ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 21» липня 2014 р.
Справа №922/78/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Хачатрян В.С., суддя Шевель О.В.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників:

позивача за первісним позовом - Лисенко
І.Е., за довіреністю №610 від 25.12.2013 року;
Хомякова А.Л., за довіреністю №4 від
08.01.2014 року;

відповідача за первісним позовом - не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача за
первісним позовом - Державної установи
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії»,
м.Харків (вх.№1395Х/2-7) на рішення
господарського суду Харківської
області від 12.05.2014 року по справі
№922/78/14,

за первісним позовом Публічного
акціонерного товариства
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації», м.Харків,

до Державної установи «Державний
науково-дослідний і проектний інститут
основної хімії», м.Харків,

про стягнення 97230,31 грн.,-

та зустрічним позовом Державної
установи «Державний науково-дослідний
і проектний інститут основної хімії»,
м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації», м.Харків,

про визнання договору частково
виконаним та припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації»
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
про стягнення з Державної установи
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії»
90192,80 грн. основного боргу, 721,54 грн.
інфляційних втрат та 6315,97 грн. 3% річних,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором №12/2-Д від 16.06.2011 року. Позивач
також просив суд покласти на
відповідача понесені витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1944,61 грн.

Господарським судом Харківської
області для спільного розгляду з
первісним позовом було прийнято
зустрічний позов Державної установи
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії»
(позивач) до Публічного акціонерного
товариства «Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації», в якому позивач просив
суд:

- визнати договір №12/2-Д від 16.06.2011 року
виконаним у обсязі 16,09% від загального
об'єму договору;

- зобов'язати ПАТ
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації»
укласти з Державною установою
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії» акт
приймання-передавання робіт,
передбачений п.3.1.2. договору, в якому
має бути зазначено, що відповідач
передав у одному примірнику технічну
(проміжну) документацію: 16-4.1-КЖ1 а.а.1…14,
що складає 16,09% від загального об'єму
договору від 16.06.2011 року №12/2-Д, чим
сторони припиняють обов'язки за
договором №12/2-Д від 16.06.2011 року та
вважають здійснені розрахунки у обсязі
20% авансу достатніми;

- покласти на ПАТ
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації»
понесені ДУ «Державний
науково-дослідний і проектний інститут
основної хімії» витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12.05.2014 року по
справі №922/78/14 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Макаренко О.В., суддя
Інте Т.В., суддя Яризько В.О.) первісні
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації» 90192,80 грн. основного боргу,
626,25 грн. інфляційних втрат, 6315,97 грн. 3%
річних та 1942,70 грн. судового збору.

В решті вимог первісного позову
відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог відмовлено повністю.

Державна установа «Державний
науково-дослідний і проектний інститут
основної хімії» з вказаним рішенням
суду першої інстанції не погодилася та
звернулася до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення місцевим
господарським судом при прийнятті
рішення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 12.05.2014 року

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не звернув увагу на
одночасне складання опису до протоколу
оглянутої технічної документації від
19.08.2011 року, в якому наведено перелік
проміжної технічної документації.
Опис, в якому відображено факт
виконання умов договору на 16,09%,
складено як заяву про виявлені у роботі
відступи від умов договору відповідно
до ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України.

Апелянт зазначає, що в описі визначено,
що під час складання протоколу
розглянуто саме технічну документацію,
яка була отримана відповідачем до
настання моменту надання з боку «НТІ
ТТР» на розгляд робочої документації,
що не є тотожним. Прийняття технічної
документації здійснено на час, що не
перевищує п'ять днів від дати складання
протоколу та опису. Однак, у цей
проміжок часу позивач зобов'язався
надати саме робочу документацію у
обсязі не менш ніж 60%, але такої
домовленості виконано не було, що
свідчить про відсутність обов'язку у ДУ
«НІОХІМ» по здійсненню авансування, а
також про припинення дії договору.

Скаржник не погоджується із висновками
суду першої інстанції про неможливість
встановлення обов'язку для ПАТ «НТІ
ТТР» укласти акт приймання-передачі
робіт, передбачений пунктом 3.1.2
договору, оскільки вказане не може бути
предметом позову, адже зміст позовних
вимог у даній справі за зустрічним
позовом - це припинення правовідносин,
а складання акту - є невід'ємною
частиною виконання рішення суду, яким
було б встановлено обсяги розрахунків
між сторонами договору.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 06.06.2014 року
апеляційну скаргу Державної установи
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії»
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

14.07.2014 року позивач за первісним
позовом надав через канцелярію суду
відзив на апеляційну скаргу (вх.№5557), в
якому проти позиції скаржника
заперечує та просить залишити рішення
господарського суду Харківської
області від 12.05.2014 року по справі №922/78/14
- без змін, а апеляційну скаргу ДУ
«НІОХІМ» - без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції по
справі зазначає, що факт виконання АТ
«НТІ ТТР» проектних робіт по об'єктам
та спорудам промислової котельні в
обсязі 60% по договору №12/2-Д від 16.06.2011
року підтверджується протоколом
розгляду проектних робіт ПАТ «НТІ ТТР»
об'єктів промислової котельні у складі
заводу кальцинованої соди потужністю
400 тис. тон в рік в Республіці Казахстан
від 19.08.2011 року, який підписаний
сторонами. Крім того, факт повного
виконання ПАТ «НТІ ТТР» своїх
зобов'язань по договору №12/2-Д від 16.06.2011
року підтверджується актом №1 від
30.09.2011 року здачі-приймання виконаних
робіт по договору №12/2-Д від 16.06.2011 року,
яким встановлено, що виконані проектні
роботи відповідають умовам договору та
в належному порядку оформлені. Сторони
до виконання робіт за цим актом
претензій не мають і він є підставою
для проведення розрахунків між
сторонами.

Позивач за первісним позовом вказує, що
складання опису, на який посилається
відповідач за первісним позовом як на
документ, що оформлений сторонами з
метою фіксації факту виконання робіт
та передачі результату робіт по
договору, не передбачено договором
№12/2-Д від 16.06.2011 року. Отже, пов'язувати
наявність будь-яких правових наслідків
для сторін щодо складеного опису є
безпідставним.

Ухвала суду про прийняття апеляційної
скарги до провадження та призначення
її до розгляду на 21.07.2014 року була
направлена Державній установі
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії»
рекомендованим листом 06.06.2014 року за
адресою, зазначеною в апеляційній
скарзі, і отримана нею 12.06.2014 року, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, яке долучено
до матеріалів справи. Однак, відповідач
за первісним позовом (позивач за
зустрічним позовом) у судове засідання
не з'явився, про причини не з'явлення
суд не повідомив.

Ухвалою суду від 06.06.2014 року суд
попереджав сторони, що у разі не
з'явлення їх представників у судове
засідання та не надання витребуваних
судом документів, справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами та за відсутністю
представників сторін. Таким чином,
враховуючи належне повідомлення
відповідача за первісним позовом, а
також те, що його явка у судове
засідання не була визнана обовязковою,
колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду справи за його
відсутності.

У судовому засіданні 21.07.2014 року
представник Публічного акціонерного
товариства «Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації» оголосив зміст відзиву на
апеляційну скаргу та просив залишити
її без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
заслухавши пояснення представника
позивача за первісним позовом та
повторно розглянувши справу в порядку
ст. 101 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

16.06.2011 року між позивачем за первісним
позовом, як виконавцем, та відповідачем
за первісним позовом, як замовником,
укладено договір №12/2-Д, згідно якого
виконавець зобов'язаний власними або
залученими силами та засобами в
рахунок ціни договору виконати та
передати замовнику усі роботи про
проектуванню об'єкта в обсязі,
передбаченому даним договором,
додатками та доповненнями до договору,
в установлені договором строки. Згідно
цього договору замовник зобов'язаний
своєчасно прийняти виконані
виконавцем роботи по проектуванню
об'єкта, в повному обсязі і своєчасно
оплатити рахунки, що виставлені
виконавцем.

У статті 1 договору №12/2-Д від 16.06.2011 року
дано визначення деяким термінам,
зокрема:

об'єкт - «Будівництво заводу
кальцинованої соди потужністю 400 тис.
тон в рік у Республіці Казахстан»;

роботи - виконання проектних робіт по
розробці робочої документації
«Промислова котельна. Котельна та
вугольнодробильне відділення (16-4.1-АР,
КЖ і 16-4.4-АР, КЖ) частини АР та КЖ
нульовий цикл (підземна частина),
розрахунки фундаментів».

За своєю правовою природою договір
№12/2-Д від 16.06.2011 року є договором
підряду, з огляду на норму ч.1 ст.837
Цивільного кодексу України, якою
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу, та норму ч.1
ст.887 Цивільного кодексу України, якою
встановлено, що за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2
статті 3 договору №12/2-Д від 16.06.2011 року
передбачено порядок розрахунків та
встановлено, що замовник протягом 5
(п'яти) банківських днів після
підписання цього договору перераховує
на поточний рахунок виконавця аванс у
розмірі 20% від загальної вартості по
договору у сумі 45096,40 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
20.06.2011 року на виконання підпункту 3.2.1
пункту 3.2 статті 3 договору №12/2-Д від
16.06.2011 року відповідач за первісним
позовом перерахував на поточний
рахунок позивача за первісним позовом
грошові кошти у сумі 45096,40 грн. (т.1, а.с.
46).

Відповідно до підпункту 3.2.2 пункту 3.2
статті 3 договору №12/2-Д від 16.06.2011 року
передбачено другий етап оплати робіт
за договором та встановлено, що
замовник перераховує на поточний
рахунок виконавця аванс у розмірі 40%
від загальної вартості по договору у
сумі 90192,80 грн. (дев'яносто тисяч сто
дев'яносто дві грн. 80 коп.) протягом 5
банківських днів після пред'явлення
виконавцем виконаних робіт по договору
в обсязі 60%, засвідченого протоколом,
підписаним повноважними
представниками сторін.

Аналіз даного положення договору
дозволяє дійти висновку, що єдиною
правовою підставою виникнення
зобов'язань відповідача за первісним
позовом щодо перерахування на поточний
рахунок позивача за первісним позовом
авансу у розмірі 40% від загальної
вартості по договору у сумі 90192,80 грн. є
факт пред'явлення позивачем за
первісним позовом виконаних робіт по
договору в обсязі 60%, засвідченого
протоколом, підписаним повноважними
представниками сторін.

Матеріалами справи підтверджено, що
19.08.2011 року позивачем за первісним
позовом було пред'явлено відповідачу
за первісним позовом виконані роботи
по договору №12/2-Д від 16.06.2011 року, а
саме: технічну документацію - 16-4.0
Промислова котельна, 16-4.1 Котельна,
креслення: 16-4.1 - АР л.л. 2-10; 16-4.1 - КЖ-1 л.л.
1-14; 16-4.1 - КМ л.л. 4-9, 14-16, 61, 67; 16-4.4
Вугольнодробильне відділення,
креслення: 16-4.4 - АР л.л. 1-9, 16-4.4 - КМ л.л. 3,4.

Факт пред'явлення виконаних робіт по
договору №12/2-Д від 16.06.2011 року
засвідчений протоколом розгляду
проектних робіт АТ «НТІ ТТР» об'єктів
промислової котельні у складі заводу
кальцинованої соди потужністю 400 тис.
тон в рік в Республіці Казахстан від
19.08.2011 року, який підписаний з боку ДУ
«НІОХІМ» заступником директора по
проектній роботі Кузенко Ю.М., головним
інженером проекту Єрьоменко В.П., а з
боку АТ «НТІ ТТР» протокол затверджено
віце-президентом по архітектурній
діяльності та проектуванню Лисенко І.Е.
та головним інженером проекту -
Пархоменко А.М.

Згідно вказаного протоколу позивач за
первісним позовом та відповідач за
первісним позовом зафіксували той
факт, що станом на 19.08.2011 року виконані
проектні роботи по об'єктам та спорудам
промислової котельні в обсязі 60%, а
саме: - Котельна (16-4.1): 16-4.1 - АР л.л. 2-10.
Поверхові плани, розрізи, фасади,
фрагменти планів; 16-4.1 - КЖ-1 л.л. 1-14. Схеми
розташувань залізобетонних
конструкцій, конструкцій фундаментів
каркасу; 16-4.1 - КМ-1 л.л. 4-9, 14-16, 61, 67. Схеми
розташувань металоконструкцій балок
перекриття, покриття, колон каркасу,
зв'язків, конструкції каркасу та
фахверкових колон; вугольнодробильне
відділення (16-4.4): 16-4.4 - АР л.л. 1-9. Плани,
розрізи, фасади, вузли; 16-4.4 - КМ л.л. 3,4.
Схеми розташування металоконструкцій
балок перекриття, покриття, колон
каркаса, зв'язків, конструкції каркаса.

Відповідно до ч.1 ст.853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідачем за первісним позовом не
надано доказів пред'явлення до
позивача за первісним позовом
претензій щодо якості пред'явлених
робіт згідно протоколу розгляду
проектних робіт АТ «НТІ ТТР» об'єктів
промислової котельні у складі заводу
кальцинованої соди потужністю 400 тис.
тон в рік в Республіці Казахстан від
19.08.2011 року.

З огляду на зазначене, підписавши
вказаний протокол, відповідач за
первісним позовом втратив право у
подальшому посилатися на відступи від
умов договору або недоліки у виконаній
роботі у відповідності до приписів ч.1
ст.853 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів вважає безпідставним
твердження відповідача за первісним
позовом щодо порушення позивачем за
первісним позовом термінів здачі робіт
та передачу виконаних робіт в обсязі
16,09% поза межами строку дії договору
№12/2-Д від 16.06.2011 року, з огляду на п.12.1
договору №12/2-Д від 16.06.2011 року, яким
передбачено, що цей договір набирає
чинності з моменту його підписання та
згідно п.12.2 цього договору залишається
в силі до повного виконання сторонами
їх зобов'язань по цьому договору. Крім
того, як вже зазначалося, підписавши
протокол розгляду проектних робіт АТ
«НТІ ТТР» об'єктів промислової
котельні у складі заводу кальцинованої
соди потужністю 400 тис. тон в рік в
Республіці Казахстан від 19.08.2011 року,
відповідач за первісним позовом
втратив право у подальшому посилатися
на відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі у
відповідності до приписів ч.1 ст.853
Цивільного кодексу України.

Отже, суд дійшов висновку про
безпідставність твердження
відповідача за первісним позовом про
те, що позивачем за первісним позовом
виконано роботи по договору №12/2-Д від
16.06.2011 року в обсязі 16,09%.

За таких обставин, протокол розгляду
проектних робіт АТ «НТІ ТТР» об'єктів
промислової котельні у складі заводу
кальцинованої соди потужністю 400 тис.
тон в рік в Республіці Казахстан від
19.08.2011 року є належним та допустимим
доказом в розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, що підтверджує факт належного
виконання позивачем за первісним
позовом зобов'язань по договору №12/2-Д
від 16.06.2011 року та наявність
заборгованості відповідача за
первісним позовом перед позивачем за
первісним позовом по договору №12/2-Д
від 16.06.2011 року у розмірі 90192,80 грн.

Колегія суддів погоджується із
твердженням відповідача за первісним
позовом щодо неправомірності
посилання на опис, як на документ, що
оформлений сторонами з метою фіксації
факту виконання робіт та передачі
результату робіт по договору, оскільки
складання такого опису не передбачено
договором №12/2-Д від 16.06.2011 року, а
пов'язувати наявність будь-яких
правових наслідків для сторін у зв'язку
зі складеним описом є безпідставним та
необґрунтованим.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
здійснивши перевірку розрахунку,
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог позивача за
первісним позовом в частині стягнення
суми інфляційних у розмірі 626,25 грн. за
період з 01.09.2011 року по 31.12.2014 року та 3%
річних у розмірі 6315,97 грн.

Таким чином, на думку колегії суддів,
місцевий господарський суд дійшов
правомірного висновку про те, що
позовні вимоги позивача за первісним
позовом про стягнення 90192,80 грн.
основного боргу, 626,25 грн. інфляційних
втрат та 6315,97 грн. - 3% річних є
правомірними, обґрунтованими та такими
що підтверджені матеріалами справи, у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції в частині часткового
задоволення первісних позовних вимог
слід залишити без змін.

Щодо зустрічної позовної заяви колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу
України встановлено, що права та
законні інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними
актів органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
актів інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемляють права та
законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається цим Кодексом,
іншими законами.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється
державно-примусова діяльність,
спрямована на відновлення порушеного
права суб'єкта правовідносин та
забезпечення виконання юридичного
обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб
захисту може бути визначений як
концентрований вираз змісту (суті) міри
державного примусу, за допомогою якого
відбувається досягнення бажаного для
особи, право чи інтерес якої порушені,
правового результату. Спосіб захисту
втілює безпосередню мету, якої прагне
досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що
таким чином буде припинене порушення
(чи оспорювання) його прав, він
компенсує витрати, що виникли у зв'язку
з порушенням його прав, або в інший
спосіб нівелює негативні наслідки
порушення його прав.

Проаналізувавши позовні вимоги
позивача за зустрічним позовом,
колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про те, що чинне законодавство не
встановлює такого способу захисту прав
та охоронюваних законом інтересів
особи, який відповідав би заявленим
позовним вимогам позивачем за
зустрічним позовом. Зазначена вимога
не може бути предметом спору та
розглядатися самостійно. Це юридичний
факт, який може бути лише проміжним
предметом доказування у спорі про
право цивільне і застосовуватися лише
разом із способами захисту права, які є
дійсно передбаченими законом чи
договором.

Вказані обставини свідчать про
відсутність правових підстав для
застосування обраного позивачем за
зустрічним позовом способу захисту
права і унеможливлює задоволення
зустрічного позову в частині такого
предмета.

У пункті 4.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що
господарський суд, дійшовши висновку
про те, що предмет позову не відповідає
встановленим законом або договорам
способам захисту прав, повинен
відмовити в позові, а не припиняти
провадження на підставі п.1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, висновок суду про
обґрунтованість позовних вимог
позивача за первісним позовом виключає
можливість задоволення зустрічних
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, на думку
колегії суддів, місцевий господарський
суд дійшов правомірного висновку про
відмову в задоволенні зустрічних
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги в зв'язку з її необґрунтованістю
та відсутністю фактів, які свідчать про
те, що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
наведені висновки колегії суддів, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
Державної установи «Державний
науково-дослідний і проектний інститут
основної хімії» не підлягає
задоволенню з підстав, викладених вище,
а оскаржуване рішення господарського
суду Харківської області від 12.05.2014
року по справі №922/78/14 має бути залишене
без змін.

Враховуючи, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати апелянта по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103,
ст.ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної установи
«Державний науково-дослідний і
проектний інститут основної хімії»
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 12.05.2014 року по
справі №922/78/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25
липня 2014 року.

Головуючий суддя
О.А. Пуль

Суддя
В.С. Хачатрян

Суддя
О.В. Шевель