ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 липня 2014 року Справа № 923/1308/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДунаєвської
Н.Г.,суддів:Губенко Н.М., Коробенка Г.П.,
Кочерової Н.О., Чернова Є.В.,розглянувши
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 25.02.2014у
справі№ 923/1308/13за позовом Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі філії
"Дельта-Лоцман" Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "СКЛ"третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон"простягнення 63 873,54 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Адміністрація
морських портів України" в особі філії
"Дельта-лоцман" Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" звернулося до
господарського суду Херсонської
області з позовом про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СКЛ" 63 873,54 грн., з
яких 62 027,41грн. борг за надані позивачем
послуги з регулювання руху суден та
право проходження Херсонським каналом
та 1846,13 грн. пені.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 14.11.2013 у справі
№923/1308/13, залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.12.2013, позов задоволено у
повному обсязі, присуджено до
стягнення з відповідача на користь
позивача 62 027,41 грн. основного боргу та
1 846,13 грн. пені.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.02.2014 у справі №923/1308/13
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
25.02.2014 у справі №923/1308/13, в якій заявник
просить скасувати вказану постанову,
постановити рішення, яким в позові
відмовити.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 15.11.2011
у справі №5016/1120/2011(16/81), мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого, на думку заявника,
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

У постанові від 25.02.2014 у справі №923/1308/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення
заборгованості за надані послуги
служби регулювання руху суден та
заборгованості з канального збору та
пені, з огляду на встановлені судами
попередніх інстанцій обставини справи,
про те, що: позивач, за заявками
відповідача на підставі договору
надавав відповідачу послуги з
регулювання руху суден та право
проходження Херсонським каналом
суднам, які знаходяться під
агентуванням відповідача, що
підтверджується відповідними
доказами; судна відповідача
відносяться до групи А за ознакою
здійснення вантажних комерційних
рейсів, з метою одержання прибутку
(протилежного відповідачем належними
доказами доведено не було), що є
підставою для стягнення канального
збору; відповідач прострочив оплату
наданих позивачем послуг, що свідчить
також про наявність підстав для
стягнення з відповідача передбаченої
умовами договору пені.

Водночас у постанові від 15.11.2011 у справі
№5016/1120/2011(16/81) суд касаційної інстанції
підтримав висновки судів попередніх
інстанцій щодо відсутності підстав для
задоволення позову про стягнення
заборгованості за надані послуги з
канального збору та збору за послуги
служби регулювання руху суден,
виходячи при цьому із встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи про відсутність доказів
вчинення правочину, щодо виникнення
між позивачем та відповідачем
правовідносин зобов'язального
характеру з приводу використання
Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу
для проходження суден відповідача;
позивачем не надано належних та
допустимих доказів замовлення
відповідачем послуг служби
регулювання руху суден і фактичного
використання ним таких послуг, доказів
належності суден до групи А чи
виконання суднами відповідача
вантажних комерційних рейсів.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Нібулон" у допуску справи №923/1308/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Н. Дунаєвська
Судді: Н. Губенко Г. Коробенко Н.
Кочерова Є. Чернов