ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.2014 Справа № 920/984/14

За позовом прокурора м. Суми в
інтересах держави в особі Управління
капітального будівництва і дорожнього
господарства Сумської міської ради, м.
Суми,

до відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

про стягнення 46858 грн. 11 коп.,

Суддя О.Ю. Резніченко

За участю представників сторін:

від позивача: Мартиш І.В.,
довіреність № 200/01 від 08.01.2014 року,

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність
б/н від 20.02.2013 року,

від прокуратури: Кулинич Л.С.,
посвідчення № 012848 від 07.11.2012 року.

У засіданні бралв участь секретар
судового засідання - А.І. Сидорук.

Суть спору: Прокурор просить суд
стягнути з відповідача на рахунок
цільового фонду розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Суми, 43800 грн. боргу,
3058 грн. 11 коп. пені за неналежне
виконання відповідачем укладеного між
сторонами 14.08.2012 року договору № 107 про
залучення, розрахунок розміру і
використання коштів пайової участі
замовників будівництва у розвитку
інфраструктури міста Суми.

Позивач подав заяву від 14.07.2014 року про
зменшення позовних вимог, в якій
просить суд стягнути з відповідача 42000
грн. боргу, 3058 грн. 11 коп. пені, оскільки
відповідач сплатив 1800 грн. боргу.

Прокурор в судовому засіданні усно
зазначив, що підтримує позовні вимоги.

Суд приймає вищезазначену заяву до
розгляду, оскільки право на її подання
передбачено ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач відзив на позовну заяву не
подав, однак подав заяву, в якій просить
суд долучити до матеріалів справи акт
звіряння взаємних розрахунків від
18.07.2014 року, платіжне доручення № 19 від
28.05.2014 року, платіжне доручення № 34 від
04.07.2014 року, платіжне доручення № 31 від
15.07.2014 року.

Так як відповідач відзив на позовну
заяву не подав, то відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2012 року між сторонами було укладено
договір № 107 про залучення, розрахунок
розміру і використання коштів пайової
участі замовників будівництва у
розвитку інфраструктури м. Суми (надалі
- Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом
договору є залучення, розрахунок
розміру і використання коштів
відповідача у розвитку інфраструктури
м. Суми під час здійснення будівництва
об'єкту: «Реконструкція нежитлового
приміщення кафе-дискотека по АДРЕСА_2».

Згідно до 2.1 Договору відповідач
зобов'язується перерахувати на рахунок
цільового фонду розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Суми, грошові кошти
(внесок) у розмірі 69089 грн. 99 коп. , що
становить 4,5 % загальної вартості
будівництва об'єкта.

Відповідно до п. 2.3 Договору відповідач
перераховує кошти, зазначені у п. 2.1
Договору, в повному обсязі у строк до
05.11.2012 року - 8589 грн. 99 коп., з грудня 2012
року по жовтень 2013 року включно - 5500 грн.
щомісяця.

Порядок визначення розміру пайової
участі встановлений п. 2.4 Договору, а
розмір пайової участі визначається
позивачем відповідно до рішення
Сумської міської ради від 22.06.2011 року №
601-МР.

Відповідач станом на 23.05.2014 року
сплатив позивачу 25289 грн. 99 коп.

Оскільки, відповідач борг не сплатив,
то прокурор, відповідно до ст. 121
Конституції України, звернувся до суду
за захистом порушеного права позивача
та для захисту інтересів держави.

В ході слухання справи відповідач
сплатив 2800 грн., що підтверджується
підписаним між сторонами та скріпленим
печатками актом звіряння взаємних
розрахунків від 18.07.2014 року, платіжним
дорученням № 19 від 28.05.2014 року, № 34 від
04.07.2014 року, № 31 від 15.07.2014 року.

Позивач зменшив позовні вимоги на 1800
грн., однак не врахував проплату в
розмірі 1000 грн., сплачену згідно
платіжного доручення № 31 від 15.07.2014
року.

Оскільки відповідач сплатив 1000
грн. 00 коп. заборгованості, то суд
припиняє провадження у справі в цій
частині на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК
України, в зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Частиною 1 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено правило,
згідно якого суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно до ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктами 2.1 - 2.3 Договору
встановлено, обов'язок відповідача
перерахувати кошти, встановлено
розмір платежів та строк їх
перерахування.

Суд дійшов висновку, що основна
заборгованість відповідача в розмірі
41000 грн. 00 коп. підтверджується
матеріалами справи, відповідач ні
відзиву на позовну заяву, ні доказів
сплати боргу не подав, а тому позовні
вимоги про стягнення з відповідача
вищезазначених сум є правомірними,
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки п. 2.1 Договору
передбачено, що відповідач
зобов'язується перерахувати на рахунок
цільового фонду розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфрвструктури м. Суми, а саме на
рахунок спеціального фонду міського
бюджету по КБК 24170000, відкритий в ГУДКСУ
у Сумській області № 0002, МФО 837013,
код одержувача платежу 37970593, одержувач
платежу місцевий бюджет м. Суми,
грошові кошти (внесок), то суд стягує
вищезазначений борг з відповідача на
вищезазначений рахунок, а не на рахунок
позивача по справі.

Також, відповідно до ст. 230
Господарського кодексу України у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання до
учасника господарських відносин
застосовуються штрафні санкції, які
відповідно до ст. 231 Господарського
кодексу України застосовуються у
розмірі встановленому договором.

Пунктом 4.2 Договору у разі
прострочення термінів сплати коштів
відповідач сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період , за який сплачується
пеня за кожен день прострочення.

Враховуючи вищезазначене,
відповідачу нараховано пеню в розмірі
3058 грн. 11 коп., за загальний період з
01.11.2013 року по 30.04.2014 року, яка
нарахована по кожному факту
прострочення зобов'язання та з
урахуванням часткових проплат
відповідача.

Оскільки, заборгованість відповідача
перед позивачем встановлена судом,
пеня передбачена сторонами у Договорі,
пеня нарахована в межах строків
позовної давності встановлених ст. 232
Господарського кодексу України та з
урахуванням вимог Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», то
вимога про стягнення з відповідача на
користь позивача пені в розмірі 3058 грн.
11 коп. пені, за загальний період з 01.11.2013
року по 30.04.2014 року, є правомірною,
обгрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог Закону України
«Про судовий збір» та згідно ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в доход
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И
В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
рахунок цільового фонду розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфрвструктури м. Суми, а саме на
рахунок спеціального фонду міського
бюджету по КБК 24170000, відкритий в ГУДКСУ
у Сумській області № 0002, МФО 837013,
код одержувача платежу 37970593, одержувач
платежу місцевий бюджет м. Суми, борг зі
сплати грошових кошти (внесок) у
розмірі 41000 грн. та 3058 грн. 11 коп. пені.

3. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету України (рахунок
3002, МФО 837013, , отримувач
- УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) 1827 грн.
судового збору.

4. В частині стягнення боргу в
розмірі 1000 грн. - провадження у справі
припинити, на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2014 року.

Суддя О.Ю. Резніченко