Покупцем
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.

Згідно з умовами п. 3.1 договору
Продавець передає Покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця. Право власності на
газ переходить від Продавця до Покупця
в пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

За умовами п.3.4 договору не пізніше 5-го
числа, наступного за місцем продажу
газу, Покупець зобов'язався надати
Продавцеві підписані та скріплені
печатками Покупця та
газотранспортного підприємства три
примірники акту приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язався
повернути Покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному примірнику оригіналу акту, що
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою,
або надати у письмові формі мотивовану
відмову від підписання акту. Акти є
підставою для остаточних розрахунків
між сторонами.

У відповідності до п. 5.2 договору
сторонами договору було узгоджено
вартість 1000 куб. м природного газу 3884,78
грн., крім того ПДВ 20% - 776,96 грн.

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу. Згідно п.11.1. договору
його дія в частині поставки газу
поширювалась з 01.10.2012р. до 31.12.2012р.

Відповідно до складеного між сторонами
акту приймання передачі природного
газу, що датований 27.11.2012р., у жовтні
2012року позивачем було передано
відповідачу 68724 куб м газу (за ціною
згідно до діючих тарифів у розмірі 3884,78
грн. без урахування ПДВ за 1000 куб м) на
загальну суму 320373,14 грн., з урахуванням
ПДВ.

Відповідно до складеного між сторонами
акту приймання передачі природного
газу, що датований 30.11.2012р., у листопаді
2012року позивачем було передано
відповідачу 378725 куб м газу (за ціною
згідно до діючих тарифів у розмірі 3884,78
грн. без урахування ПДВ за 1000 куб м) на
загальну суму 1765515,97 грн., з урахуванням
ПДВ.

Відповідно до складеного між сторонами
акту приймання передачі природного
газу, що датований 31.12.2012р., у грудні
2012року позивачем було передано
відповідачу 487923 куб м газу (за ціною
згідно до діючих тарифів у розмірі 3884,78
грн. без урахування ПДВ за 1000 куб м) на
загальну суму 2274568,21 грн., з урахуванням
ПДВ.

Як вбачається з пояснень позивача та
засвідчується наявними у матеріалах
справи доказами, вартість прийнятого
газу сплачувалась Комунальним
підприємством "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" з порушенням
строків, визначених п. 6.1 договору.

Так, вартість газу отриманого у жовтні
2012року за актом від 27.11.2012р. була
сплачена платежами від 07.12.2012р. на суму
180000 грн. та від 10.12.2012р. на суму 140373,14 грн.

Вартість газу отриманого у листопаді
2012року за актом від 30.11.2012р. була
сплачена платежами від 10.12.2012р. на суму
59626,86 грн., від 11.12.2012р. на суму 50000 грн.,
від 12.12.2012р. на суму 55000 грн., від 14.12.2012р.
на суму 75000 грн., від 17.12.2012р. на суму 20000
грн., від 21.12.2012р. на суму 20000 грн., від
24.12.2012р. на суму 30000 грн., від 27.12.2012р. на
суму 405000 грн., від 28.12.2012р. на суму 363200
грн., від 29.12.2012 р. на суму 415000 грн., від
09.01.2013р. на суму 10000 грн., від 10.01.2013р. на
суму 9000 грн., від 11.01.2013р. на суму 50000 грн.,
від 15.01.2013р. на суму 30000 грн., від 16.01.2013р.
на суму 62000 грн., від 17.01.2013р. від 75000 грн.,
від 18.01.2013р. на суму 10000 грн., від 21.01.2013р.
на суму 26689,11 грн.

Вартість газу отриманого у грудні
2012року за актом від 31.12.2012р. була
сплачена платежами від 21.01.2013р. на суму
73310,89 грн., від 29.01.2013р. на суму 45000 грн.,
від 31.01.2013р. на суму 130000 грн., від 07.02.2013р.
на суму 5000 грн., від 08.02.2013р. на суму 550000
грн., від 12.02.2013р. на суму 500000 грн., від
14.02.2013р. на суму 175000 грн., від 15.02.2013р. на
суму 130000 грн., від 18.02.2013р. на суму 100000
грн., від 31.10.2013 р. на суму 16257,32 грн., від
25.11.2013р. на суму 50000 грн., від 29.11.2013р. на
суму 150000 грн., від 22.04.2014р. на суму 100000
грн., від 08.05.2014р. на суму 100000 грн., від
15.05.2014р. на суму 150000 грн.

Згідно п. 7.2 договору у разі невиконання
Покупцем п. 6.1 умов цього договору, він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити Продавцю, крім суми
заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

У зв'язку з простроченням сплати
вартості отриманого газу, позивачем
здійснено розрахунок пені, штрафу та 3%
річних і інфляційних. Так, відповідно
до даних такого розрахунку за
відповідачем рахується пеня у розмірі
75543,35 грн., 3% річних у сумі 25151,96 грн.,
інфляційні у сумі 11271,67 грн.
(розраховані окремо за зобов'язаннями
жовтня, листопада, грудня 2012р., з
урахуванням здійснених відповідачем
поперіодних оплат), штраф у сумі 82246,25
грн. (у розмірі 7% від суми боргу за
зобов'язаннями листопада та грудня
2012р., що тривала понад 30 днів, від суми
203689,11 грн. за листопад 2012р. та від суми
971257,32 грн. за грудень 2012р.).

Позовні вимоги позивача обґрунтовані
неналежним виконанням прийнятих на
себе договірних зобов'язань
відповідачем, залишені позивачем в
первісній редакціїї, факт сплати
основної заборгованості відповідачем
визнано повноважним представником
позивача в судовому засіданні, однак,
письмових уточнень позовних вимог та
обгрунтованого розрахунку нарахованих
штрафу, пені, інфляційних і річних з
зазначенням моментів виникнення
зобов'язань та періодів нарахуванням,
на вимогу суду позивачем не надано.

У зв'язку з погашенням основної
заборгованості відповідачем та
припиненням провадження у справі в
частині позовних вимог про стягнення
основного боргу, позовні вимоги
розглядаються судом в частині
стягнення пені у розмірі 75543,35 грн., 3%
річних у сумі 25151,96 грн., інфляційних у
сумі 11271,67 грн. та штрафу у сумі 82246,25 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання Комунальним підприємством
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" прийнятих на
себе зобов'язань за умовами договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1082-БО-23 від 18 жовтня 2012 року.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Згідно п. 7.2 договору у разі невиконання
Покупцем п. 6.1 умов цього договору, він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити Продавцю, крім суми
заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем 75543,35 грн. пені
та 25151,96 грн. 3% річних, вважає його
частково невірним. Так, у наданих суду
розрахунках пені та 3% річних за
зобов'язаннями за жовтень, листопад,
грудень 2012р. позивачем помилково
включено у розрахунок день, коли
відповідні зобов'язання ще не виникли -
14.11.2012р., 14.12.2014р., 14.01.2014р. та
неправомірно включено до днів
прострочення дні здійснених
відповідачем часткових оплат
заборгованості - 07.12.2012р., 14.12.2012р.,
21.01.2013р. Відповідно, за зобов'язаннями
за жовтень 2012р. перерахована судом пеня
становить 3061,20 грн., а 3% річних 612,24 грн.,
за зобов'язаннями за листопад 2012р.
перерахована судом пеня становить 9993,27
грн., а 3% річних 1998,65 грн., за
зобов'язаннями за грудень 2012р.
перерахована судом пеня становить 59075,31
грн., а 3% річних 21858,34 грн., що загалом
становить 72129,78 грн. пені та 24469,23 грн. 3%
річних.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем 7% штрафу у
сумі 82246,25 грн., вважає його вірним,
таким, що відповідає обставинам справи.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем інфляційних у
сумі 11271,67 грн., вважає його частково
невірним. Так, у наданих суду
розрахунках позивачем не було
враховано рекомендації п. 3.2 постанови
Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. № 14 щодо
нарахування інфляційних за поточний
місяць з урахування суми боргу, яка
існувала на кінець місяця. Крім того, у
розрахунку не було враховано часткові
оплати, що були проведені відповідачем
у жовтні та листопаді 2013р. Відповідно,
перерахована судом сума інфляційних за
зобов'язаннями за жовтень, листопад,
грудень 2012р. становить - 7445,19 грн.

Між тим, дослідивши усі обставини
справи, суд вважає за необхідне
врахувати доводи представника
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго",
зазначені у клопотанні від 11.06.2014р. про
зменшення розміру належних до
стягнення штрафних санкцій.

Положеннями ч.3 ст.551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Положення ч. 2 ст. 233 Господарського
кодексу України визначають, у випадку
коли порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

В свою чергу, згідно п. 3 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право, зокрема, зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

При прийнятті рішення у справі суд
вважає за необхідне врахувати наступні
обставини:

1) КП "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" вживаються
заходи задля погашення заборгованості,
а допущені комунальним підприємством
прострочення сплат пов'язані з
залежністю великої частини доходів
підприємства від оплати наданих послуг
такими споживачами, як бюджетні
організації, комунальні підприємства,
населення, що ставить у залежність
своєчасність виконання зобов'язань
відповідача від своєчасності внесення
платежів названими контрагентами
відповідача.

2) доказів, які б вказували на
імовірність збитків або засвідчували
наявність збитків у позивача, у зв'язку
з несвоєчасним виконанням прийнятих на
себе зобов'язань відповідачем
матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає їх поважними, а тому
приходить до висновку щодо
необхідності часткового задоволення
клопотання відповідача від 11.06.2014р. зі
зменшенням заявлених до стягнення пені
та штрафу у два рази. Відповідно, з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача пеня у розмірі 36064,89
грн. та штраф у розмірі 41123,12 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
зі стягненням з відповідача пені у
розмірі 36064,89 грн., 3% річних у сумі 24469,23
грн., інфляційних у сумі 7445,19 грн. та
штрафу у сумі 41123,12 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору в сумі
7182,05грн. покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог у справі, а також судом
враховано факт часткової сплати
заборгованості у розмірі 1000000 грн. до
подання позовної заяви до суду, у
зв'язку з чим оплата позивачем судового
збору за даною частиною позовних вимог
з відповідача судом не стягується.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" (68600, Одеська
область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-А, код
05514413; р/р 0168 в Одеському упр. ПАО
„Ощадбанк", МФО 328845) на користь
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, код 20077720; р/р 1 в
ПАТ „Державний ощадний банк України",
МФО 300465) пеню у розмірі 36064 (тридцять
шість тисяч шістдесят чотири) грн. 89
коп., 3% річних у сумі 24469 (двадцять
чотири тисячі чотириста шістдесят
дев'ять) грн. 23 коп., інфляційні у сумі 7445
(сім тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 19
коп., штраф у сумі 41123 (сорок одна тисяча
сто двадцять три) грн. 12 коп. та 7182 (сім
тисяч сто вісімдесят дві) грн. 05 коп.
судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Повний текст рішення складено 23.07.2014
року.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.