ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.14р. Справа № 904/3525/14За позовом
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м.
Дніпропетровськ в особі його
структурного підрозділу
Магдалинівського управління по
експлуатації газового господарства,
смт. Магдалинівка, Дніпропетровської
області

до Відділу освіти Дніпропетровської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області, смт.
Ювілейне Дніпропетровскої області

про стягнення 85 464,32 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Черненко А.А. -
довіреність № 234 від 04.01.2014;

Бузовська Т.В. - наказ №
790-вк від 31.12.2013;

від відповідача: Ільїн А.В. -
довіреність № 1251/01-18 від 08.11.2013.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м.
Дніпропетровськ в особі його
структурного підрозділу
Магдалинівського управління по
експлуатації газового господарства
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Відділу освіти Дніпропетровської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості у розмірі 85
464,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
умов договору № 2013/ТП-Б-073284 від 25.02.13 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом для потреб,
установ та організацій, які повністю
або частково фінансуються з державного
або місцевого бюджетів.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, підтримав позовні
вимоги, просив суд їх задовольнити,
надав додаткові пояснення по справі,
відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, надав пояснення по
справі, відповів на поставлені питання,
у своєму відзиві просить суд припинити
провадження у справі у зв'язку з
оплатою основної суми боргу, надавши
відповідні докази.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 23.07.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, з'ясувавши обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між постачальником (позивач) та
споживачем (відповідач) укладений
договір № 2013/ТП-Б-073284 від 25.02.13 на
постачання та природного газу за
регульованим тарифом для потреб,
установ та організацій, які повністю
або частково фінансуються з державного
або місцевого бюджетів. (Договір).

Згідно предмету цього Договору,
Постачальник протягом 2013 року здійснює
Споживачу постачання природного газу в
обсягах і порядку передбачених
Договором для забезпечення потреб
Споживача, а Споживач оплачує
Постачальнику вартість газу наданих
послуг у розмірах, строках, порядку та
на умовах, передбачених Договором.

Розрахунки за реалізований
Споживачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються національною
комісією яка здійснює державне
регулювання у сфері енергетики. Ціна
газу зазначена у п. 4.2 договору і
складає 4 746,336 грн.

Цей Договір набуває чинності з дати
підписання та поширює свою дію на
відносини, що склались між сторонами
01.01.13 до 31.12.13, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на
аналогічний період, якщо за місяць до
закінчення терміну дії Договору жодною
із Сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов.

Планові обсяги постачання газу
встановлені сторонами у додатку № 2 до
договору (п. 10.1,10.1.1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором, і в грудні 2013 року поставив
відповідачу природний газ на загальну
суму 114 375,03 грн., що підтверджується
актом приймання-передачі природного
газу (а.с. 15), який підписаний та
скріплений печатками обох сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.6.3 Договору, споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Однак, Відповідач порушив умови
договору, і не сплатив своєчасно та у
повному обсязі вартість отриманого
газу. Внаслідок цього у відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем, розмір якої, станом на день
подання позову, дорівнював 75 680,34 грн.

У судовому засіданні, відповідачем
надані докази оплати суми основного
боргу у повному обсязі (платіжне
доручення №435 від 04.06.14).

Таким чином, станом на день розгляду
справи, в частині позовних вимог, про
стягнення з відповідача 75 680,34 грн.,
припинив існування предмет спору.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору, зокрема,
у випадку припинення існування
предмета спору, якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.

Відповідно до п. 1-1 та п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору або позивач відмовився
від позову і відмову прийнято
господарським судом.

За таких обставин, провадження в
частині позовних вимог про стягнення з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 75 680,34 грн. слід припинити.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст.231 ГК України,
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Пунктом 6.2.2 договору, визначено, у разі
порушення споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 Договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу
за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку із прострочкою виконання
відповідачем зобов'язань з 06.01.14 по
20.05.14, позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача пені в розмірі
4086,74 грн.

Пеня позивачем розрахована правильно
та є обґрунтованою.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пункт 3 ч.1 ст. 83 ГПК України надає
господарському суду право, приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»). У резолютивній
частині судового рішення зазначається
про часткове задоволення позову і
розмір суми неустойки, що підлягає
стягненню. Судовий збір у разі
зменшення судом розміру неустойки
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Так, частиною 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

При розгляді питання щодо можливості
зменшення розміру пені господарським
судом встановлено, що:

- відповідач є юридичною особою
публічного права, яка створена без мети
отримання прибутку;

- відповідач фінансується за рахунок
коштів місцевого бюджету;

- підприємство не здійснює
господарської діяльності і не має
іншого джерела доходів;

- в матеріалах справи відсутні будь-які
об'єктивні дані, що свідчать те, що
внаслідок порушення відповідачем
своїх зобов'язань, кредитор зазнав
збитків;

- відповідач самостійно, до винесення
рішення у справі, вчинив дії щодо
відновлення порушених прав позивача і
добровільно сплатив суму
заборгованості у повному обсязі.

Пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з
власної ініціативи, питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає
за можливе зменшити розмір пені до 2000,00
грн.

Зазначена позиція, також викладена у
постанові ВГСУ № 19/49-10 (9/188-09) від 26.10.10 та
у постанові ВГСУ № 6/5005/6105/2012 від 03.04.13.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу
про стягнення з відповідача 3 % річних
за період прострочки з 06.01.14 по 20.05.14 в
сумі 839,74 грн. Позовні вимоги про
стягнення 3 % річних є обґрунтованими та
такими що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення сум втрат від
інфляції в розмірі 4857,50 грн. за період
прострочки з 06.01.14 по 20.05.14.

Позовні вимоги про сум інфляційних
втрат відповідають вимогам чинного
законодавства, обчислені правильно, а
тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 193, 230, 231, 275 Господарського
Кодексу України, ст. ст. 11, 193, 525, 526, 530, 625,
712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4,
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження в частині 75 680,34
грн.

Стягнути з Відділу освіти
Дніпропетровської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області (52005, смт. Ювілейне,
Дніпропетровська область,
вул.Теплична,5, код 02142425) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м.
Дніпропетровськ в особі його
структурного підрозділу
Магдалинівського управління по
експлуатації газового господарства
(51100, смт. Магдалинівка
Дніпропетровської області вул.
Комарова, 5, код 24607882) 2000,00 грн. - пені,
4857,50 грн. - інфляційних втрат, 839,74 грн. - 3%
річних та судовий збір в розмірі 1827,00
грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 28.07.14.

Суддя
М.О.Ніколенко