ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2014 р.
Справа № 914/2175/14

За позовом: Спільного підприємства
«Київ-Захід» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, м.
Червоноград

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Прилбичі,
Львівська область

про стягнення 9 498 грн. 18 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: Малетич Т.В., представник
(довіреність №1 від 03.01.2014р.), Слюсарчик
І.М., представник (довіреність №2 від
23.07.2014 р.);

від відповідача: не з'явився

Спільне підприємство «Київ-Захід» у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю, м. Червоноград
звернулося до Господарського суду
Львівської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.
Прилбичі, Львівська область про
стягнення 9 498 грн. 18 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд
визнав представлені матеріали
достатніми для прийняття позовної
заяви до розгляду і ухвалою від 19.06.2014р.
призначив розгляд справи на 24.07.2014 р.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали, просили
задоволити. З приводу заявленого
позову пояснили, що між позивачем та
відповідачем укладено договір
купівлі-продажу, на виконання умов
якого відповідачу було передано у
власність товар. Однак, відповідач свої
зобов'язання щодо оплати за отриманий
товар не виконав, на дату звернення до
суду заборгованість становила 8 635 грн.
18 коп. Крім цього, у зв'язку з порушенням
строків оплати вартості товару
нараховано штраф у сумі 863 грн. 00 коп.
Відтак, просили стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість у
сумі 9 498 грн. 18 коп. та судові витрати.

Відповідач в судове засідання явку
представника не забезпечив, проти
позову не заперечив, доказів погашення
заборгованості не надав, вимог ухвали
суду від 19.06.2014 р. не виконав,
повідомлення про дату, час та місце
розгляду справи надсилалися на адресу,
вказану у позовній заяві та в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що згідно
ст. 64 ГПК України є врученням належним
чином.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представника відповідача та його
відзиву на позовну заяву.

Представникам роз'яснено права та
обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК
України, заяв про відвід суду не
поступало.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторони, суд встановив наступне.

22 жовтня 2012 р. між Спільним
підприємством «Київ-Захід» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (продавець) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу №371/12.

За цим договором продавець (позивач)
зобов'язувався постачати покупцю
(відповідачу) протягом дії даного
договору товар, в кількості та
асортименті, що вказані в товарних
накладних, які є невід'ємною частиною
даного договору, а покупець
зобов'язувався приймати і оплачувати
товар в порядку і на умовах,
передбачених в даному договорі.

На виконання умов вищевказаного
договору, позивач передав у власність
відповідачу згідно видаткових
накладних №127255 від 23.10.2012 р., №127261 від
23.10.2012 р., №127131 від 23.10.2012 р., №127311 від
23.10.2012 р., №127314 від 23.10.2012 р., №127319 від
23.10.2012 р., №130771 від 30.10.2012р., №151808 від
11.12.2012 р. (оригінали видаткових
накладних оглянуті в судовому
засіданні, завірені копії долучені до
матеріалів справи) товар на загальну
суму 8 635 грн. 18 коп.

Згідно п. 5.1.2. договору покупець
зобов'язувався здійснити оплату за
отриманий товар згідно накладних
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок продавця в
установі банку або внесення коштів в
касу продавця на протязі 5 календарних
днів після отримання товару.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
зобов'язань щодо оплати, позивач
надсилав відповідачу претензію за вих.
№128 від 23.04.2014 р., в якій вимагав
оплатити заборгованість в розмірі 8 635
грн. 18 коп. та штраф протягом 10 днів з
моменту отримання претензії.
Відповідачем вказана претензія
залишена без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень представника позивача,
відповідач свої зобов'язання перед
позивачем щодо оплати вартості
отриманого товару виконав не виконав,
на дату розгляду справи в суді
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 8 635 грн. 18 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язань, є,
зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК
України, договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні вимоги
встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про прострочення виконання
зобов'язання боржником, що в свою чергу
є підставою для стягнення суми боргу,
оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК
України, одностороння відмова від
виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено,
що у разі, якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Згідно п. 7.2. договору, за безпідставну
відмову від оплати або несвоєчасну
оплату замовленого чи придбаного
товару, покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми неоплаченого товару за кожен день
прострочки платежу та штраф у розмірі
10% від суми несплачених ним товарів.

З врахуванням цих положень позивачем
правомірно нараховано штраф у розмірі
10%, що становить 863 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані поданими доказами, а
загальна сума заборгованості, яка
підтверджена матеріалами справи та
підлягає до задоволення частково,
складає 8 635 грн. 18 коп. основного боргу,
863 грн. 00 коп. штрафу.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
судові витрати (судовий збір)
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
суд покладає на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
11, 509, 526, 612, 625, 626, 642, 692 ЦК України, ст.ст.
181, 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75,
80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Прилбичі,
Яворівський район, Львівська область
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Спільного підприємства
«Київ-Захід» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, м.
Червоноград, вул. Івасюка, 20, Львівська
область (ідентифікаційний код 20780000) 8 635
грн. 18 коп. основного боргу, 863 грн. 00 коп.
штрафу, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

В судовому засіданні 24.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 28.07.2014
р.

Суддя
Мазовіта А.Б.