ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.
Справа № 911/2017/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олга-Логістик";

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 63000,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Сіленко А.О. (довіреність
б/н від 01.01.2014 року);

від відповідача: ОСОБА_1 (свідоцтво
НОМЕР_2 від 24.06.1996 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Олга-Логістик" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
63000,00 грн. з яких: 42000,00 грн. вартість
переданого в суборенду та
неповернутого майна та 21000,00
грн. - штраф.

Позов обґрунтований тим, що на
виконання Договору суборенди
обладнання (габаритні тентові
конструкції, дерев'яні меблі, тентові
намети та парасолі, барні холодильні
вітрини, зовнішні та внутрішні
світлові рекламні вивіски, обладнання
для розливу пива) № 04310111 від 31.01.2011 року
позивач передав відповідачу в
суборенду за актами прийому-передачі
Обладнання заставною вартістю
42000,00 грн. У зв'язку із порушенням
відповідачем умов Договору позивач
направив відповідачу повідомлення,
яким розірвав даний Договір в порядку,
передбаченому його умовами, у зв'язку
із несплатою відповідачем орендної
плати. Оскільки обладнання
відповідачем повернуто не було,
позивач вимагає в судовому порядку
стягнути з відповідача заставну
вартість втраченого обладнання та
штраф.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 29.05.2014 року порушено
провадження у справі № 911/2017/14 та
призначено до розгляду на
17.06.2014 року.

В судове засідання 17.06.2014 року
представник позивача не з'явився,
через канцелярію суду подав клопотання
про відкладення розгляду справи та
надання документів на виконання вимог
ухвали суду від 29.05.2014 року.

Відповідач в судовому засіданні 17.06.2014
року проти позову заперечував, однак
письмовий відзив на позов не надав,
вимоги ухвали суду
від 29.05.2014 року не виконав.
Розгляд справи відкладався до 08.07.2014
року.

В судове засідання 08.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки не повідомив, вимоги
ухвали суду від 29.05.2014 року не виконав.
Розгляд справи відкладався до 29.07.2014
року.

В судовому засіданні 29.07.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі. Відповідач
проти позову заперечував, однак
письмовий відзив на позов не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні 29.07.2014 року було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
31.01.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Олга-Логістик"
(позивач, Орендар) та Фізичною
особою-підприємццем ОСОБА_1
(Суборендар, відповідач) був укладений
Договір суборенди обладнання
(габаритні тентові конструкції,
дерев'яні меблі, тентові намети та
парасолі, барні холодильні вітрини,
зовнішні та внутрішні світлові
рекламні вивіски, обладнання для
розливу пива) № 04310111 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендар
передає, а Суборендар приймає у
строкове платне користування
обладнання, що є об'єктом суборенди за
цим Договором (далі - Обладнання). Склад,
перелік, найменування, кількість і
заставна вартість з урахуванням
індексації Обладнання узгоджена
сторонами та наведена в акті
прийому-передачі, оформленому у
відповідності до п. 2.1 цього Договору.

В п. 1.3 та 1.4 Договору зазначено, що
Обладнання належить Публічному
акціонерному товариству "САН ІнБев
Україна" на праві власності та останній
надає згоду на передачу Орендарем
Обладнання в суборенду за цим
Договором.

Факт передачі Обладнання
підтверджується актами
прийому-передачі, які підписуються
уповноваженими представниками Сторін
та скріплюються печатками Сторін. Акти
прийому-передачі Обладнання в
суборенду є невід'ємною частиною цього
Договору (п. 2.2 Договору).

Орендна плата за користування
Обладнанням узгоджена сторонами,
зазначається в акті прийому-передачі,
що є невід'ємною частиною цього
Договору (п. 3.1 Договору).

Орендна плата сплачується
Суборендарем за користування
Обладнанням за кожен календарний
місяць з моменту підписання Договору
суборенди (п. 3.3 Договору).

Згідно п. 2.4 Договору дата підписання
акту прийому-передачі є датою передачі
Обладнання в суборенду.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що по
закінченню строку суборенди
Суборендар зобов'заний повернути
Орендарю Обладнання за актами
повернення Обладнання.

Пунктом 9.3.5 Договору передбачено, що
Орендар має право достроково розірвати
цей Договір в разі якщо суборендар
прострочив сплату орендної плати понад
три місяці.

По закінченні терміну дії цього
Договору, або його достроковому
розірванні Суборендар зобов'язаний
повернути Орендареві Обладнання у
справному стані протягом 5 календарних
днів з моменту розірвання цього
Договору (п. 4.2
Договору).

В п. 5.3 Договору зазначено, що Сторони
домовились, що у разі неповернення
Обладнання в строк зазначений в п. 4.2
Договору, обладнання вважається
втраченим. У випадку втрати або
повернення Орендареві пошкодженого
Обладнання Суборендар сплачує
Орендареві його заставну вартість,
зазначену в акті прийому-передачі в
повному обсязі та штраф у розмірі 50 %
заставної вартості обладнання.

Договір набирає чинності з моменту
підписання його Сторонами і діє до
30.12.2011 року (п. 9.1 Договору).

Пунктом 9.7. Договору передбачено, що
якщо жодна з Сторін не направить іншій
стороні повідомлення про розірвання
Договору до закінчення строку,
вказаного в п. 9.1 Договору, строк дії
Договору продовжується на тих же
умовах на один календарний рік.

Таким чином, сторони керуючись
відповідним п. 9.7. Договору фактично
продовжували дію Договору на наступні
періоди до 30.12.2012 року, 30.12.2013
року та 30.12.2014 року відповідно, оскільки
відомостей про надіслання однією з
Сторін повідомлення про припинення
Договору до закінчення строку його дії
суду не надано.

На виконання умов Договору, за актами
прийому-передачі № 03180211 від 18.02.2011
року та № СРЦ-003244 від 04.07.2011 року, які
підписані у двосторонньому порядку
уповноваженими представниками сторін
та скріплені їх печатками, Орендарем
передано, а Суборендарем отримано
обладнання всього на суму 42 000,00 грн.
(копії наявні в матеріалах справи), що
відповідачем належним чином не
заперечено і не спростовано.

Протягом дії Договору відповідачем
сплата орендних платежів позивачу не
здійснювалась, що підтверджується
банківською довідкою № 390 від
05.06.2014 року, де зазначено, що в період з
01.01.2013 року до 28.03.2014 року грошові кошти
від відповідача на рахунок позивача по
сплаті орендної плати не надходили
(копія наявна в матеріалах справи), що
відповідачем належним чином не
заперечено і не спростовано.

11.04.2014 року позивач направив на адресу
відповідача повідомлення б/н, б/д про
розірвання Договору у зв'язку з
несплатою орендної плати, що
передбачено п. 9.3.5. Договору, та на
підставі п. 9.5. Договору вимагав
повернення Обладнання в п'ятиденний
термін. Докази надіслання вказаного
повідомлення додано до матеріалів
справи. Відповідач вказане
повідомлення залишив без відповіді та
задоволення, Обладнання не повернув,
заборгованість по орендній платі не
погасив.

Укладений між сторонами Договір за
правовою природою є договором піднайму
(суборенди), до якого, згідно ч. 3 ст. 774
Цивільного кодексу України,
застосовуються положення про договір
найму, згідно якого наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч. 1 ст. 759
Цивільного кодексу України).

Ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України
передбачено сплату наймачем плати за
користування майном, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 782
Цивільного кодексу України,
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення про відмову від
договору.

У разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено
у договорі (частина 1 статті 785
Цивільного кодексу України).

Враховуючи встановлений судом факт
несплати відповідачем орендних
платежів понад три місяці, позивач
правомірно відмовився від Договору в
порядку ст.782 Цивільного кодексу
України та п. 9.3.5 Договору, відтак,
Договір є розірваним з моменту
отримання відповідачем повідомлення
позивача б/н, б/д, надісланого 11.04.2014
року і відповідач повинен повернути
Обладнання протягом п'яти днів з
моменту отримання повідомлення.

Оскільки станом на момент вирішення
спору (з моменту надіслання позивачем
повідомлення минуло більше трьох
місяців), відповідач не повернув
Обладнання, вимога позивача про
стягнення з відповідача 42000,00 грн.
заставної вартості неповерненого
Обладнання відповідає умові п. 5.3
Договору та ст. 782 Цивільного кодексу
України, є обґрунтованою, відповідачем
не спростованою, а отже підлягає
задоволенню.

Також, керуючись пунктом 5.3. Договору,
позивач заявив вимогу про стягнення з
відповідача 21 000,00 грн. штрафу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку,
штраф правомірно нарахований в розмірі
50% заставної вартості неповернутого
Обладнання, що відповідає п. 5.3
Договору.

Таким чином, вимогу позивача про
стягнення з відповідача штрафу суд
вважає правомірною та обґрунтованою і
такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивачем доведені та обґрунтовані,
відповідачем не спростовані, тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті
судового збору відповідно до статей 44,
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладаються судом на
відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_3) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олга-Логістик" (08800,
Київська обл., м. Миронівка, вул.
Київська, 21, код ) 42000 грн. (сорок
дві тисяч гривень) 00 коп. вартості
неповернутого обладнання, 21000 грн.
(двадцять одну тисячу гривень) 00
коп. штрафу та 1827 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання
судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 07.08.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.