ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

18 липня 2014 року
Справа № 915/699/13

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді
Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ремешевський Є.А., дов.
№491-О від 14.02.2013,

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №336 від
29.04.2014,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК",

49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50,

адреса для листування: 49027, м.
Дніпропетровськ, а/с 1800,

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4,

54056, АДРЕСА_1,

про: стягнення 44626 грн. 56 коп.,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2013 Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду Миколаївської області з позовом
про стягнення Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (далі -
відповідач) заборгованості за
договором Овердрафт-мікро кредиту
№LVH2-31 від 11.09.2007 у сумі 44626 грн. 56 коп..

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 10.09.2013 у
справі №915/699/13, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013, визнано
недійсним договір Овердрафт-мікро
кредиту №LVH2-31 від 11.09.2007, в позові
відмовлено.

Постановою від 12.02.2014 у справі №915/699/13
Вищий господарський суд України
задовольнив касаційну скаргу ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК»: скасував рішення
попередніх інстанцій і направив справу
№915/699/13 на новий розгляд до
господарського суду Миколаївської
області.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 06.03.2014 справу
прийнято до нового розгляду суддею
Дубовою Т.М., у зв'язку із тимчасовою
непрацездатністю якої Розпорядженням
в.о. заступника керівника апарату суду
№118 від 13.05.2014 здійснено повторний
автоматичний розподіл справи №915/699/13.

Ухвалою від 16.05.2014 справу №915/699/13
прийнято до провадження суддею
господарського суду Миколаївської
області Гриньовою-Новицькою Т.В.

14.07.2014 відповідач звернувся до суду з
клопотанням про припинення
провадження у справі відповідно до п. 6
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК) у зв'язку з
припиненням діяльності відповідача.

Позивач просив суд відкласти розгляд
клопотання та надати йому час для
підготовки письмових заперечень.
Оскільки строк розгляду справи
закінчується 14.07.2014, представник
позивача звернувся до суду з
клопотанням про продовження строку
вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою від 14.07.2014 суд продовжив строк
вирішення спору на 15 днів та двічі
оголошував перерви у судових
засіданнях - до 17.07.2014, а потім - до 18.07.2014.

Розглянувши клопотання відповідача
про припинення провадження у справі,
господарський суд дійшов висновку про
його задоволення, виходячи з такого:
згідно з п. 6 ст. 80 ГПК господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
настала смерть фізичної особи або
оголошено її померлою чи припинено
діяльність суб'єкта господарювання,
які були однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

Поняття суб'єкта господарювання
визначено законодавцем у ст. 55
Господарського кодексу України (далі -
ГК), згідно з п. 2) ч. 2 якої суб'єктами
господарювання є, зокрема, громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Відповідно до п. 4.7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
(далі - ВГСУ) від 26.12.2011 №18 за наявності
відомостей про припинення діяльності
суб'єкта господарювання, який є
стороною у справі, господарському суду
слід враховувати таке: відповідно до ч.
7 ст. 59 ГК суб'єкт господарювання
вважається ліквідованим з дня внесення
до державного реєстру запису про
припинення його діяльності. Отже, при
вирішенні питання щодо припинення
провадження у справі на підставі п. 6 ст.
80 ГПК господарський суд повинен
перевірити відомості в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

На підтвердження свого клопотання про
припинення провадження у справі
відповідач надав оригінал
повідомлення державного реєстратора
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 08.07.2014, з якого
вбачається, що відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 8 липня 2014
року внесено запис №3027062 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
НОМЕР_1.

За таких обставин, припиняючи
провадження у даній справі на підставі
п. 6 ст. 80 ГПК, суд повністю додержав
вимог Закону (ГПК) та приписів
постанови Пленуму ВГСУ.

Позивач проти припинення
провадження у справі заперечував,
посилаючись на те, що припинення
господарської діяльності відповідача
відбулося під час розгляду справи
судом, а в абз. 7 п. 3.1. постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 №18 зазначено, що
громадянин, який мав статус суб'єкта
підприємницької діяльності, але на
дату подання позову втратив такий
статус, не може бути стороною в
судовому процесі у господарському
суді, якщо немає інших визначених
законом підстав для його участі у
такому процесі. Однак якщо відповідна
зміна статусу відбулася під час
розгляду справи господарським судом,
то вона не тягне за собою наслідків у
вигляді припинення провадження у
справі в зв'язку зі зміною
підвідомчості такої справи, оскільки
на час звернення до господарського
суду її розгляд належав до юрисдикції
останнього.

Суд не погоджується з такими
доводами позивача, адже в наведених ним
положеннях п. 3.1 постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 №18 йдеться про
неправомірність застосування судом
іншої підстави припинення провадження
у справі - зміну підвідомчості справи,
адже внаслідок втрати фізичною
особою-підприємцем статусу суб'єкта
господарювання після порушення
провадження у справі, справа за участю
фізичної особи не підлягає розгляду в
господарських судах України (п. 1 ст. 80
ГПК). І далі, у п. 4.7 постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 №18, в розділі 4,
присвяченому застосуванню статей 80 і 81
ГПК, чітко вказано, що після перевірки
відомостей про внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців запису про
припинення діяльності суб'єкта
господарювання, суд припиняє
провадження у справі на підставі п. 6 ст.
80 ГПК.

Аналогічна позиція викладена у
абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 №3: оскільки у разі
припинення діяльності фізичної особи
як суб'єкта господарювання відповідно
до п. 6 ч.1 ст. 80 ГПК провадження у
господарській справі припиняється, то
з часу державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця в порядку,
встановленому Законом України від 15
травня 2003 року № 755-IV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», спори за участю
такої фізичної особи-підприємця, у тому
числі пов'язані з підприємницькою
діяльністю, що здійснювалася ним
раніше, належить розглядати в порядку
цивільного судочинства, за винятком
випадків, коли провадження у
відповідних справах було порушено у
господарському суді до настання таких
обставин, оскільки за загальним
правилом громадянин-підприємець
відповідає за своїми зобов'язаннями
належним йому майном і після
припинення своєї підприємницької
діяльності. Після припинення
провадження у господарській справі з
підстави, наведеної вище, спори за
участю таких осіб підлягають розгляду
в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за
необхідне провадження у справі
припинити на підставі п. 6 ст. 80 ГПК.

Відповідно до ст. 49 ГПК судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, п. 6 ст. 80, ст. 86 ГПК,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя
Т.В. Гриньова-Новицька