РІШЕННЯ

"17" липня 2014 р.Справа №
921/44/13-гГосподарський суд
Тернопільської області

у складі головуючого судді Бурди Н.М. ,
судді Півторака М.Є. , судді Шумського
І.П. розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тернопільоптторг"
вул.Чехова, 8, м. Тернопіль

до Тернопільської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області вул. Білецька, 1,
м.Тернопіль

про визнання права власності на майно
та витребування його з чужого
незаконного володіння.

За участю представників:

прокуратури: Ковальчук О.Р - прокурор м.
Тернополя посвідчення№001015

позивача: Недокус В.І. - представник
позивача, довіреність № б/н від 14.04.2014р.

відповідача: Чайнюк О.В. - представник
відповідача, довіреність №5410/7/10-15/89 від
06.09.2013р.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні
представникам сторін та прокуратури
процесуальні права і обов'язки,
передбачені ст. ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК
України, роз'яснено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тернопільоптторг",
вул. Чехова, 8, м. Тернопіль звернулося
до господарського суду із позовною
заявою №12 від 17 січня 2013 року до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції, вул. Білецька, 1,
м. Тернопіль, про визнання права
власності на майно - бензин марки А-95 у
кількості 3419 літрів вартістю 37267,10 грн.
та витребування його з чужого
незаконного володіння.

22 січня 2013 року позивач звернувся з
заявою про забезпечення позову.

Ухвалою про порушення провадження по
справі в задоволенні заяви про
забезпечення позову було відмовлено.

За заявою № 119-1716вих/13 від 19.02.2013р. у
розгляді справи брав участь прокурор м.
Тернополя.

Провадження у справі двічі зупинялось
за ч.1 ст.79 ГПК України до вирішення
Тернопільським окружним
адміністративним судом справи
№2-а/1970/3951/12 за позовом ТОВ
"Тернопільоптторг" до Тернопільської
об'єдноної державної податкової
інспекції, Державної податкової служби
у Тернопільській області за участю
прокурора м.Тернополя про скасування
наказу про проведення перевірки від
05.11.2012р. №460, рішення про накладання
адміністративного арешту майна від
16.11.2012р., зобов'язання вчинити дії щодо
звільнення майна з-під арешту та щодо
його повернення, проте ухвали
господарського суду Тернопільської
області від 21.03.2013р. і 14.10.2013р. скасовані
постановами Львівського апеляційного
Господарського суду від 17.06.2013р. і
18.11.2013р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався та оголошувались перерви в
судових засіданнях з метою
витребування додаткових доказів у
справі та у зв'язку із зміною складу
суду.

Представники прокуратури та
відповідача проти позовних вимог
заперечили з підстав, викладених у
відзиві на позов, а також надали копію
постанови Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23.04.2014р. у
справі № 2-а/1970/3951/12 та повідомили, що
вона оскаржена в апеляційному порядку.

Технічна фіксація (звукозапис)
судового процесу у відповідності до ст.
81-1 ГПК України не здійснювалась за
відсутності відповідного клопотання
представника позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне:

- ТзОВ "Тернопільобторг" м. Тернопіль,
вул. Чехова,8, (надалі -
позивач) звернулося з позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області ( 46000, м.
Тернопіль, вул. Білецька, 1, (надалі - відповідач) про визнання
за позивачем права власності на майно -
бензин марки А-95 у кількості 3419 літрів
вартістю 37267,10 грн. та витребування
вказаного майна з чужого незаконного
володіння відповідача;

- в обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що за період
з 30.10.2012р. по 13.11.2012р. між ним та ТОВ
"Ріаліз Ойл" м. Дніпропетровськ, пл.
Леніна, 1, було укладено
договір на поставку нафтопродуктів № 59
від 01.06.2011р., які були транспортовані
для реалізації на АЗС № 20 ТзОВ
"Тернопільобторг", що знаходиться за
адресою м. Тернопіль, вул.
Бродівська-Гріга, 2;

- у період з 05.11.2012р. по 16.11.2012р.
відповідачем була проведена перевірка
АЗС № 20 щодо дотримання порядку
здійснення позивачем розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у т.ч. свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору та оформлення
трудових відносин з найманими
працівниками;

- за результатами перевірки було
складено акт № 0135/19/19/22/37076604 від 16.11.2012р.,
яким встановлено порушення п. 12 ст.ст. 3,
6 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі. Громадського
харчування та послуг" та зазначено про
виявлення бензину автомобільного у
кількості 3419 літрів, документи щодо
якого не представлено, власника не
встановлено, вказаний товар не
облікований у встановленому
законодавством порядку;

- позивач, не погоджуючись із вказаним
висновком відповідача, вважає спірне
майно своєю власністю, а не
безхазяйним, що підтверджується
договором поставки нафтопродуктів від
01.06.2011 року за № 59 та додатковою угодою
до нього від 24.10.2012р. за № 00024,
товарно-транспортними накладними №
013829 від 30.10.2012р. та №014023 від 13.11.2012р.,
видатковою накладною №00024 від
24.10.2012р.;

- на підставі складеного акту від 16.11.2012
року № 0135/19/19/22/37076604, представником
відповідача 16.11.2012 року було складено
протокол про тимчасове затримання
частини майна, що на думку відповідача
є безхазяйним, а саме бензину
автомобільного А-95 у кількості 3419
літрів, який було передано на
відповідальне зберігання ТОВ
"Магістр-Д";

- позивач стверджує, що спірне майно на
момент його вилучення за протоколом
від 16.11.2012 року не було визнано
безхазяйним у встановленому
законодавством порядку, тому і
підстави для його вилучення у
відповідача були відсутні;

- в представленому відзиві та в усних
поясненнях, наданих в судових
засіданнях, відповідач позовні вимоги
заперечив з підстав, що при проведенні
фактичної перевірки, яка оформлена
актом від 16.11.2012 року № 0135/19/19/22/37076604
встановлено, що бензин автомобільний
А-95 в кількості 3419 л. не відповідає
вимогам ДСТУ 4063-200 «Бензини
автомобільні. Технічні умови» за
показниками «концентрація фактичних
смол» та "сумарний вміст ароматичних
вуглеводів" не відповідає
представленим до перевірки документам
щодо походження бензину та власник
якого не встановлений.

Господарський суд, оцінивши подані
позивачем докази в сукупності, прийшов
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з огляду на таке:

- згідно приписів ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених прав і охоронюваних законом
інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням;

- одним із способів захисту порушеного
права, відповідно до ст. 16 ЦК України, є
визнання права;

- відповідно до ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом. Примусове відчуження об'єктів
права власності може бути застосоване
лише як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього та повного відшкодування
їх вартості, крім випадків,
встановлених частиною другою статті 353
цього Кодексу;

- стаття 328 ЦК України, визначаючи
підстави набуття права власності
встановлює, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом;

- статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності;

- у відповідності до ст. 387 ЦК України,
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним;

- згідно ч. 1 ст. 335 ЦК України
безхазяйною є річ, яка не має власника
або власник якої невідомий. Тобто, із
визначення поняття «безхазяйна річ»
вбачається, що дана річ має бути такою,
щодо якої право власності ніким не
оспорюється;

- статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

- пунктом 12 ст. 10 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
визначено, що податкові органи
проводять роботу, пов'язану з
виявленням, обліком, оцінкою та
реалізацією у встановленому законом
порядку, безхазяйного майна, майна, що
перейшло за правом успадкування до
держави, скарбів і конфіскованого
майна;

- повноваження органів податкової
служби щодо безхазяйного майна, крім
безхазяйного нерухомого майна,
визначені у Порядку обліку, зберігання,
оцінки конфіскованого та іншого майна,
що переходить у власність держави, і
розпорядження ним, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 серпня 1998 року № 1340 та у Порядку
взаємодії між підрозділами органів
державної податкової служби України
під час роботи з безхазяйними речами та
майном, що переходить у власність
держави, який затверджений наказом ДПА
України від 24.12.2010 року № 1032. Відповідно
до зазначених актів, їх дія поширюється
лише на майно, що вже визнано
безхазяйним відповідно до чинного
законодавства;

- відповідно до п. 2 Порядку обліку,
зберігання, оцінки конфіскованого та
іншого майна, що переходить у власність
держави, і розпорядження ним,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 1998 року
№ 1340, облік, попередня оцінка, а також
відповідальність за зберігання майна,
зазначеного у пункті 1 цього Порядку, до
передачі його для подальшого
розпорядження відповідно до пункту 9
цього Порядку покладаються на органи
(організації), що здійснили вилучення
або зберігають його. Таким чином,
складання акту попередньої оцінки
відносно безхазяйного майна,
відповідно до наведених норм, можливе
лише у разі визнання майна безхазяйним
у порядку, встановленому
законодавством;

- щодо покликання представника
відповідача на те, що в резервуарах із
написом А-95, які розташовані на
території АЗС № 20 знаходилася «рідина
із запахом бензину», яка не відповідає
вимогам ДСТУ 4063-2001 «Бензини
автомобільні. Технічні умови» за
показниками «концентрація фактичних
смол», то слід зазначити наступне:

- як зазначає відповідач у своєму
відзиві на позов, на підставі ст. 84 ПКУ
в.о.голови ДПС у Тернопільській області
Конончуком О.В. прийнято рішення від
05.11.2012р. за № 14381/10/22-311/344 про проведення
експертизи виявленого пального;

- аналіз листа Центрального митного
управління лабораторних досліджень та
експертної роботи Державної митної
служби України від 15.11.2012 року №
19/1-12.3/8413, на який посилається
відповідач, свідчить, що за
результатами лабораторного
дослідження паливно-мастильних
матеріалів, вони не відповідають
вимогам ДСТУ 4063-2001 «Бензини
автомобільні. Технічні умови» за
показниками «концентрація фактичних
смол» та "сумарний вміст ароматичних
вуглеводів";

- суд зауважує, що можлива
невідповідність бензину А-95, належного
позивачу, вимогам ДСТУ 4063-2001 «Бензини
автомобільні. Технічні умови» за
деякими показниками, зокрема щодо
«концентрація фактичних смол» та
"сумарний вміст ароматичних
вуглеводів", не може свідчити про
відсутність у позивача права власності
на вказаний товар (за наявності
необхідних документів);

- можливе перетворення бензину А-95,
належного позивачу, у «рідину із
запахом бензину» (за твердженнями
відповідача), що була виявлена на АЗС №
20, належній ТзОВ "Тернопільобторг", не
припиняє права власності на нього.
Реалізація позивачем неякісного
бензину може бути підставою для
притягнення його до встановленої
законодавством відповідальності, в
тому числі шляхом вилучення з обігу
вказаного товару, однак не може бути
підставою позбавлення права власності
на нього, шляхом визнання майна
безхазяйним.

Оскільки наданими до матеріалів справи
документами підтверджується право
власності позивача на спірне майно,
відповідач дійшов до хибного висновку
проте, що власника майна не встановлено
тільки з тих підстав, що дане паливо не
відповідає нормам ДСТУ, і як наслідок
перевищив свої повноваження
застосувавши п.94.7. ст.94 Податкового
кодексу України та наклав арешт на
майно: бензин автомобільний марки А-95
ДСТУ 4063-2001 у кількості 3 419 літрів, ціна
за одиницю вилученого майна 10,90 грн., на
загальну суму 37 267,10 грн.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідачем було безпідставно
арештовано та вилучене майно позивача,
суд вважає за необхідне позовні вимоги
про визнання власності на бензин та
витребування бензину з чужого
незаконного володіння обгрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на відповідача у справі
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 335, 387, 392
Цивільного кодексу України, статтями 1,
4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за ТОВ "Тернопільоптторг" (м.
Тернопіль, вул. Чехова,8, ) право власності на майно - бензин
автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063:2001 у
кількості 3 419 літрів вартістю 37 267,10грн.

3. Витребувати майно - бензин
автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063-2011 у
кількості 3 419 літрів вартістю 37 267,10грн.
у Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (м. Тернопіль,
вул. Білецька, 1, ) та
передати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Тернопільоптторг" (м.
Тернопіль, вул. Чехова, 8, ) згідно акту прийому-передачі.

4. Стягнути з Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області (м. Тернопіль,
вул. Білецька, 1, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тернопільоптторг" (м.
Тернопіль, вул. Чехова, 8, ) судовий збір у розмірі 1720,50 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 23.07.2014р.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Головуючий суддя
Н.М. Бурда

Суддя
М.Є. Півторак

Суддя
І.П. Шумський