ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" липня 2014 р.Справа № 916/1766/14

За позовом: Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення;

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК"
в особі Київського регіонального
відділення АТ "ФІНРОСТБАНК";

про зобов'язання виконати умови
договору та стягнення 1 331 504 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Халпахчієва Є.В. -
довіреність № 2378/9 від 05.05.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Концерн радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення звернувся
до господарського суду з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства "ФІНРОСТБАНК" в особі
Київського регіонального відділення
АТ "ФІНРОСТБАНК", в якій просить
зобов'язати відповідача виконати умови
договору №488 банківського рахунку в
національній валюті, укладеного 26.06.2013
року між ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та Концерном
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення та перерахувати кошти у
сумі 4 245 541 грн., згідно платіжного
доручення №1695 від 25.02.2014 року та кошти у
сумі 9 350 000 грн., згідно платіжного
доручення №2137 від 21.03.2014 року, стягнути
з відповідача пеню у сумі 727 287,80 грн.,
а також витрати по сплаті судового
збору у розмірі 15 763,76 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що, всупереч
п. 3.1.3 вищевказаного договору,
відповідачем не були перераховані
кошти позивачу згідно платіжних
доручень №1695 від 25.02.2014 року та № 2137 від
21.03.2014 року, що призвело до порушення
Концерном радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення правил сплати
(перерахування) податків, визначених в
Податковому кодексі України, у зв'язку
із чим він змушений звернутися до суду
з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15.05.2014р. було порушено
провадження у справі №916/1766/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні 11.06.2014 року.

02.06.2014 року до суду за вх. № 2-2188/14 від
позивача надійшла заява про збільшення
розміру позовних вимог (а.с.61-62), згідно
якої останній просить стягнути з
відповідача на його користь пеню у
розмірі 1 067 176,30 грн., а також
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 21 343,53 грн.

В обґрунтування вказаного клопотання
позивач зазначає, що оскільки на
сьогоднішній день спірне питання між
Концерном РРТ та ПАТ «ФІНРОСТБАНК» не
врегульовано, то з врахуванням
збільшення строку невиконання
відповідачем своїх зобов'язань виникла
необхідність і у збільшенні розміру
позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.06.2014 року у зв'язку із
поданням позивачем заяви про
збільшення розміру позовних вимог,
нез'явленням в судове засідання
представника відповідача, від якого не
надходило клопотання про розгляд
справи за його відсутності, а також
неподання ним витребуваних ухвалою
суду доказів, розгляд справи було
відкладено на 25.06.2014 року.

20.06.2014 на адресу суду від позивача
надійшла заява про збільшення розміру
позовних вимог (а.с.78-80)., згідно якої
позивач, залишивши без змін інші
вимоги, просить стягнути з відповідача
пеню у розмірі 1 331 504 грн. з урахуванням
її нарахування станом на 26.06.2014 року та
відповідні витрати по сплаті судового
збору.

Ухвалою суду від 25.06.2014 року у зв'язку із
нез'явленням в судове засідання
представника відповідача, від якого не
надходило клопотання про розгляд
справи за його відсутності, неподання
витребуваних ухвалою суду доказів,
необхідність витребування нових
доказів, а також з урахуванням поданого
представником позивача клопотання про
продовження строку розгляду справи,
строк розгляду справи в порядку ст. 69
ГПК України було продовжено на
п'ятнадцять днів та відкладено її
розгляд на 28.07.2014 року.

У судове засідання 28.07.2014 року з'явився
представник позивача, який підтримав
заявлені позовні вимоги у останній
редакції заяви про збільшення їх
розміру, наполягав на їх задоволенні.

Щодо нарахування пені по платіжному
дорученню №1695 від 25.02.2014 року зазначив,
що правильним періодом її нарахування
є період з 26.02.2014 року по 25.06.2014 року,
проте, оскільки сума пені буде
перевищувати 10 %, просив суд стягнути її
у максимальному розмірі в межах вимог
чинного законодавства.

Щодо нарахування пені по платіжному
дорученню №2137 від 21.03.2014 року зазначив,
що правильним періодом її нарахування
є період з 22.03.2014 року по 25.06.2014 року, а не
з 21.03.2014р., як було помилково зазначено у
позовній заяві, проте позовні вимоги
письмово не уточнив.

Відповідач - Публічне акціонерне
товариство "ФІНРОСТБАНК" в особі
Київського регіонального відділення
АТ "ФІНРОСТБАНК" у судове засідання не
з'явився, незважаючи на належне
завчасне повідомлення про час та місце
судових засідань шляхом направлення на
його адресу ухвали про порушення
провадження у справі від 15.05.2014 року,
ухвали про відкладення розгляду справи
від 11.06.2014 року та ухвали про
продовження строку та відкладення
розгляду справи від 25.06.2014 року, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення судових
ухвал (а.с.54,76,77,93,94), про поважність
причин відсутності не повідомив,
відзив на позовну заяву та витребувані
судом документи не надав.

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене, а також з
урахуванням отримання відповідачем
судових ухвал, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази та
давши їм правову оцінку, суд дійшов
наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір,
а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
встановлено, що відносини банку з
клієнтом регулюються законодавством
України, нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Частиною 3 ст. 1068 ЦК України
встановлено, що Банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Згідно ст. 1073 ЦК України у разі
несвоєчасного зарахування на рахунок
грошових коштів, що надійшли клієнтові,
їх безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Як свідчать матеріали справи, 26.06.2013
року між Концерном радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення та пат
«ФІНРОСТБАНК» було укладено договір
банківського рахунка в національній
валюті №488 (а.с.33-40), згідно умов якого
Банк зобов'язався відкрити Концерну
поточний рахунок №0488.980 (гривнях),
для зберігання грошей і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов цього договору та
вимог чинного законодавства України
після надання всіх необхідних
документів, передбачених Інструкцією
Національного банку «про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах», затвердженою постановою
Правління НБУ від 12.11.2013 року №492,
вимогами інших нормативно-правових
актів України.

При цьому, суд зазначає, що згідно вимог
ст. 204 Цивільного кодексу України
укладений сторонами договір
банківського рахунка в національній
валюті № 488 від 26.06.2013 року, як правочин
є правомірним на час розгляду справи,
оскільки його недійсність прямо не
встановлена законом, і його
недійсність не була визнана судом, а
тому зазначений договір в силу вимог
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами, і
зобов'язання за ним відповідно до
приписів ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України мають виконуватися
належним чином, відповідно до закону та
умов договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. За приписами ст. 525 ЦК
України, не допускається одностороння
відмова від зобов'язання.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено судом, згідно п. 3.1.3
договору на банк покладено обов'язок
перерахування з рахунку позивача
грошових коштів за розрахунковим
документом, який відповідає вимогам
чинного законодавства України та
надійшов протягом операційного часу
банку, визначеного його внутрішніми
документами, в день надходження; при
надходженні розрахункового документа
після операційного часу -
перераховувати грошові кошти клієнта
не наступного робочого дня
(розрахункові документи, що надійшли до
банку після дійного часу, банк може
виконати за окремим встановленим
тарифом) або у разі, якщо дата
надходження розрахункового документа
не збігається з датою валютування,
кошти перераховуються Банком на
Рахунок контрагента Клієнта в день
настання дати валютування.

Пунктом 3.1.10 договору на Банк також
покладений обов'язок виконувати
доручення Клієнта на здійснення
договірного списання коштів з його
рахунку на користь третіх осіб в
порядку передбаченому чинним
законодавством.

Як встановлено судом та не спростовано
відповідачем в порядку ст. 33 ГПК
України, позивачем 25.02.2014р. було подано
на виконання платіжне доручення №1695 на
суму 4 245 541 грн. (а.с.46) та 21.03.2014р.
платіжне доручення №2137 на суму 9 350
000 грн. Вказані платіжні доручення були
прийняті до виконання, про що свідчать
відповідні відмітки банку та підписи
працівників відповідача.

Разом з тим, як встановлено судом,
відповідач не виконав належним чином
свої зобов'язання та станом на час
розгляду справи не перерахував кошти
згідно вказаних платіжних доручень,
залишивши також претензії позивача
(а.с.48-49,68) без задоволення.

Зазначені обставини (порушення банком
своїх зобов'язань) встановлені також у
преюдиціальній в порядку ст. 35 ГПК
України постанові Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.06.2014р.(а.с.102-104).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
та ст. 321 ЦК України, право власності
юридичної особи на грошові кошти, що
знаходяться на його рахунку, є
непорушним.

Ст. 1074 ЦК України також встановлено, що
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду у випадках, встановлених
законом.

Згідно п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження. У разі
надходження розрахункового документа
клієнта до обслуговуючого банку після
закінчення операційного часу банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

За таких обставин, невиконання
відповідачем покладених на нього
зобов'язань за договором дає позивачу
право на захист порушення прав шляхом
спонукання відповідача до виконання
обов'язку, відповідно до приписів п.5 ч. 2
ст.16 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене та те, що
належних доказів, які б спростовували
факт невиконання умов договору,
відповідач згідно приписів ст.ст. 33-34
ГПК України, суду не надав, суд, з
урахуванням вищезазначених норм
чинного законодавства, вважає позовні
вимоги щодо зобов'язання ПАТ
"ФІНРОСТБАНК" виконати умови договору
№ 488 банківського рахунку в
національній валюті, укладеного 26.06.2013
року між ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та Концерном
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення, шляхом перерахування
коштів у сумі 4 245 541 грн., згідно
платіжного доручення № 1695 від 25.02.2014
року та кошти у сумі 9 350 000 грн., згідно
платіжного доручення № 2137 від 21.03.2014
року цілком обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача пені у сумі 1 331 504,00 грн.
суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями в
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки (штрафу, пені), а відповідно
до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

Пунктом 4.1 договору сторони обумовили,
що за несвоєчасне списання/зарахування
коштів з/на рахунків /и Клієнта Банк
несе відповідальність згідно із
законодавством України.

Пунктом 8.1 ст. 8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» встановлений обов'язок Банку
виконати доручення Клієнта, що
міститься в розрахунковому документі,
який надійшов протягом операційного
часу банку, в день його надходження. У
разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право
передбачати в договорах інші, ніж
встановлені в абзацах першому та
другому цього пункту, строки виконання
доручень клієнтів.

Таким чином, платіжні доручення
клієнтів виконуються банком протягом
цього ж робочого дня або не пізніше
наступного робочого дня.

Відповідно до ст. 32.2 Закону України
«Про платіжні системи і та переказ
коштів в Україні» у разі порушення
банком, що обслуговує платника,
встановлених цим Законом строків
виконання доручення клієнта на
переказ, цей банк зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Отже, згідно з пунктами 1.21, 1.22 статті 1
та пунктами 8.1,8.4 статті 8, статтею 30,
пунктом 32.2 статті 32 вищевказаного
закону банк платника або банк
отримувача зобов'язані сплачувати пеню
клієнту - ініціатору переказу або
відповідно клієнту-платнику на
наступний день після останнього дня,
коли такі банки повинні були
відповідно до законодавства або
договору завершити (виконати)
ініціювання переказу коштів або
завершити переказ коштів або завершити
переказ коштів (зарахувати а рахунок
або видати в готівковій формі).

Таким чином, позивач, скориставшись
своїм правом, нарахував відповідачу за
невиконання ним своїх зобов'язань пеню
у сумі 1 331 504,00 грн.

Однак, судом при перевірці розрахунку
пені (а.с.79) по платіжному дорученні №1695
від 25.02.2014 року за заявлений період з
26.02.2014 року по 25.06.2014 року (з урахуванням
наданих представником позивача у
судовому засіданні 28.07.2014 року усних
уточнень щодо періоду нарахування
пені), за допомогою системи
„Ліга-Закон", зроблено власний
розрахунок пені, згідно з яким загальна
сума пені за невиконання відповідачем
зобов'язання щодо здійснення
перерахування коштів по платіжному
дорученню № 1695 від 25.02.2014 року
становить 509 464,92 грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення4245541.0026.02.2014 - 25.06.20141200.1
%509464.92

Таким чином, оскільки сума пені
всупереч вимог чинного законодавства,
зокрема, Закону України «Про платіжні
системи і та переказ коштів в Україні»,
перевищує 10% суми переказу,
то суд доходить висновку, що розмір
пені, який підлягає стягненню за
невиконання відповідачем свого
зобов'язання щодо перерахування коштів
по платіжному дорученні № 1695 від 25.02.2014
року становить 424 554,10 грн.

Одночасно, судом при перевірці
розрахунку пені (а.с.79) за невиконання
відповідачем зобов'язання щодо
перерахування коштів по платіжному
дорученні № 2137 від 21.03.2014 року, було
встановлено помилковість її
нарахування в частині визначення
періоду, у зв'язку із чим судом за
допомогою системи „Ліга-Закон",
зроблено власний розрахунок пені,
згідно якого її розмір, який підлягає
стягненню в межах вказаного платіжного
доручення становить 897 600,00 грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення9350000.0022.03.2014 - 25.06.2014960.1
%897600.00Таким чином, загальна сума пені по
договору, яка підлягає стягненню,
складає 1 322 154,10 грн.

Враховуючи часткове задоволення
позовних вимог Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення, витрати по
сплаті судового збору, згідно до ст.ст.
44, 49 Господарського процесуального
кодексу України, слід покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "ФІНРОСТБАНК" (65104, м. Одеса,
вул. Академіка Глушка, буд. 13, ) в особі Київського регіонального
відділення АТ "ФІНРОСТБАНК" (01034, м. Київ,
вул Ярославів Вал, 38) виконати умови
договору № 488 банківського рахунку в
національній валюті, укладеного 26.06.2013
року між ПАТ "ФІНРОСТБАНК" () та Концерном радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення () та перерахувати кошти у сумі 4 245
541 /чотири мільйони двісті сорок п'ять
тисяч п'ятсот сорок одна/ грн., згідно
платіжного доручення № 1695 від 25.02.2014
року та кошти у сумі 9 350 000 /дев'ять
мільйонів триста п'ятдесят тисяч/ грн.,
згідно платіжного доручення № 2137 від
21.03.2014 року.

Стягувачем за наказом є Концерн
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення (04112, м. Київ, вул.
Дорогожицька, 10, ).

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ФІНРОСТБАНК" (65104, Одеська
обл., м. Одеса, проспект Академіка
Глушка, буд. 13, ) на
користь Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення (04112, м.
Київ, вул. Дорогожицька, 10, ) пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у сумі 1 322 154
/один мільйон триста двадцять дві
тисячі сто п'ятдесят чотири/ грн. 10 коп.,
а також витрати по сплаті судового
збору у сумі 27 661 /двадцять сім тисяч
шістсот шістдесят одна/ грн. 08 коп.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 04.08.2014р.

Суддя
Щавинська Ю.М.