м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
До Публічного акціонерного
товариства «Компанія «Райз»
Про визнання недійсним
третейського застереження
Колегія суддів у
Головуючий суддя
Суддя Івченко А.М.
Суддя Смирнова Ю.М.
Представники сторін:
від позивача Кушнір С.В. -
представник за довіреністю;
від відповідача не з'явився
На підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 28.07.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
відповідача про визнання недійсним
третейського застереження,
передбаченого пунктом 9.8 договору
поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 було порушено
справи призначено на 15.11.2013.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи,
враховуючи неявку в судове засідання
представника відповідача, невиконання
сторонами вимог ухвали від 21.10.2013 року,
з метою витребування у сторін
додаткових доказів по справі, ухвалою
суду від 15.11.2013 року відклав розгляд
справи на 02.12.2013 року, зобов'язано
учасників судового процесу виконати
вимоги ухвали суду від 14.10.2013 року, а
також надати суду: первинні
бухгалтерські документи датовані з
11.04.2012 року. Крім того, відповідача
зобов'язано надати суду оригінал
договору поставки засобів захисту
рослин на умовах товарного кредиту
№052/020-003КР від 11.04.2012 року та додатків до
В судовому засіданні 02.12.2013 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове
засідання 02.12.2013 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
час, дату та місце слухання справи був
повідомлений належним чином.
Крім того, представник позивача в
судовому засіданні 02.12.2013 року подав
клопотання про продовження строку
вирішення спору, яке судом розглянуто
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача, а також
невиконанням відповідачем вимог
ухвали суду від 15.11.2013 року, суд відклав
розгляд справи до 17.12.2013 р.
Представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких підтримує раніше подане
клопотання про призначення судової
Представник відповідача у судове
засідання 17.12.2013 р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
Ухвалою суду від 17.12.2013 р. було
задоволено клопотання позивача,
призначено комплексну технічну та
почеркознавчу експертизи документів,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
Також бувалою суду від 17.12.2013 р. на
підставі частини 2 ст. 79 ГПК України
зупинено провадження по справі №
експертизи та отримання висновку
експерта по даній справі.
повернуті на адресу Господарського
суду міста Києва без висновку експерта,
у зв'язку з неможливістю надання
висновку комплексної судово-технічної
експертизи документів та
судово-почеркознавчої експертизи.
Відповідно до частини 3 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.
За таких обставин, оскільки матеріали
справи було повернуто до
Господарського суду міста Києва,
У зв'язку зі складністю справи, ухвалою
суду від 23.06.2014 призначено колегіальний
Розпорядженням Голови господарського
суду м. Києва № б/н від 23.04.2014 р. справу №
обмеженою відповідальністю
Науково-виробнича фірма "Атіс" до
Публічного акціонерного товариства
"Компанія "Райз" про визнання недійсним
третейського застереження,
передбаченого п. 9.8 договору поставки №
052/020-003КР від 11.04.2014 р. передано на
розгляд колегії суддів у наступному
складі суддів: Спичак О.М. (головуючий),
Смирнова Ю.М., Івченко А.М.
Ухвалою від 23.06.2014 р. колегія суддів
у складі: Спичак О.М. (головуючий), судді
Смирнова Ю.М. та Івченко А.М. прийняла
справу до свого провадження та
призначила її до розгляду у судовому
засіданні за участю представників
учасників судового процесу на 14.07.2014 р.
У судовому засіданні 14.07.2014 р.
представник позивача надав суду усні
Представник відповідача у дане судове
засідання не з'явився, вимог ухвали
суду не виконав про призначене судове
засідання був повідомлений належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення від
26.06.2014 р., яке підтверджує отримання
відповідачем 02.07.2014 р. ухвали про
призначення справи до розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу, неподання
витребуваних доказів.
Враховуючи наведене, господарський суд
з метою з'ясування всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору у даній справі,
відкласти розгляд даної справи на
28.07.2014 року, у зв'язку з неявкою
представників відповідача у
призначене судове засідання, не
виконанням ним вимог ухвали суду.
В судовому засіданні 28.07.2014 представник
позивача заявлену вимогу підтримав у
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити. Позов мотивований тим, що
договір поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012
від імені позивача підписаний не
уповноваженою особою, оскільки на час
укладення правочину директором
позивача був ОСОБА_5, проте, підпис на
правочині йому не належить і не
відповідає підпису вказаної особи.
Також, позивач вказував на те, що
пунктом 15.9.5 Статуту позивача, в
редакції, яка була чинною на момент
укладення договору, було передбачено
право директора товариства на
укладення правочинів, сума яких не
перевищувала 100 000,00 грн. на місяць, а
оскільки договір укладено на суму 387
150,98 грн. , а тому його укладено з
перевищенням повноважень. В свою чергу,
позивач просив суд взнати недійсним
лише пункт 9.8 договору поставки №
052/020-003КР від 11.04.2012.
Відповідач в судове засідання 28.07.2014
представників не направив, причин
неявки представників суд не повідомив.
Про проведення судового засідання був
повідомлений належним чином за адресою
свого місцезнаходження, що зазначена
позивачем у позовній заяві. Суд
зазначає про те, що відповідач був
обізнаний про наявність судового спору
та не був обмежений у своїх
процесуальних правах надати відзив та
витребувані документи через
канцелярію суду або шляхом їх
направлення на адресу суду поштовим
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, з метою дотримання
процесуальних строків вирішення спору,
суд дійшов висновку, що наявні у
матеріалах справи документи достатні
для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, а
неявка відповідача не перешкоджає
вирішенню справи по суті за наявними в
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд м. Києва, -
В матеріалах справи міститься надана
позивачем незасвідчена копія договору
поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012, за яким
постачальником є ПАТ «Компанія «Райз»,
а покупцем є ТОВ «НВФ «Атіс», і в якому
міститься зокрема пункт 9.8, згідно
якого усі суперечки , розбіжності ,
вимоги і претензії що виникли в ході
виконання даного договору або у зв?язку
з ним, або випливає з його, підлягають
остаточному розгляду в Постійно
діючому третейському суді при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі відповідно до
регламенту зазначеного суду одним із
суддів одноособово. На підставі цієї
третейської угоди підлягають розгляду
також будь-які інші суперечки між
сторонами з питань цивільних і
господарських правовідносин між ними,
які не засновані на зазначеному в
попередньому абзаці цього пункту
договорі, але є наслідком визнання
цього договору недійсним або таким,
котрий не був укладений. Ця угода
укладена сторонами на підставі й у
відповідності зі статтями 1, 5, 6,12 Закону
України «Про третейські суди» від
11.05.2004 № 1701-ІV, ст. 212, 626-628 Цивільного
кодексу України. Рішення Постійно
діючого третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі буде остаточним і
обов?язковим для сторін і буде ними
виконано в строки , зазначені в рішенні
Постійно діючого третейського суду при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі.
Позивач вважає, що вказаний пункт 9.8
договору поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012
є недійсним в силу приписів ст.ст. 203, 215
Цивільного кодексу України і просить
суд визнати його недійсним, оскільки
договір поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012
від імені позивача підписаний не
уповноваженою особою, оскільки на час
укладення правочину директором
позивача був ОСОБА_5, проте, підпис на
правочині йому не належить і не
відповідає підпису вказаної особи.
Також, позивач вказував на те, що
пунктом 15.9.5 Статуту позивача, в
редакції, яка була чинною на момент
укладення договору, було передбачено
право директора товариства на
укладення правочинів, сума яких не
перевищувала 100 000,00 грн. на місяць, а
оскільки договір укладено на суму 387
150,98 грн. , а тому його укладено з
перевищенням повноважень.
Стаття 202 Цивільного кодексу України
встановлює, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,
5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Вимогами статті 203 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з частиною 2 статті 207 Цивільного
кодексу України, правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
Згідно статті 638 Цивільного кодексу
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.
Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Статтею 36 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.
Пунктом 2.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
від 29 травня 2013 року N 11, у силу припису
частини першої статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, встановлених частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
названого Кодексу, саме на момент
вчинення правочину. Не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено (договір, який не укладено). У
зв'язку з наведеним господарським
судам необхідно встановлювати, чи є
оспорюваний правочин вчиненим та з
якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК
України, частини друга - п'ята, сьома
статті 180 ГК України тощо).
Так, судом з метою встановлення факту
вчинення між сторонами спору договору
поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012, з
урахуванням припису процесуального
закону про те, що письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії, ухвалою суду
від 14.10.2013 витребувано у позивача
оригінали документів, які додані до
позову, а ухвалами від 02.12.2013, від 15.11.2013,
які у відповідності до статті 115
Господарського процесуального кодексу
України є обов?язковими для виконання
сторонами, було витребувано у сторін
оригінал договору поставки № 052/020-003КР
від 11.04.2012, оскільки долучена позивачем
до матеріалів справи копія взагалі не
До того ж, ухвалою господарського суду
було призначено судову технічну та
почеркознавчу експертизи документів, з
метою виконання якої експертом було
витребувано у сторін спору оригінал
договору поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012,
який не було представлено експерту для
дослідження, у зв?язку з чим матеріали
справи було повернуто експертом без
виконання наведених експертиз.
Станом на момент вирішення спору,
сторонами не було надано оригіналу
договору поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012
з метою підтвердження факту вчинення
наведеного правочину, у зв?язку з чим
суд прийшов до висновку, що станом на
момент вирішення спору не надано
належних та допустимих доказів в
розумінні ст. 33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України
вчинення між сторонами правочину -
договору поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012.
Про вчинення між сторонами правочину -
договору поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012
- не свідчить і рішення Господарського
суду Сумської області від 19.09.2013 №
920/1476/13, оскільки ним досліджувалось
правомірність прийняття рішення
Постійно діючого третейського суду при
Сумській міжрегіональній біржі у
третейській справі № 1/89-13 від 16.07.2013.
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що підстави для визнання
недійсним договору поставки № 052/020-003КР
від 11.04.2012 згідно ст. ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України - у суду відсутні,
оскільки позивачем, як особою, яка
повинна довести свої вимоги, ні
відповідачем не було надано належних і
допустимих доказів в розумінні ст. 33, 34,
36 Господарського процесуального
кодексу України вчинення між сторонами
правочину - договору поставки №
052/020-003КР від 11.04.2012.
З огляду на викладене, позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «АТІС» про
визнання недійсним третейського
застереження, передбаченого пунктом 9.8
договору поставки № 052/020-003КР від 11.04.2012
- задоволенню не підлягає.
Судовий збір, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
1. У позові відмовити.
2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.08.2014
року

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя
О.М.Спичак

Суддя

А.М.Івченко

Суддя

Ю.М.Смирнова