РІШЕННЯ

"25" липня 2014 р.Справа № 921/693/14-г/14

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Руденка О.В.

розглянув справу

за позовом Приватного підприємства
"ДІМ ТЕК "СЕРВІС", вул. Скрипника, 10/44,
м.Львів, 79049

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд М", вул.
Привокзальна, 12 А, смт.Гусятин,
Тернопільська область, 48201

про cтягнення заборгованості в сумі 95
614,07 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Сьома І.Б., довіреність № 1
від 27.06.14 р. ,

відповідача: Дубно І.Ю., довіреність
№ 1/5-17 від 23.07.14 р.

Суть справи:

Приватне підприємство "Дім ТЕК "Сервіс"
звернулось у господарський суд
Тернопільської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд М" про стягнення
заборгованості у сумі 95 614,07 грн.

В обґрунтування заявлених вимог,
підтриманих в судовому засіданні
повноважним представником, позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань щодо своєчасної оплати
вартості поставленого товару, з огляду
на що в останнього виникла
заборгованість, яка підлягає
примусовому стягненню в судовому
порядку.

Відповідач, згідно відзиву на позов та
наданих пояснень, проти наявності
простроченої заборгованості, сума якої
заявлена до стягнення, не заперечує.

Учасникам судового процесу належні їм
права та обов'язки, передбачені
ст.ст.20,22,81-1 ГПК України, роз'яснено.

За відсутності відповідного
клопотання в порядку ст.81-1 ГПК України,
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією їх породжують.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

На виконання усної домовленості,
згідно видаткових накладних, копії
яких знаходяться у матеріалах справи,
позивачем у період з 20.12.2011р. по 31.12.2013р.
поставлено своєму контрагенту
товарно-матеріальні цінності на
загальну суму 2 461 131,28 грн.

Проте, господарським товариством
вартість отриманого товару оплачено
лише частково, в розмірі 2 353 817,21 грн., що
підтверджується копіями банківських
виписок, які знаходяться в матеріалах
справи.

Таким чином, станом на час звернення
підприємства із позовною заявою до
господарського суду, заборгованість
ТОВ "Буд М" перед позивачем становить 95
614,07 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Аналогічні за змістом норми
містяться і в ст.ст. 509, 526 ЦК України.

Взаємовідносини, що склалися між
учасниками спору суд кваліфікує як
правовідносини, що випливають із
договору поставки, згідно якого та в
силу ст. 712 ЦК України, одна сторона
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

До вимог господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з врахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи,
приватним підприємством на виконання
своїх зобов'язань поставлено
відповідачу товарно-матеріальні
цінності загальною вартістю 2 461 131,28
грн., які прийняті останнім без
застережень та зауважень, що
засвідчується підписом повноважної
особи отримувача та відтиском печатки
товариства на відповідних видаткових
накладних.

Водночас, ТОВ "Буд М" свої зобов'язання
щодо своєчасної та повної оплати за
поставлений товар належним чином не
виконав, допустивши при цьому
заборгованість в сумі 95 614,07 грн., яка
підтверджується, поряд з іншим,
підписаним обома сторонами Актом
звірки взаємних розрахунків за 2013 р.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 691, 692, 693 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу. Покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару.

З даного приводу, у п.1.7 постанови від
17.12.2013 року №14, Пленум Вищого
господарського суду України зазначив,
що якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу.

Водночас, приписами ч. 7 ст. 193 ГК України
та ст. 525 ЦК України встановлюють
загальне правило щодо заборони
односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 ЦК України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

При вирішенні спору суд враховує, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, заявлена до стягнення сума
боргу в розмірі 95 614,07 грн. належним
чином позивачем доведена,
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями видаткових накладних,
банківських виписок та не
заперечується відповідачем, а тому
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати по справі
відшкодовуються за рахунок
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 32-34, 44-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд М"
(вул.Привокзальна, буд.12А, смт. Гусятин,
Гусятинський р-н, Тернопільська обл.,
) на користь Приватного
підприємства "ДІМ ТЕК "СЕРВІС"
(вул.Скрипника,10/44, м. Львів, ) - 95 614 (дев'яносто п'ять тисяч
шістсот чотирнадцять) грн. 07 коп.
заборгованості та 1912 (одну тисячу
дев'ятсот дванадцять) грн. 28 коп.
сплаченого судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського
суду, яке не набрало законної сили,
сторони мають право подати апеляційну
скаргу, протягом десяти днів з дня
підписання рішення через місцевий
господарський суд.

Суддя
О.В. Руденко

Повний текст рішення

підписано 28.07.2014р.