ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.14р. Справа № 904/3522/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Смірновій І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Прокурора Софіївського
району Дніпропетровська область в
особі Головного управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області, смт. Софіївка

до Відповідача-1: Підприємства
об'єднання громадян "ДОБРОБУТ"
Дніпропетровської обласної
громадської організації "Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України", с. Нива Трудова

Відповідача-2: Софіївської районної
державної адміністрації, смт. Софіївка

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
боці позивача Державного підприємства
"Аграрний цех "Саксаганський", с.
Мар'ївка-2

про

- визнання недійсними розпоряджень
голови Софіївської районної державної
адміністрації;

- визнання недійсними державних актів
на право постійного користування
землею;

- зобов'язання відповідача 1 повернути
позивачу земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 2227,3216га загальною
вартістю 48094546грн.01коп., розташовані на
території Ордо-Василівської сільської
ради, шляхом підписання акту-приймання
передачі.

За участю представників:

прокурор: Барчук А.Б. - за посвід.

від позивача: не з'явився

від відповідача 1: Брильков О.М. -за дов.
від 01.11.2013р.; Радзимінський Г.В. - за дов.
від 02.05.2014р.

від відповідача 2: Ащаулов В.В. - голова;
Альохіна В.В. - за дов від 08.07.2014р.

від третьої особи: Виборний С.В. - за дов.
від 05.06.2014р.

в судовому засіданні від 09.07.2014р. було
проголошено перерву до 21.07.2014р.

Суть спору: Прокурор Софіївського
району Дніпропетровської області
звернувся в інтересах держави в особі
Головного управління Держземагентства
у Дніпропетровській області м.
Дніпропетровськ до Підприємства
об'єднання громадян "Добробут"
Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова та Софіївської
районної державної адміністрації смт.
Софіївка з позовом про:

- визнання недійсними розпоряджень
голови Софіївської районної державної
адміністрації про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в постійне
користування відповідачу 1 на
території Ордо-Василівської сільської
ради, а саме - №403-р від 09.09.2011р., №404-р від
09.09.2011р., №405-р від 09.09.2011р., №406-р від
09.09.2011р., №407-р від 09.09.2011р., №408-р від
09.09.2011р., №409-р від 09.09.2011р., №410-р від
09.09.2011р., №411-р від 09.09.2011р., №412-р від
09.09.2011р., №413-р від 09.09.2011р., №414-р від
09.09.2011р., №415-р від 09.09.2011р., №416-р від
09.09.2011р., №417-р від 09.09.2011р., №418-р від
09.09.2011р., №419-р від 09.09.2011р., №420-р від
09.09.2011р., №421-р від 09.09.2011р., №422-р від
09.09.2011р., №423-р від 09.09.2011р., №424-р від
09.09.2011р., №425-р від 09.09.2011р., №426-р від
09.09.2011р., №427-р від 09.09.2011р., №428-р від
09.09.2011р., №429-р від 09.09.2011р., №430-р від
09.09.2011р., №431-р від 09.09.2011р., №432-р від
09.09.2011р., №433-р від 09.09.2011р., №434-р від
09.09.2011р., №435-р від 09.09.2011р., №436-р від
09.09.2011р.;

- визнання недійсними державних актів
на право постійного користування
землею, зареєстрованих в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, а саме - серії ЯЯ
№044919 від 29.09.2011р., ЯЯ №044920 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044921 від 29.09.2011р., ЯЯ №044922 від
29.09.2011р., ЯЯ №044923 від 29.09.2011р., ЯЯ №044924
від 29.09.2011р., ЯЯ №044925 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044926 від 29.09.2011р., ЯЯ №044927 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044928 від 29.09.2011р., ЯЯ №044929 від
29.09.2011р., ЯЯ №044930 від 29.09.2011р., ЯЯ №044931
від 29.09.2011р., ЯЯ №044932 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044933 від 29.09.2011р., ЯЯ №044934 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044935 від 29.09.2011р., ЯЯ №044936 від
29.09.2011р., ЯЯ №044937 від 29.09.2011р., ЯЯ №044938
від 29.09.2011р., ЯЯ №044939 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044940 від 29.09.2011р., ЯЯ №044941 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044942 від 29.09.2011р., ЯЯ №044943 від
29.09.2011р., ЯЯ №044944 від 29.09.2011р., ЯЯ №044945
від 29.09.2011р., ЯЯ №044946 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044947 від 29.09.2011р., ЯЯ №044948 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044949 від 29.09.2011р., ЯЯ №044950 від
29.09.2011р., ЯЯ №044952 від 29.09.2011р.;

- зобов'язання відповідача 1 повернути
позивачу земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 2227,3216га загальною
вартістю 48094546грн.01коп., розташовані на
території Ордо-Василівської сільської
ради шляхом підписання акту
приймання-передачі, а саме -
№:01:001:0060 площею 75,0452га вартістю
1629847,41грн., №:01:001:0061 площею 19,8754га
вартістю 431658,11грн., №:01:001:0062
площею 12,4489га вартістю 270367,82грн.,
№:01:001:0063 площею 84,3452га вартістю
1831826,77грн., №:01:001:0064 площею 1,5815га
вартістю 4822,94грн., №:01:001:0065 площею
66,2867га вартістю 1439628,47грн.,
№:01:001:0066 площею 18,3431га вартістю
398379,30грн., №:01:001:0067 площею 163,1691га
вартістю 3543740,78грн., №:01:001:0068
площею 81,5710га вартістю 1771576,11грн.,
№:01:001:0069 площею 39,9734га вартістю
868150,69грн., №:01:001:0070 площею 17,7864га
вартістю 386288,77грн., №:01:001:0071
площею 4,3582га вартістю 94652,30грн.,
№:01:001:0072 площею 19,6836га вартістю
427492,56грн., №:01:002:0112 площею 87,4807га
вартістю 1899924,21грн., №:01:002:0113
площею 1,1461га вартістю 24891,24грн.,
№:01:002:0114 площею 107,3166га вартістю
2330724,26грн., №:01:002:0115 площею 130,6912га
вартістю 2838378,93грн., №:01:002:0116
площею 95,7134га вартістю 2078723,72грн.,
№:01:002:0117 площею 0,4850га вартістю
1479,06грн., №:01:002:0118 площею 0,8824га
вартістю 2690,97грн., №:01:002:0119 площею
10,2595га вартістю 22817,98грн., №:01:002:0120
площею 6,3500га вартістю 137910,63грн.,
№:01:002:0121 площею 11,9902га вартістю
36565,31грн., №:01:002:0122 площею 14,9455га
вартістю 324589,51грн., №:01:002:0123
площею 98,8620га вартістю 2147105,68грн.,
№:01:003:0015 площею 181,8089га вартістю
3948563,87грн., №:01:003:0016 площею 146,6718га
вартістю 3185448,95грн., №:01:003:0017
площею 177,9057га вартістю 3863793,35грн.,
№:01:003:0018 площею 136,1016га вартістю
2955883,13грн., №:01:003:0019 площею 41,5942га
вартістю 903351,57грн., №:01:003:0020
площею 56,7879га вартістю 1233331,54грн.,
№:01:003:0021 площею 18,5719га вартістю
403348,42грн., №:01:003:0022 площею 145,6963га
вартістю 3164262,84грн., №:01:003:0023
площею 151,5930га вартістю 3292328,61грн.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор та позивач посилаються на:

- невідповідність проектів вимогам
пункту 14 Тимчасового порядку
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№749 від 18.08.2010р. Так, в акті встановлення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості) відсутнє погодження з
Ордо-Василівською сільською радою, що
суперечить статті 198 Земельного
кодексу України. Кадастровий номер
земельної ділянки, зазначений у
проекті землеустрою не відповідає
кадастровому номеру, зазначеному у
Державному акті. У проекті відсутній
акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання, що не відповідає вимогам
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
№376 від 18.05.2010р. (зареєстровано в
Мінюсті №391/17686 від 16.06.2010) В деяких
проектах наявні листи
Дніпропетровського обласного центру з
охорони історико-культурних цінностей,
в яких зазначається про знаходження на
певних земельних ділянках курганів.
Але в цих проектах відсутні акти
перенесення в натуру (на місцевість)
меж охоронних зон, зон санітарної
охорони, санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності.

- під час передачі відповідачем 2
відповідачу 1 земельних ділянок для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
не було враховані вимоги статі 24
Земельного кодексу України. На час
затвердження проектів землеустрою
(09.09.2011р) відповідач 1 не був
сільськогосподарським виробником.
Тому спірні земельні ділянки були
безпідставно передані в постійне
користування для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

- згідно інформації, викладеної в листі
ДП "Дніпропетровський інститут
землеустрою" №01-07/231 від 15.04.2014р.,
ґрунтовний покрив земельних ділянок ДП
"Аграрний цех "Саксаганський" площею
2594га на території Ордо-Василівської
сільської ради Софіївського району
містить у складі ґрунтів групу
чорноземів звичайні важкосуглинкові
провінції Степова Правобережна. Згідно
з переліком, затвердженим наказом
Держкомзему України №245 від 06.10.2003р.,
вказані ґрунти належать до особливо
цінних груп ґрунтів. За приписами статі
9 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації" проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок особливо
цінних земель підлягають обов'язковій
державній експертизі. В даних проектах
відсутні висновки державної
експертизи землевпорядної
документації.

Неправомірність оспорюваних
розпоряджень відповідача 2 обумовлює
недійсність державних актів на право
постійного користування землею,
зареєстрованих в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею. Це, в свою чергу, є
підставою для повернення спірних
земельних ділянок позивачу.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 27.05.2014р.
було порушено провадження у справі за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на боці позивача
Державного підприємства "Аграрний цех
"Саксаганський" с. Мар'ївка-2.

12.06.2014р. на адресу суду надійшов відзив
Софіївської районної державної
адміністрації смт. Софіївка, в якому
зазначається про визнання позовних
вимог в повному обсязі.

У запереченнях від 17.06.2014р.
Підприємство об'єднання громадян
"Добробут" Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова не погодилось з
позовними вимогами, посилаючись на їх
необґрунтованість, з наступних
підстав.

В Дніпропетровському окружному
адміністративному суді розглядалась
справа №2а/0470/12921/11 за позовом
Державного підприємства "Аграрний цех
"Саксаганський" до Софіївської
районної державної адміністрації смт.
Софіївка за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Підприємства об'єднання громадян
"Добробут" Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень голови Софіївської
районної державної адміністрації смт.
Софіївка №403-р - 436-р від 09.09.2011р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.12.2011р., залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012р., у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Відповідач 1 зазначає, що під час
судового провадження в
адміністративній справі була
встановлена законність оспорюваних
розпоряджень. Посилаючись на приписи
статті 35 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач вказує, що обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини

На думку відповідача 1, в матеріалах
справи відсутні докази правомірності
подання прокурором позову в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області. Відповідно до статті 122
Земельного кодексу України позивач не
був наділений правом розпоряджатись
(передавати) землями
сільськогосподарського призначення
державної власності на момент
складання оспорюваних документів.

Держземагенство отримало право
передавати земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або
користування лише на підставі положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" №5245-VI від
06.09.2012р.

Також відповідач зазначає, що
перевірка проводилась Державною
інспекцією сільського господарства в
Дніпропетровській області без видачі
наказу про проведення заходу
державного нагляду (контролю) та
оформлення посвідчення (направлення)
на проведення заходу, згідно зі змістом
акту №104/41 від 11.04.2014р., під час
перевірки оригінали документів не
досліджувались.

Відповідач 1 наполягає на помилковості
твердження прокурора та позивача, щодо
обов'язкової наявності статусу
сільгоспвиробника на момент отримання
земельних ділянок. Адже порядок
отримання такого статусу чітко
встановлений нормами чинного
законодавства.

Так, статтею 209.6 Податкового кодексу
України встановлено, що
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
виробничих потужностях, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно.

Нормами законодавства, чинного на
момент прийняття оспорюваних актів, не
було встановлено обов'язку
підтвердження набувачем права
постійного користування земельною
ділянкою свого статусу в якості
сільськогосподарського підприємства
та сільськогосподарського
товаровиробника. Відсутність в
переліку основних видів діяльності
КВЕД виду економічної діяльності
"Вирощування зернових та технічних
культур" не є підставою для відмови у
наданні земельної ділянки постійне
користування.

Погодження проектів землеустрою з
Ордо-Василівською сільською радою не
проводилось, оскільки на момент
затвердження проектів землеустрою та
винесення спірних розпоряджень межі
села Орда-Василівка не були визначені,
а сільська рада не була розпорядником
земельних ділянок, які передавались в
постійне користування. Тому, на думку
відповідача 1, були відсутні підстави
для підписання (погодження) проектів
землеустрою.

Відповідач 1 стверджує, що за своїми
ознаками наявні в проектах землеустрою
ситуаційні схеми та акти погодження
проектів землеустрою є саме
погодженнями суміжних
землекористувачів. Адже вони містять -
координати меж; схеми земельних
ділянок; зазначення всіх наявних
суміжних землекористувачів; графу
"Погоджено" та перелік всіх
землекористувачів (у тому числі,
суміжних); в графі "Погоджено" наявні
підписи голови районної державної
адміністрації (розпорядник земельними
ділянками) та представника
Держземагентства, скріплені печатками.
В позові відсутні посилання на чіткі
норми законодавства, якими встановлені
форми такого погодження.

У Проектах землеустрою також
відображені всі можливі та наявні
охоронні зони (ЛЕП, газопроводи,
водопроводи, кургани) із зазначенням
займаної ними площі та точками
координат, якими визначено межі
охоронних зон та пам'яток культурної
спадщини.

Наявність погодження
Дніпропетровського обласного центру з
охорони історико-культурних цінностей,
викладеного в довільній формі, у складі
проектів свідчить про погодження
користування кожною окремою земельною
ділянкою.

Статті 106, 107 Земельного кодексу України
та статті 14, 55 Закону України "Про
землеустрій" стосуються саме
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками при розробці відповідної
технічної документації (щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а не при
розробці проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок. Проекти
за своєю природою є різними видами
документації, що посвідчує право на
земельну ділянку у розумінні статті 25
Закону України "Про землеустрій".

За приписами статті 55 Закону України
"Про землеустрій" (в редакції, чинній на
момент винесення оспорюваних актів) у
разі, якщо межі земельних ділянок в
натурі (на місцевості) збігаються з
природними та штучними лінійними
спорудами і рубежами (річками,
струмками, каналами, лісосмугами,
шляхами, шляховими спорудами,
парканами, огорожами, фасадами
будівель та іншими лінійними спорудами
і рубежами тощо), межові знаки можуть не
встановлюватися.

Доказів того, що межі земельних
ділянок в натурі (на місцевості) не
збігаються з природними та штучними
лінійними спорудами і рубежами, що
зобов'язувало б відповідача 1
встановлювати межі в натурі (на
місцевості) та складати акти
приймання-передачі межових знаків
позивачем та прокурором не надано.

Прокурор та позивач зазначають про те,
що ґрунтовний покрив земельних
ділянок, наданих в постійне
користування містить склад ґрунтів
групи чорноземи звичайні
важкосуглинкові (шифр агрогрупи 60е), що
належать до особливо цінних груп
ґрунтів.

Статтею 9 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації" встановлено, що
обов'язковій державній експертизі
підлягають проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок особливо
цінних земель.

Відповідно до статті 150 Земельного
кодексу України до особливо цінних
земель відносяться: чорноземи
нееродовані несолонцюваті на лесових
породах; лучно-чорноземні незасолені
несолонцюваті суглинкові ґрунти;
темно-сірі опідзолені та чорноземи
опідзолені на лесах і глеюваті; бурі
гірсько-лісові та дерновобуроземні
глибокі і середньоглибокі;
дерново-підзолисті суглинкові ґрунти;
торфовища з глибиною залягання торфу
більше одного метра і осушені
незалежно від глибини; коричневі
ґрунти Південного узбережжя Криму;
землі, надані в постійне користування
НВАО "Масандра" та підприємствам, що
входять до його складу; дернові глибокі
ґрунти Закарпаття; землі дослідних
полів науково-дослідних установ і
навчальних закладів; землі
природно-заповідного фонду; землі
історико-культурного призначення.

Згідно з Переліком особливо цінних
груп ґрунтів, затвердженим наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах №245 від 06.10.2003р.,
агрогрупа 60е чорноземи звичайні
важкосуглинкові віднесена до особливо
цінних ґрунтів, але вказана група
відсутня в переліку, встановленому в
статті 150 Земельного кодексу України.

Крім того, лист ДП "Дніпропетровський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" не може бути
достатнім та належним доказом
цінності ґрунтів. Він містить
посилання на Технічний звіт з
коригування матеріалів крупно
масштабного обстеження ґрунтів
радгоспу "Саксаганський" Софіївського
району, але документ на підтвердження
цього відсутній.

Відповідно до пункту 14-3 Тимчасового
порядку присвоєння кадастрового
номеру земельній ділянці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №749 від 18.08.2010р.
(чинного на момент прийняття
оспорюваних розпоряджень) кадастровий
номер присвоюється земельній ділянці
після погодження документації із
землеустрою та прийняття рішення про
надання земельної ділянки у власність
(користування) під час здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки в Поземельній книзі в
установленому порядку.

Наведене, на думку відповідача 1,
свідчить про те, що відсутність
позначки про присвоєння кадастрового
номеру земельній ділянці або
проставляння її не на тому документі із
складу проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки як і
зазначення помилкового кадастрового
номеру на документації із землеустрою
не є підставою для відмови в її
затвердженні.

У поясненнях прокуратури
Дніпропетровської області від 09.07.2014р.
були надані додаткові обґрунтування
підвідомчості вказаного спору
господарським судам. Також прокурор
зазначив, що на момент звернення до
суду з позовом Головне управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області м. Дніпропетровськ є органом,
уповноваженим державою здійснювати
функції власника земельних ділянок у
спірних відносинах.

За приписами статей 22, 24 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент спірних розпоряджень) землі
сільськогосподарського призначення
надаються для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
державним і комунальним
сільськогосподарським підприємствам,
установам та організаціям.

Законом України "Про стимулювання
розвитку сільського господарства на
період 2001-2004 роки" визначено, що
сільськогосподарським підприємством є
юридична особа, основним видом
діяльності якої є вирощування та
переробка сільськогосподарської
продукції, виручка від реалізації якої
становить не менше 50% від загальної
суми виручки.

Відповідно до пункту 2.2 Статуту
відповідача 1 в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваних
розпоряджень, вид
сільськогосподарської діяльності не
визначений основним видом робіт та
послуг, що може виконуватись
підприємством для досягнення мети
свого створення та виконання основного
завдання статутної діяльності.

Наведені обставини, на думку прокурора,
свідчать про неправомірну передачу
земельних ділянок відповідачеві 1.

У поясненнях Державного підприємства
"Аграрний цех "Саксаганський" с.
Мар'ївка-2 від 07.07.2014р. було підтримано
правову позицію прокурора та позивача.

Також зазначається про те, що виявлені
прокуратурою порушення законодавства
не були предметом судового розгляду
під час адміністративного провадження
у справі №2а/0470/12921/11. Правомірність
позапланової перевірки не
оскаржується Софієвською районною
державною адміністрацією. Відповідач
не спростовує того, що земельна ділянка
в порушення вимог пункту "г" статті 22
Земельного кодексу України була
передана для товарного виробництва.
Законом передбачено передача лише для
ведення підсобного сільського
господарства, а не товарного
виробництва. Відповідач 1 не надав
доказів погодження меж суміжної
земельної ділянки з Ордо-Василівською
сільською радою, не спростував
невідповідність номеру земельної
ділянки, зазначеного в проекті
землеустрою, кадастровому номеру в
державному акті, не надав акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора,
представників сторін та третьої особи,
господарський суд встановив наступне.

Розпорядженням голови Софіївської
районної державної адміністрації №290
від 19.07.2011р. було надано дозвіл
Підприємству об'єднання громадян
"Добробут" Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок площею до 2500га в
постійне користування для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва на території
Ордо-Василівської сільської ради
Софіївського району.

В подальшому, розпорядженнями голови
Софіївської районної державної
адміністрації №403-р від 09.09.2011р., №404-р
від 09.09.2011р., №405-р від 09.09.2011р., №406-р від
09.09.2011р., №407-р від 09.09.2011р., №408-р від
09.09.2011р., №409-р від 09.09.2011р., №410-р від
09.09.2011р., №411-р від 09.09.2011р., №412-р від
09.09.2011р., №413-р від 09.09.2011р., №414-р від
09.09.2011р., №415-р від 09.09.2011р., №416-р від
09.09.2011р., №417-р від 09.09.2011р., №418-р від
09.09.2011р., №419-р від 09.09.2011р., №420-р від
09.09.2011р., №421-р від 09.09.2011р., №422-р від
09.09.2011р., №423-р від 09.09.2011р., №424-р від
09.09.2011р., №425-р від 09.09.2011р., №426-р від
09.09.2011р., №427-р від 09.09.2011р., №428-р від
09.09.2011р., №429-р від 09.09.2011р., №430-р від
09.09.2011р., №431-р від 09.09.2011р., №432-р від
09.09.2011р., №433-р від 09.09.2011р., №434-р від
09.09.2011р., №435-р від 09.09.2011р., №436-р від
09.09.2011р. затверджені проекти
землеустрою щодо відведення
відповідачу 1 земельних ділянок в
постійне користування для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва на території
Ордо-Василівської сільської ради.

На підставі цього Підприємству
об'єднання громадян "Добробут"
Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова видані
державні акти на право постійного
користування землею, зареєстровані в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею, а саме
- серії ЯЯ №044919 від 29.09.2011р., ЯЯ №044920 від
29.09.2011р., ЯЯ №044921 від 29.09.2011р., ЯЯ №044922
від 29.09.2011р., ЯЯ №044923 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044924 від 29.09.2011р., ЯЯ №044925 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044926 від 29.09.2011р., ЯЯ №044927 від
29.09.2011р., ЯЯ №044928 від 29.09.2011р., ЯЯ №044929
від 29.09.2011р., ЯЯ №044930 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044931 від 29.09.2011р., ЯЯ №044932 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044933 від 29.09.2011р., ЯЯ №044934 від
29.09.2011р., ЯЯ №044935 від 29.09.2011р., ЯЯ №044936
від 29.09.2011р., ЯЯ №044937 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044938 від 29.09.2011р., ЯЯ №044939 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044940 від 29.09.2011р., ЯЯ №044941 від
29.09.2011р., ЯЯ №044942 від 29.09.2011р., ЯЯ №044943
від 29.09.2011р., ЯЯ №044944 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044945 від 29.09.2011р., ЯЯ №044946 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044947 від 29.09.2011р., ЯЯ №044948 від
29.09.2011р., ЯЯ №044949 від 29.09.2011р., ЯЯ №044950
від 29.09.2011р., ЯЯ №044952 від 29.09.2011р.

Вищенаведені розпорядження були
оскаржені Державним підприємством
"Аграрний цех "Саксаганський" с.
Мар'ївка-2 до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду.

В обґрунтування своїх вимог
підприємство посилалось на
протиправну передачу земельних
ділянок Підприємству об'єднання
громадян "Добробут" Дніпропетровської
обласної організації "Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України" с. Нива Трудова
без врахування першочергового права
заявника на отримання землі в постійне
користування, як правонаступника
відокремленого структурного
підрозділу Аграрний цех
«Саксаганський» Державного
підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат».
Також в адміністративному позові
зазначалось про наявність
розпорядження голови Софіївської
районної державної адміністрації №895-р
від 02.07.2010р., яким позивачеві був
наданий дозвіл на складання технічної
документації із землеустрою.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.12.2011р. у справі №2а/0470/12921/11 позовні
вимоги Державного підприємства
"Аграрний цех" Саксаганський" до
Софіївської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області за участю третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Підприємства
об'єднання громадян "Добробут"
Дніпропетровської обласної
громадської організації "Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України" про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень голови Софіївської
районної державної адміністрації №403-р
від 09.09.2011р., №404-р від 09.09.2011р., №405-р від
09.09.2011р., №406-р від 09.09.2011р., №407-р від
09.09.2011р., №408-р від 09.09.2011р., №409-р від
09.09.2011р., №410-р від 09.09.2011р., №411-р від
09.09.2011р., №412-р від 09.09.2011р., №413-р від
09.09.2011р., №414-р від 09.09.2011р., №415-р від
09.09.2011р., №416-р від 09.09.2011р., №417-р від
09.09.2011р., №418-р від 09.09.2011р., №419-р від
09.09.2011р., №420-р від 09.09.2011р., №421-р від
09.09.2011р., №422-р від 09.09.2011р., №423-р від
09.09.2011р., №424-р від 09.09.2011р., №425-р від
09.09.2011р., №426-р від 09.09.2011р., №427-р від
09.09.2011р., №428-р від 09.09.2011р., №429-р від
09.09.2011р., №430-р від 09.09.2011р., №431-р від
09.09.2011р., №432-р від 09.09.2011р., №433-р від
09.09.2011р., №434-р від 09.09.2011р., №435-р від
09.09.2011р., №436-р від 09.09.2011р. залишені без
задоволення.

За наслідками апеляційного
провадження, ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.10.2012р.
залишена без змін постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011р. у
справі №2а/0470/12921/11.

У 2014році прокурором Софіївського
району Дніпропетровської області було
прийнято постанову від 01.04.2014р. про
проведення перевірки в Софіївській
районній державній адміністрації у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів при наданні
земельних ділянок на території
Софіївського району у користування
Підприємству об'єднання громадян
"Добробут" Дніпропетровської обласної
громадської організації "Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України".

Фахівцями Державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області за
наслідками проведеної на виконання
вимоги прокуратури Дніпропетрвоської
області від 31.03.2014р. №05/3-3278-14 перевірки
дотримання Софіївською районною
державною адміністрацією вимог
земельного законодавства при
вилученні земельних ділянок на
території Софіївського району та
подальшої їх передачі у користування
Підприємству об'єднання громадян
"Добробут" Дніпропетровської обласної
громадської організації "Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України" був складений
акт №104/31 від 11.04.2014р.

На підставі відомостей, викладених в
акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства №104/31 від
11.04.2014р., прокурор звернувся в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області м. Дніпропетровськ до
Підприємства об'єднання громадян
"Добробут" Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова та Софіївської
районної державної адміністрації смт.
Софіївка з позовом про - визнання
недійсними розпоряджень голови
Софіївської районної державної
адміністрації; визнання недійсними
державних актів на право постійного
користування землею; зобов'язання
відповідача 1 повернути позивачу
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 2227,3216га загальною
вартістю 48094546грн.01коп., розташовані на
території Ордо-Василівської сільської
ради, шляхом підписання акту-приймання
передачі.

Відповідач 2 надав до суду заяву про
визнання позову в повному обсязі.

За приписами статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд не приймає визнання
позову відповідачем, якщо ці дії
суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.
Аналогічне застереження міститься в
статті 78 Господарського
процесуального кодексу України. З
огляду на викладене, суд розглядає
позовні вимоги прокурора по суті.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор та позивач посилаються на
порушення відповідачем 2 вимог чинного
законодавства, яке регулює земельні
відносини, при прийнятті оспорюваних
розпоряджень.

Відповідно до статті 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

На момент прийняття оспорюваних
розпоряджень, повноваження передавати
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів, зокрема,
для сільськогосподарського
використання, частиною 3 статті 122
Земельного кодексу України були
передбачені у районних державних
адміністрацій.

В подальшому, Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності"
№5245-VI від 06.09.2012р. були внесені зміни до
Земельного кодексу України, у тому
числі, була викладена в новій редакції
стаття 122 цього кодексу.

Так, в частині 4 статті 122 Земельного
кодексу України було встановлено, що
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Згідно пункту 1 Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента №445
від 08.04.2011р. (в редакції Указу
Президента №1/2012 від 03.01.2012) Державне
агентство земельних ресурсів України
(Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Таким чином, повноваження передавати
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, у власність або у
користування для всіх потреб Державне
агентство земельних ресурсів України
отримало з моменту набрання чинності
нової редакції статті 122 Земельного
кодексу України, а саме - з 01.01.2013р.

Як зазначалось раніше, за приписами
пункту "а" частини 3 статті 122 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент прийняття оспорюваних
розпоряджень) районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для
сільськогосподарського використання.

Відповідно до статті 92 Земельного
кодексу України права постійного
користування земельною ділянкою із
земель державної та комунальної
власності набувають, у тому числі,
громадські організації інвалідів
України, їх підприємства (об'єднання),
установи та організації.

Статтею 22 Земельного кодексу України (в
редакції що діяла на момент виникнення
спірних відносин) встановлено, що землі
сільськогосподарського призначення
передаються у власність та надаються у
користування сільськогосподарським
підприємствам - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи Статуту відповідача 1 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) одним з видів
діяльності підприємства є виробництво,
закупівля, переробка, реалізація
сільгосппродукції.

Закон України "Про стимулювання
розвитку сільського господарства на
період 2001-2004 років" №2238-III від 18.01.2001р.,
на статтю 1 якого посилається прокурор,
обґрунтовуючи відсутність ознак
сільськогосподарського підприємства у
відповідача 1 на момент прийняття
спірних розпоряджень, згідно своєї
преамбули визначає основні засади
державної політики на період
реформування сільського господарства
протягом 2001-2004 років як пріоритетної
галузі народного господарства.

Тобто, по-перше, цей Закон має певну
сферу застосування. А саме - визначає
політику держави на період
реформування сільського господарства
в ціноутворенні, підтримці доходів у
сільському господарстві, податковій та
бюджетній сферах, встановлюються
особливості кредитування
сільськогосподарських
товаровиробників та страхування
ризиків у сільському господарстві.
Надаючи тлумачення понять, перелічених
в статті 1 закону, законодавець
передбачає, що терміни вживаються у
такому значенні саме в цьому законі.
По-друге, законом встановлені певні
часові межі запланованих заходів.

Відповідно до розділу 3 Класифікації
видів економічної діяльності,
прийнятої наказом Державного комітету
статистики України №375 від 26.12.2005р. та
чинного на момент виникнення спірних
відносин, класифікація видів
економічної діяльності є статистичним
інструментом для впорядкування
економічної інформації.

Слід мати на увазі, що наданий органами
державної статистики код виду
діяльності не створює само по собі прав
чи обов'язків для підприємств та
організацій, не тягне жодних правових
наслідків як такий. Код виду діяльності
не обов'язково є достатнім критерієм
для виконання умов, передбачених
нормативними актами. При застосуванні
нормативних актів чи контрактів, код
виду діяльності є припущенням, а не
доказом.

Тобто, використання КВЕД для
статистичних потреб передбачає
необхідність дотримання
методологічних правил, структури
класифікації та визначених меж між
позиціями, структурних зв'язків між
класифікаціями діяльності, продукції
та товарів зовнішньоекономічної
діяльності, методу "зверху-вниз" (top down)
щодо основного виду діяльності,
визначень статистичних одиниць тощо.

Будь-яке інше використання КВЕД не для
статистичних потреб (адміністративних
чи нормативних) може здійснюватися за
власними правилами, під
відповідальність користувачів та з
належними поясненнями.

Додатково слід зазначити, що існує ще
одне тлумачення поняття
"сільськогосподарське підприємство",
наведене у Методологічних положеннях з
організації державних статистичних
спостережень зі статистики
сільськогосподарських підприємств,
затверджених наказом Державного
комітету статистики України №289 від
09.11.2011р. Так, сільськогосподарське
підприємство - статистична одиниця, що
здійснює виробництво продукції і
послуг сільського господарства, є
самостійною в прийнятті рішень щодо
використання для цього своїх засобів і
найбільш незалежною з огляду на
фінансові й виробничі функції.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що відсутність в переліку
основних видів діяльності за КВЕД виду
економічної діяльності "вирощування
зернових та технічних культур" не є
підставою у відмові в наданні
земельної ділянки в постійне
користування.

Крім того, чинним законодавством не
встановлено, який саме документ буде
належним доказом наявності у
відповідача 1 статусу
"сільськогосподарського підприємства".
Доводи відповідача 1 про визначення
порядку отримання такого статусу
статтею 209.6 Податкового кодексу
України приймаються судом до уваги.

Тому, доводи прокурора та позивача про
порушення Софієвською районною
державною адміністрацією вимог статті
22, 24, 123 Земельного кодексу України в
частині передачі земельних ділянок в
постійне користування особі без
статусу сільськогосподарського
підприємства не враховуються судом.

Решта підстав для визнання недійсними
оспорюваних розпоряджень також не
приймається судом, виходячи з
наступного.

Прокурор та позивач посилаються на
інформацію, викладену в листі ДП
"Дніпропетровський інститут
землеустрою" №01-07/231 від 15.04.2014р. про
наявність у складі ґрунтовного покриву
земельних ділянок ДП "Аграрний цех
"Саксаганський" площею 2594га на
території Ордо-Василівської сільської
ради Софіївського району групу
чорноземів звичайні важкосуглинкові
провінції Степова Правобережна,
віднесених до особливо цінних груп
ґрунтів. І як наслідок цього,
зазначають про необхідність
обов'язкової державної експертизи
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок особливо цінних
земель на підставі статті 9 Закону
України "Про державну експертизу
землевпорядної документації".

Разом з тим, вказана група ґрунтів
відсутня в переліку, встановленому в
статті 150 Земельного кодексу України.
Тому відсутні підстави стверджувати
про необхідність проведення
обов'язкової державної експертизи
проекту землеустрою щодо відведення
спірної земельної ділянки.

Враховуючи принципи належності та
допустимості доказів, викладені в
статті 34 Господарського
процесуального кодексу України, лист
ДП "Дніпропетровський інститут
землеустрою" №01-07/231 від 15.04.2014р. не може
вважатись належним доказом наявності у
складі ґрунтовного покриву земельних
ділянок ДП "Аграрний цех
"Саксаганський" площею 2594га на
території Ордо-Василівської сільської
ради Софіївського району групу
чорноземів звичайні важкосуглинкові
провінції Степова Правобережна,
віднесених до особливо цінних груп
ґрунтів.

Пунктом 14 Тимчасового порядку
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№749 від 18.08.2010р., визначено порядок
проставляння позначок про присвоєння
кадастрового номеру земельній ділянці.

При цьому, кадастровий номер
присвоюється земельній ділянці після
погодження документації із
землеустрою та прийняття рішення про
надання земельної ділянки у власність
(користування) під час здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки в Поземельній книзі в
установленому порядку. А датою
присвоєння кадастрового номера є дата
відкриття Поземельної книги.

Таким чином, відсутність позначки про
присвоєння кадастрового номеру
земельній ділянці або проставляння її
не на тому документі із складу проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки як і зазначення помилкового
кадастрового номеру на документації із
землеустрою не є підставою для відмови
в її затвердженні.

Прокурор не довів наявність підстав
для підписання (погодження) проектів
землеустрою з Ордо-Василіською
сільською радою на підставі положень
статті 198 Земельного кодексу України (в
редакції станом на виникнення спірних
відносин). На момент затвердження
проектів землеустрою та винесення
спірних розпоряджень межі села
Орда-Василівка не були визначені, а
сільська рада не була розпорядником
земельних ділянок, які передавались в
постійне користування.

Прокурором та позивачем не наведено
посилань на чіткі норми законодавства,
якими встановлені форми погодження
суміжних землекористувачів. За своїми
ознаками наявні в проектах землеустрою
ситуаційні схеми та акти погодження
проектів землеустрою є саме
погодженнями суміжних
землекористувачів. Адже вони містять -
координати меж; схеми земельних
ділянок; зазначення всіх наявних
суміжних землекористувачів; графу
"Погоджено" та перелік всіх
землекористувачів (у тому числі,
суміжних); в графі "Погоджено" наявні
підписи голови районної державної
адміністрації (розпорядник земельними
ділянками) та представника
Держземагентства, скріплені печатками.

У Проектах землеустрою також
відображені всі можливі та наявні
охоронні зони (ЛЕП, газопроводи,
водопроводи, кургани) із зазначенням
займаної ними площі та точками
координат, якими визначено межі
охоронних зон та пам'яток культурної
спадщини.

Наявність погодження
Дніпропетровського обласного центру з
охорони історико-культурних цінностей,
викладеного в довільній формі, у складі
проектів свідчить про погодження
користування кожною окремою земельною
ділянкою.

Статті 106, 107 Земельного кодексу України
та статті 14, 55 Закону України "Про
землеустрій" стосуються саме
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками при розробці відповідної
технічної документації (щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а не при
розробці проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок. Проекти
за своєю природою є різними видами
документації, що посвідчує право на
земельну ділянку у розумінні статті 25
Закону України "Про землеустрій".

За приписами статті 55 Закону України
"Про землеустрій" (в редакції, чинній на
момент винесення оспорюваних актів) у
разі, якщо межі земельних ділянок в
натурі (на місцевості) збігаються з
природними та штучними лінійними
спорудами і рубежами (річками,
струмками, каналами, лісосмугами,
шляхами, шляховими спорудами,
парканами, огорожами, фасадами
будівель та іншими лінійними спорудами
і рубежами тощо), межові знаки можуть не
встановлюватися.

Доказів того, що межі земельних
ділянок в натурі (на місцевості) не
збігаються з природними та штучними
лінійними спорудами і рубежами, що
зобов'язувало б відповідача 1
встановлювати межі в натурі (на
місцевості) та складати акти
приймання-передачі межових знаків
позивачем та прокурором не надано.

Державні акти про право власності або
право постійного користування на
земельну ділянку є документами, що
посвідчують відповідне право і
видаються на підставі рішень Кабінету
Міністрів України, обласних, районних,
Київської і Севастопольської міських,
селищних, сільських рад, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної,
районної, Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

Право, посвідчене державними актами, є
похідним від відповідного рішення
органу державної влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у власність чи в
користування.

З огляду на відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання недійсними розпоряджень
голови Софіївської районної державної
адміністрації про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в постійне
користування відповідачу 1 на
території Ордо-Василівської сільської
ради, суд також залишає без задоволення
й решту вимог про визнання недійсними
державних актів на право постійного
користування землею, зареєстрованих в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею і про
зобов'язання відповідача 1 повернути
позивачу земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 2227,3216га загальною
вартістю 48094546грн.01коп., розташовані на
території Ордо-Василівської сільської
ради шляхом підписання акту
приймання-передачі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, Земельного кодексу України,
ст.ст. 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 78,
82, 83, 84, 85, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора Софіївського
району Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі Головного
управління Держземагентства у
Дніпропетровській області м.
Дніпропетровськ до Підприємства
об'єднання громадян "Добробут"
Дніпропетровської обласної
організації "Управління соціального
захисту ветеранів та інвалідів МВС
України" с. Нива Трудова та Софіївської
районної державної адміністрації смт.
Софіївка за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Державного підприємства "Аграрний цех
"Саксаганський" с. Мар'ївка-2 про:

- визнання недійсними розпоряджень
голови Софіївської районної державної
адміністрації про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в постійне
користування відповідачу 1 на
території Ордо-Василівської сільської
ради, а саме - №403-р від 09.09.2011р., №404-р від
09.09.2011р., №405-р від 09.09.2011р., №406-р від
09.09.2011р., №407-р від 09.09.2011р., №408-р від
09.09.2011р., №409-р від 09.09.2011р., №410-р від
09.09.2011р., №411-р від 09.09.2011р., №412-р від
09.09.2011р., №413-р від 09.09.2011р., №414-р від
09.09.2011р., №415-р від 09.09.2011р., №416-р від
09.09.2011р., №417-р від 09.09.2011р., №418-р від
09.09.2011р., №419-р від 09.09.2011р., №420-р від
09.09.2011р., №421-р від 09.09.2011р., №422-р від
09.09.2011р., №423-р від 09.09.2011р., №424-р від
09.09.2011р., №425-р від 09.09.2011р., №426-р від
09.09.2011р., №427-р від 09.09.2011р., №428-р від
09.09.2011р., №429-р від 09.09.2011р., №430-р від
09.09.2011р., №431-р від 09.09.2011р., №432-р від
09.09.2011р., №433-р від 09.09.2011р., №434-р від
09.09.2011р., №435-р від 09.09.2011р., №436-р від
09.09.2011р.;

- визнання недійсними державних актів
на право постійного користування
землею, зареєстрованих в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, а саме - серії ЯЯ
№044919 від 29.09.2011р., ЯЯ №044920 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044921 від 29.09.2011р., ЯЯ №044922 від
29.09.2011р., ЯЯ №044923 від 29.09.2011р., ЯЯ №044924
від 29.09.2011р., ЯЯ №044925 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044926 від 29.09.2011р., ЯЯ №044927 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044928 від 29.09.2011р., ЯЯ №044929 від
29.09.2011р., ЯЯ №044930 від 29.09.2011р., ЯЯ №044931
від 29.09.2011р., ЯЯ №044932 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044933 від 29.09.2011р., ЯЯ №044934 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044935 від 29.09.2011р., ЯЯ №044936 від
29.09.2011р., ЯЯ №044937 від 29.09.2011р., ЯЯ №044938
від 29.09.2011р., ЯЯ №044939 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044940 від 29.09.2011р., ЯЯ №044941 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044942 від 29.09.2011р., ЯЯ №044943 від
29.09.2011р., ЯЯ №044944 від 29.09.2011р., ЯЯ №044945
від 29.09.2011р., ЯЯ №044946 від 29.09.2011р., ЯЯ
№044947 від 29.09.2011р., ЯЯ №044948 від 29.09.2011р.,
ЯЯ №044949 від 29.09.2011р., ЯЯ №044950 від
29.09.2011р., ЯЯ №044952 від 29.09.2011р.;

- зобов'язання відповідача 1 повернути
позивачу земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 2227,3216га загальною
вартістю 48094546грн.01коп., розташовані на
території Ордо-Василівської сільської
ради шляхом підписання акту
приймання-передачі, а саме -
№:01:001:0060 площею 75,0452га вартістю
1629847,41грн., №:01:001:0061 площею 19,8754га
вартістю 431658,11грн., №:01:001:0062
площею 12,4489га вартістю 270367,82грн.,
№:01:001:0063 площею 84,3452га вартістю
1831826,77грн., №:01:001:0064 площею 1,5815га
вартістю 4822,94грн., №:01:001:0065 площею
66,2867га вартістю 1439628,47грн.,
№:01:001:0066 площею 18,3431га вартістю
398379,30грн., №:01:001:0067 площею 163,1691га
вартістю 3543740,78грн., №:01:001:0068
площею 81,5710га вартістю 1771576,11грн.,
№:01:001:0069 площею 39,9734га вартістю
868150,69грн., №:01:001:0070 площею 17,7864га
вартістю 386288,77грн., №:01:001:0071
площею 4,3582га вартістю 94652,30грн.,
№:01:001:0072 площею 19,6836га вартістю
427492,56грн., №:01:002:0112 площею 87,4807га
вартістю 1899924,21грн., №:01:002:0113
площею 1,1461га вартістю 24891,24грн.,
№:01:002:0114 площею 107,3166га вартістю
2330724,26грн., №:01:002:0115 площею 130,6912га
вартістю 2838378,93грн., №:01:002:0116
площею 95,7134га вартістю 2078723,72грн.,
№:01:002:0117 площею 0,4850га вартістю
1479,06грн., №:01:002:0118 площею 0,8824га
вартістю 2690,97грн., №:01:002:0119 площею
10,2595га вартістю 22817,98грн., №:01:002:0120
площею 6,3500га вартістю 137910,63грн.,
№:01:002:0121 площею 11,9902га вартістю
36565,31грн., №:01:002:0122 площею 14,9455га
вартістю 324589,51грн., №:01:002:0123
площею 98,8620га вартістю 2147105,68грн.,
№:01:003:0015 площею 181,8089га вартістю
3948563,87грн., №:01:003:0016 площею 146,6718га
вартістю 3185448,95грн., №:01:003:0017
площею 177,9057га вартістю 3863793,35грн.,
№:01:003:0018 площею 136,1016га вартістю
2955883,13грн., №:01:003:0019 площею 41,5942га
вартістю 903351,57грн., №:01:003:0020
площею 56,7879га вартістю 1233331,54грн.,
№:01:003:0021 площею 18,5719га вартістю
403348,42грн., №:01:003:0022 площею 145,6963га
вартістю 3164262,84грн., №:01:003:0023
площею 151,5930га вартістю 3292328,61грн. -
відмовити.

В судовому засіданні від 21.07.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 25.07.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова