ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.
Справа № 921/595/14-г/16

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Марко
Р.І.

Данко Л.С.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ-Захід", м.
Хоростків, Тернопільської області б/н
від 25.06.2014 року

на ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 року

у справі № 921/595/14-г/16

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ-Захід",
м.Хоростків, Тернопільської області

до відповідача: Фірми "REDCROFT ASSOCIATES LIMITED"
Edinburgh, United Kingdom (м. Едінбург,
Великобританія)

про: стягнення заборгованості в сумі
539 400 євро, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 року
у справі №921/595/14-г/16 (суддя Хома С.О.)
повернена без розгляду позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ-Захід",
м.Хоростків, Тернопільської області до
Фірми "REDCROFT ASSOCIATES LIMITED" Edinburgh, United Kingdom
(м.Едінбург, Великобританія) про
стягнення заборгованості в сумі 539 400
євро.

Приймаючи вищезазначену ухвалу
суд першої інстанції керувався тим, що
в позовних матеріалах відсутній опис
вкладення цінного листа, як доказ
направлення копії позовної заяви б/н
від 13.06.14 року та доданих до неї
документів-відповідачу- Фірмі "REDCROFT
ASSOCIATES LIMITED" Edinburgh, United Kingdom (м. Едінбург,
Великобританія). Окрім того, суд першої
інстанції зазначив про те, що до
позовної заяви б/н від 13.06.2014 року
додано копію, а не оригінал
фіскального чеку №2319 від 13.06.2014 року, в
якому написано, а не надруковано:
"позовна заява 13/06 з документами" та в
графі "Кому" написано вручну: "REDCROFT",
куди : "Великобрит", який не може
вважатися належним доказом
направлення позовної заяви № без
номера від 13.06.2014 року та доданих до неї
документів відповідачу. Відтак,
господарський суд Тернопільської
області дійшов висновку про повернення
позовної заяви та доданих до неї
документів без розгляду на підставі
пункту 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Тернопільської
області від 16.06.2014 року у справі №
921/595/14-г/16, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ-Захід"-
звернулось з апеляційною скаргою з
підстав неповноти з'ясування місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Зокрема, у своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
виконання вимог ст. 56 ГПК України в
частині направлення відповідачеві
копії позовної заяви із доданими
матеріалами у відповідності до Правил
надання послуг поштового зв'язку,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України №270 від 15.03.2009 р..
Направлення листа з описом вкладення
адресату, розташованому на території
Королівства Великобританії, є
неможливим в силу Керівництва з
приймання міжнародних поштових
відправлень, згідно із яким
призначений оператор Королівства
Великобританії з яким співпрацює УДППЗ
«Укрпошта» при наданні послуг з
пересилання міжнародного поштового
відправлення не приймає з оголошеною
цінністю, з післяплатою, адресованих до
запитання поштових відправлень. У
зв'язку із цим позивач направив на
адресу відповідача копію позовної
заяви та доданих до неї матеріалів
листом на замовлення. На думку
апелянта, маючи сумніви належного
повідомлення відповідача, суд першої
інстанції повинен був витребувати у
позивача такі додаткові докази, а не
повертати позов без розгляду. Крім
того, направлення судових та
позасудових документів, в тому числі
копії позовної заяви, здійснює
відповідний суд, до якого подається
документ, а не позивач. Фактично,
відповідач був ознайомлений із
позовною заявою та доданими
документами, оскільки листом вих. № 02/16
від 16.06.2014 відповідач підтвердив той
факт, що ним отримана від позивача
копія позовної заяви від 13.06.2014 до
Господарського суду Тернопільської
області про стягнення заборгованості.

На підставі наведеного апелянт просить
скасувати ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16.06.14 р. у
справі № 921/595/14-г/16, скерувавши справу
до суду першої інстанції для розгляду
по суті.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 921/595/14-г/16
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням в о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
11.07.2013 року у склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалами Львівського
апеляційного господарського суду від
14.07.14 р., поновлено строк на оскарження
рішення в апеляційному порядку, подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 29.07.14 р.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
28.07.14 року, у зв'язку із перебуванням
судді Желіка М.Б. у відпустці, у склад
колегії суддів для розгляду справи №
921/595/14-г/16 господарського суду
Тернопільської області введено
замість судді Желіка М.Б.-суддю Данко
Л.С..

В судове засідання 29.07.2014 року
представники сторін не з'явились,
причин неявки суду не довели.
Враховуючи, що явка представників
сторін у судове засідання не була
визнана судом обов'язковою, а також
достатність матеріалів справи для
розгляду апеляційної скарги по суті та
з метою забезпечення дотримання вимог
законодавства в частині додержання
процесуальних строків відповідно до
вимог ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтерформ-Захід" підлягає до
задоволення, а ухвала господарського
суду Тернопільської області від 16.06.2014
р. у справі № 921/595/14-г/16 скасуванню, з
огляду на наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, до господарського
суду Тернопільської області надійшли
позовні матеріали, у яких відсутній
опис вкладення до цінного листа, як
доказ направлення копії позовної заяви
№ без номера від 13.06.2014 року та доданих
до неї документів відповідачу - Фірмі
"REDCROFT ASSOCIATES LIMITED" 41 Duke Street, Edinburgh, EH6 8HH,
United Kingdom.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст.
57 ГПК України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів. З цієї підстави суд першої
інстанції зробив висновок про те, що
обов'язок позивача надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення поширюється і на
направлення таких документів стороні -
іноземному суб'єкту підприємницької
діяльності за кордон.

Однак, колегія суддів не
погоджується із висновком суду першої
інстанції, оскільки такий висновок не
відповідає спеціальним нормам, які
регулюють відносини щодо поштових
відправлень за межі України. Законом
України "Про поштовий зв'язок",
Правилами надання послуг поштового
зв'язку, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р. не передбачено складання опису
вкладення при прийманні міжнародних
поштових відправлень. Порядок надання
послуг поштового зв'язку, права та
обов'язки операторів поштового зв'язку
і користувачів послуг поштового
зв'язку визначаються Правилами надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів №270 від
05.03.2009.

Згідно п.п.19, 25 вказаних Правил,
внутрішні поштові відправлення з
оголошеною цінністю можуть прийматися
для пересилання з описом вкладення
та/або з післяплатою. Міжнародні
реєстровані поштові відправлення
можуть прийматися для пересилання лише
з простим повідомленням про вручення. З
огляду на те, що в даному випадку мало
місце міжнародне поштове відправлення,
опис вкладення не повинен був
складатися позивачем.

Воночас, судом першої інстанції
підставно зауважено те, що позивачем до
його позовної заяви № без номера від
13.06.2014 р. додано копію, а не оригінал
фіскального чеку №2319 від 13.06.2014 р., в
якому написано, а не надруковано:
"позовна заява 13/06 з документами" та в
графі "Кому" написано вручну: "REDCROFT",
куди : "Великобрит", який суд першої
інстанції розцінив як не належний
доказ направлення позовної заяви
№ без номера від 13.06.2014 року та доданих
до неї документів відповідачу. Крім
того, позивач у прохальній частині
позовної заяви вказав суму
заборгованості, яку він просить
стягнути з відповідача в розмірі 539400
євро без зазначення еквіваленту у
національній валюті - гривнях
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову, хоча у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 55 ГПК
України ціна позову визначається у
позовах про стягнення іноземної валюти
- в іноземній валюті та у карбованцях
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.

Однак, зазначені недоліки не
передбачені у ст. 63 ГПК України як
підстава для повернення позовної заяви
і суд першої інстанції повернув
позовну заяву лише з підстави,
передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, -
оскільки не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Окрім того, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити наступне:

згідно п.4.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 ,,Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України'', у випадках скасування
рішення господарського суду і передачі
справи на новий розгляд розподіл
судового збору у справі, в тому числі й
сплаченого за подання апеляційної
та/або касаційної скарги або заяви про
перегляд за ново виявленими
обставинами, здійснює господарський
суд, який приймає рішення за
результатами нового розгляду справи,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про наявність передбачених законом
підстав для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99,
101, 104 105, 106 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В
И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтерформ-Захід"- задоволити.

2.Ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 р. у
справі № 921/595/14-г/16
скасувати та передати справу на
розгляд господарському суду
Тернопільської області.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 01.08.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.

суддя
Данко Л.С.