ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.2014 Справа № 920/1101/14

За позовом: Сумської обласної
ради, м. Суми

до відповідача: Дочірнього підприємтва
«ДТС Суми» ТОВ «Дистриб'юторські
торгівельні системи», м. Суми

про визнання права власності.

Суддя С.В. Заєць

Представники:

від позивача: Дмитренко Н.О.,
довіреність № 01-24/546 від 30.12.2013 року

від відповідача: не з'явився.

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання - Т.Д. Бублик.

Суть спору: позивач просить суд визнати
право власності територіальних громад
сіл, селищ, міст області в особі
Сумської обласної ради на наступне
нерухоме майно: складське приміщення
(склад вогнетривких матеріалів) (літ. Г)
площею 66,7 кв.м., розташоване по вул.
Миргородська, 6, м. Суми; складське
приміщення (неопалювальний склад) (літ.
Е) площею 724,3 кв.м., розташоване за
адресою по вул. Миргородська, 6, м. Суми.

Позивач подав письмові пояснення, в
яких зазначає, що спірне майно
перебуває на території відповідача, що
перешкоджає позивачу здійснювати
функції власника.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте у відзиві
№ 434 від 09.07.2014 року зазначає, що проти
позову жодних заперечень не має.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Міністерство охорони здоров'я України
передало Сумському облвиконкому у
комунальну власність майно
підприємств, установ, організацій,
підпорядкованих відділу охорони
здоров'я Сумського облвиконкому станом
на 01.01.1992 року, про що свідчить акт
передачі від 30.04.1992 року.

Рішенням Сумської обласної ради
народних депутатів від 23.01.1992 року
визначено перелік об'єктів, які
передаються до комунальної власності
області.

Таким чином, право власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Сумської області на об'єкти
нерухомості, за адресою: м. Суми, вул.
Миргородська, 6, виникло 30.04.1992 року.

Отже, до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області належить нерухоме майно по вул.
Миргородська, 6 в м. Сумах, яке
обліковується на балансі Сумського
обласного комунального підприємства
"Фонд інвестування об'єктів соціальної
сфери та промисловості".

Згідно з технічним паспортом до об'єкту
нерухомості, розташованого за вказаною
адресою, належить: складське
приміщення (склад вогнетривких
матеріалів) (літ. Г) площею 66,7 кв. м.;
складське приміщення (неопалювальний
склад) (літ. Е) площею 724,3 кв. м.

Сумською обласною радою було отримано
свідоцтво про право власності на
нежитлові приміщення, виданого
Сумською міською радою на підставі
рішення Сумської міської ради 22.11.2002,
аптечний склад загальною площею 6321,0 кв.
м (літ. А-1), гараж площею 552,6 кв. м (літ. В),
склад площею 99,5 кв. м (літ. Г), склад
площею 1554,1 кв. м (літ. Е), інші будівлі та
споруди, літ. Б, Д, Ж, 3, № 1-3 належить до
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Сумської
області на праві власності.

Приміщення по вул. Миргородська, 6 в м.
Сумах займало обласне комунальне
оптово - роздрібне підприємство
«Обласний аптечний склад», що
користувалося майном спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Сумської області на праві
господарського відання на підставі
договору про закріплення майна.

Постановою господарського суду
Сумської області від 31.07.2001 по справі №
3325-4/210 обласне комунальне оптово -
роздрібне підприємство «Обласний
аптечний склад» визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до договору купівлі -
продажу частини будинку від 26.02.2003,
укладеного між арбітражним керуючим -
ліквідатором ОКОРП «Обласний аптечний
склад» Паніотовим К.М. та ДП «ДТС Суми»
ТОВ «Дистриб'юторські торгівельні
системи», було продано ними частину
об'єкту нерухомості, розташованого, за
адресою: м. Суми, вул. Миргородська, 6, що
підтверджується актом
прийому-передачі від 14.03.2003 року.

Відповідно до свідоцтва від 03.07.2009,
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
було посвідчено право власності на
частину майна, розташованого за
адресою: м. Суми, вул. Миргородська, 6 за
ДП «ДТС Суми» ТОВ «ДТС - Харків» -
відповідачем, що раніше належало
Обласному комунальному підприємству
«Сумський обласний спеціалізований
аптечний склад».

Виходячи з викладеного, у спільній
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Сумської області
залишилося два склади.

Як зазначає позивач, оригінал
свідоцтва про право власності на
нежитлові приміщення від 22.11.2002 року
Сумською обласною радою було втрачено,
одне з складських приміщень було
самочинно переобладнане, позивач не
має можливості перереєструвати даний
об'єкт в органах реєстраційної служби,
у свідоцтві відсутні відомості про
виділення часток, що повинні були
проводитись відповідно до договорів
купівлі - продажу, а також відповідач
перешкоджає позивачу здійснювати всі
функції власника, тому позивач був
змушений звернутись до суду з даним
позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, з огляду на
наступне:

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
вимог і заперечень.

Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як зазначає у поясненнях сам позивач,
необхідність у такому способі захисту
як визнання права власності виникає
тоді, коли наявність суб'єктивного
права власника підлягає сумніву, не
визнається іншими особами або
оспорюється ними.

У відзиві на позовну заяву відповідач
зазначає, що є власником комплексу
нежитлових приміщень по вул.
Миргородська, буд. 6 у м. Суми і за
вказаною адресою знаходяться частини
будівель, які є власністю позивача, а
тому відповдач не має жодних
заперечень щодо визнання права
власності на спірне майно за позивачем.

Отже, відповідач не оспорює та не
заперечує право власності на спірне
приміщення позивача.

Позивач зазначає, що у нього існують
перешкоди щодо права розпоряджатися
майном, однак жодних належних та
допустимих доказів, що підтверджують
наявність таких перешкод позивачем
надано не було.

Тобто, звертаючись з позовом до
господарського суду позивач повинен
був довести належними та допустимими
доказами, що саме відповідачем
оспорюється або не визнається право
власності позивача на спірний об'єкт,
саме відповідачем вчиняються
перешкоди у здійсненні всіх
правомочностей власника, проте позивач
не підтвердив, що саме з боку
відповідача вчиняються такі
неправомірні дії або бездіяльність, що
порушують охоронювані законом права та
інтереси відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що вимога позивач про
визнання права власності є
неправомірною, необгрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України при відмові у позові витрати по
сплаті судового сбору покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 06.08.2014 року.

Суддя
С.В. Заєць