ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 р.
Справа № 921/216/14-г/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Зварич
О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Компанії «Довіра Холдинг Лімітед» (DOVIRA
HOLDING LIMITED) Джулія Хаус, Кіпр б/н від
30.05.2014р.

на рішення господарського
суду Тернопільської області від
16.05.2014р.

у справі № 921/216/14-г/14

за позовом: Компанії «Довіра
Холдинг Лімітед» (DOVIRA HOLDING LIMITED) Джулія
Хаус, Кіпр

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Тернопіль-Готель» (надалі ПАТ
«Тернопіль-Готель»), м. Тернопіль

про зобов'язання
викупити акції шляхом укладення
договору,

з участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Молень Р.Б. -
представник (довіреність від 13.03.2014р.)

Учасникам судового процесу
роз'яснені права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.
Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу від сторін не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014р. у
справі № 921/216/14-г/14 (суддя О.В. Руденко)
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Компанії «Довіра Холдинг
Лімітед» до ПАТ «Тернопіль-Готель» про
зобов'язання викупити акції шляхом
укладення договору.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги Компанії "Довіра Холдинг
Лімітед" про зобов'язання ПАТ
"Тернопіль-Готель" викупити належні
Компанії прості іменні акції кількістю
236 100, шляхом укладення договору викупу
акцій у редакції, запропонованій
позивачем, до задоволення не
підлягають, оскільки останнім невірно
обрано спосіб захисту порушеного
права.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Компанія «Довіра Холдинг Лімітед»
подала апеляційну скаргу, в якій
рішення суду першої інстанції вважає
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, просить його
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги у
повному обсязі. Зокрема, скаржник
зазначає, що судом не взято до уваги
вимог абз.4 ч.1 ст. Закону України «Про
акціонерні товариства», якою
визначено, що договір між акціонерним
товариством та акціонером про
обов'язковий викуп товариством
належних йому акцій укладається в
письмовій формі. Проте, між позивачем
та відповідачем виник переддоговірний
спір, пов'язаний із неможливістю
погодження сторонами однієї з істотних
умов договору викупу акцій - умови щодо
ціни їх продажу, що стало підставою
звернення до суду.

23.06.2014р. автоматизованою системою
документообігу суду дану справу
розподілено до розгляду
судді-доповідачу Кравчук Н.М.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.06.2014р. в склад колегії суддів для
розгляду справи №921/216/14-г/14 введено
суддів Гнатюк Г.М. та Мирутенка О.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014р.
відновлено строк на подання
апеляційної скарги та прийнято її до
провадження і призначено до розгляду
на 17.07.2014р.

У зв'язку з перебуванням судді
Мирутенка О.Л. у відпустці,
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
16.07.2014р. в склад колегії суддів внесено
зміни, замість судді Мирутенка О.Л.
введено суддю Зварич О.В.

В судовому засіданні 17.07.2014р. було
оголошено перерву до 21.07.2014р., про що
сторони були повідомлені під розписку.

Позивач явку уповноваженого
представника в судове засідання
21.07.2014р. не забезпечив, причин неявки не
повідомив. В попередньому судовому
засіданні представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому
засідання та у відзиві на апеляційну
скаргу проти доводів скаржника
заперечив, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржуване
рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про залишення
рішення місцевого господарського суду
без змін з огляду на наступне.

Компанія "Довіра Холдинг Лімітед" є
акціонером ПАТ "Тернопіль-Готель" та
власником простих іменних акцій,
кількістю - 236100, що становить 4,0408%
статутного капіталу товариства та
підтверджується випискою про стан
рахунку у цінних паперах №0055001 (а.с. 12).

25.02.2013р. відбулися позачергові загальні
збори акціонерів ПАТ "Тернопіль -
готель", до пункту 2 порядку денного
яких включено питання про попереднє
схвалення значних правочинів стосовно
банківського кредиту і іпотеки.

За наслідками голосування по вказаному
пункту порядку денного, власниками
цінних паперів було прийнято рішення,
яке оформлено протоколом від 25.02.2013р.,
про погодження умов та укладення ПАТ
"Тернопіль-готель" із ПАТ "Фольксбанк"
кредитного договору, відповідно до
якого банком буде надано товариству
невідновлювану кредитну лінію на
наступних умовах: ліміт
невідновлювальної кредитної лінії не
більше 8 430 000 млн. грн. терміном не менше
семи років з правом дострокового
погашення, а також іпотечного договору
по належному товариству майну, а саме:
приміщення торгового центру "Фуршет",
загальною площею 4895 кв.м. та будівлі
готелю "Галичина", загальною площею 6230,6
кв.м.

Окрім того, уповноважено Голову
правління товариства Головка С.М.
узгодити решту умов кредитного
договору та договору іпотеки з ПАТ
"Фольксбанк" та підписати їх від імені
товариства.

Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 68 Закону
України "Про акціонерні товариства"
кожний акціонер - власник простих акцій
товариства має право вимагати
здійснення обов'язкового викупу
акціонерним товариством належних йому
голосуючих акцій, якщо він
зареєструвався для участі у загальних
зборах та голосував проти прийняття
загальними зборами рішення про
вчинення товариством значного
правочину. Акціонерне товариство в
такому випадку зобов'язане викупити
належні акціонерові акції.

З матеріалів справи вбачається, що
представник позивача на позачергових
загальних зборах акціонерів ПАТ
"Тернопіль - готель", проведених 25.02.2013р.,
проголосував проти прийняття зборами
акціонерів рішення про вчинення
вищевказаних значних правочинів.

Слід зазначити, що рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 19.02.2014р.у справі №921/1227/13-г/14
визнано недійсним рішення
позачергових загальних зборів
акціонерів ПАТ "Тернопіль-Готель", що
оформлене протоколом від 25.02.2013р. Дане
рішення суду набрало законної сили (а.с.
131-132).

Таким чином, рішення позачергових
загальних зборів акціонерів ПАТ
"Тернопіль-Готель", яке оформлене
протоколом від 25.02.2013р. не породжує
жодних правових наслідків, в тому числі
і тих, на які вказує позивач,
покликаючись на ст.68 Закону України
"Про акціонерні товариства", - в частині
виникнення у позивача права на
обов'язковий викуп акцій., про що судом
першої інстанції зроблено вірний
висновок.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.03.2013р. листом №15/03-13 Компанія "Довіра
Холдинг Лімітед" звернулась до ПАТ
"Тернопіль - Готель" у відповідності до
ст.68 Закону України "Про акціонерні
товариства" з вимогою здійснити викуп
належних позивачу акцій, за ціною, яка
не може бути меншою 3 532 941,32 грн. (а.с. 17).

Відповідач у відповідь на вказану
письмову вимогу листами № 70 від 08.04.2013р.
та № 108 від 06.06.2013р. повідомив, що
ринкова вартість належних акціонеру
цінних паперів оцінено в 521 781 грн. та
запропонував дану ціну для їх викупу
(а.с. 19-20). Окрім того, згідно з листом
від 29.06.2013р. № 115/1 надіслав директору
компанії "Довіра Холдинг Лімітед"
чотири примірники підписаного
акціонерним товариством договору про
викуп простих іменних акцій за ціною 2,21
грн. за одну акцію та загальною
вартістю цінних паперів - у 521 781,00 грн.
(а.с. 21).

Позивач, в зв'язку з наявністю
заперечень щодо умов надісланого
відповідачем проекту договору викупу
акцій, відповідно до ст. 181 ГК України,
листом від 19.07.2013р. надіслав
відповідачу підписаний договір викупу
акцій № 13-06/Т від 29.06.2013р. з протоколом
розбіжностей (а.с. 26-29).

Проте, відповідач повідомив Компанію
про те, що не вбачає підстав для зміни
визначеної ринкової вартості акцій
(а.с. 31).

Отже, вищенаведене свідчить про те, що
між сторонами фактично виник
переддоговірний спір, пов'язаний із
неможливістю погодження між ними
однієї з істотних умов договору - ціни
акцій.

Оскільки фактично договір про викуп
відповідачем вказаних акцій позивача
сторонами не укладався і сам викуп цих
акцій не відбувся, що і стало підставою
для звернення позивача до суду з даним
позовом, а саме: про зобов'язання ПАТ
«Тернопіль-Готель» викупити належні
Компанії "Довіра Холдинг Лімітед"
прості іменні акції кількістю 236 100
штук, шляхом укладення договору викупу
акцій в редакції, запропонованій
позивачем.

При прийнятті постанови суд
апеляційної інстанції виходить з
наступного.

Статтею 8 Закону України «Про
акціонерні товариства» встановлено, що
ринкова вартість майна у разі його
оцінки відповідно до цього Закону,
інших актів законодавства або статуту
акціонерного товариства визначається
на засадах незалежної оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність.

Рішення про залучення суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання приймається Наглядовою
радою товариства (у процесі створення
товариства - зборами засновників або
засновником особисто у разі створення
акціонерного товариства однією
особою).

В той же час, ринкова вартість для
емісійних цінних паперів, які не
перебувають в обігу на фондових біржах
визначається як вартість цінних
паперів, визначена відповідно до
законодавства про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність.

Таким чином, ринкова вартість акцій ПАТ
"Тернопіль-Готель" повинна
встановлюватись саме на підставі
наведених законодавчих приписів.

Як слідує із матеріалів справи,
відповідно до Звіту про незалежну
оцінку ринкової вартості пакету
простих іменних акцій ПАТ
"Тернопіль-Готель" від 23.03.2013р.,
складеного оцінювачем ТОВ "Нексія ДК"
ОСОБА_6, вартість однієї простої
іменної акції даного господарського
товариства станом на 31.01.2013р. складала
2,21 грн.

На виконання приписів ч.3 ст.8 Закону
України "Про акціонерні товариства"
рішенням Наглядової ради акціонерного
товариства, яке оформлене протоколом
№5 від 31.05.2013р. дану ринкову вартість
цінних паперів було затверджено.

Із наведеного слідує, що відповідачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства, що регламентує дані
правовідносини, здійснено незалежну
оцінку вартості акцій товариства.

З матеріалів справи вбачається, що
суб'єкт оціночної діяльності - ТОВ
"Нексія ДК", так і його посадова особа ,
яка безпосередньо виконувала роботи з
оцінки ринкової вартості спірних
акцій, спеціалізуються на оцінці саме
цінних паперів, а відтак, має необхідні
права та повноваження на заняття даним
видом діяльності (копії сертифікатів,
свідоцтв та посвідчень долучені до
матеріалів справи).

В свою чергу, при зверненні Компанії
"Довіра Холдинг Лімітед" із вимогою до
суду про викуп акціонерним
товариством цінних паперів за ціною 14
грн. 97 коп. за одну акцію, саме остання
повинна довести належними та
допустимими доказами, що дана вартість
акції є ринковою. Проте, позивачем
таких доказів не подано.

Водночас, слід зазначити, що у разі
незгоди із визначеною ринковою
вартістю цінних паперів, позивач не
позбавлений права, у передбаченому ст.33
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" порядку, її
оспорити.

Однак, доказів скасування результатів
оцінки акцій господарського
товариства, що викладені у Звіті про
незалежну оцінку від 23.03.2013року чи
визнання недійсним рішення Наглядової
ради акціонерного товариства, яке
оформлене протоколом №5 від 31.05.2013р.,
позивачем не надано, що в сукупності
свідчить на необґрунтованість його
доводів про недостовірність висновків
оцінювачів щодо ринкової вартості
акцій ПАТу.

Відтак, не заслуговують на увагу
твердження скаржника про належність та
допустимість наданої ним Рецензії на
Звіт про незалежну оцінку ринкової
вартості пакету простих іменних акцій
ПАТ «Тернопіль-Готель» .

Щодо правомірності вибраного
позивачем способу захисту.

Частина 2 ст. 20 ГК України передбачає, що
кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК особа має
право на захист свого особистого
немайнового або майнового права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, яке реалізується шляхом
звернення до суду. Способи захисту
цивільних прав та інтересів визначені
в ч. 2 ст. 16 ЦК.

При цьому предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, а підставою - посилання на
належне йому право, юридичні факти, що
призвели до порушення його права, та
правове обґрунтування необхідності
його захисту.

Цивільне законодавство передбачає
загальний принцип свободи договору (п. 3
ст. 3 ЦК) і не встановлює такого способу
захисту цивільного права чи інтересу
як зобов'язання примусового укладення
договору.

Вільне волевиявлення учасника
правочину, передбачене ст. 203 ЦК, є
важливим чинником, без якого укладення
договору є неможливим. Своє
волевиявлення на укладення договору
учасник правочину виявляє в момент
досягнення згоди з усіх істотних умов,
складання та скріплення підписом
письмового документа, а відмова
відповідача від укладення такого
договору є формою реалізації ним своїх
прав.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що обраний
позивачем спосіб захисту (про
зобов'язання ПАТ «Тернопіль-Готель»
викупити належні Компанії прості
іменні акції, саме шляхом укладення
договору викупу акцій в редакції,
запропонованій позивачем) не
відповідає способам захисту цивільних
прав та інтересів, визначених у ст.16 ЦК
України та ст. 20 ГК України.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Однак, скаржником всупереч
вищенаведеній нормі права, не подано
доказів, які б підтвердили факти,
викладені в позовній заяві, а доводи,
наведені в апеляційній скарзі не
спростовують правомірність висновків,
викладених в оспорюваному рішенні суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2014р. у
справі № 921/216/14-г/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття, може бути оскаржена
в касаційному порядку згідно з
розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до
господарського суду Тернопільської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Зварич О.В.