ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2014 р.Справа № 916/2142/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛИК ПЛЮС";

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ОРЛАН"

про стягнення 2000 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: Громадський О.В.-
довіреність від 02.06.2014р.

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛИК ПЛЮС" звернулося
до господарського суду Одеської
області з позовом про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ОРЛАН"
неустойки у розмірі 2000грн. за
несвоєчасне постачання товару за
договором постачання №Ор-415 від 17.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.06.2014р. порушено
провадження у справі № 916/2142/14.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву надав, відповідно до
якого підтверджує викладені у позовній
заяві вимоги.

У судовому засіданні 21.07.2014р. після
виходу судді з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

17.12.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛИК ПЛЮС" (Покупець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ОРЛАН"
(Постачальник) укладено договір
поставки № Ор-415, відповідно до умов
якого постачальник зобовязується
передавати у власність, а покупець
зобовязується приймати і оплачувати
товар (будівельні матеріали,
електротехнічне обладнання), в
найменуванні, кількості і ціні згідно
Специфікації (рахунків - фактур)
узгоджених стронами, які є невідємними
частинами цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору поставки №
Ор-415 від 17.12.2012р. строк поставки товару
по кожній окремій заявці покупця
складає пять календарних днів з
моменту отримання заявки
постачальником. Про готовність
здійснити постачання постачальник
повідомляє покупця.

Позивач зазначає, що сторони
підписували специфікації, а відповідач
здійснював на підставі них постачання
за період з 24.12.2012р. по 18.02.2013р. позивачем
було поставлено відповідачу товару на
суму 101 806,80грн. Замовлення №4 було
подано відповідачу 13.02.2013р. у той самий
час постачання було здійснене 05.03.2013р.
тобто через 20 днів з моменту отримання
замовлення №4. Таким чином, відповідач
прострочив постачання товару на суму 20
000грн.

Відповідно до п. 8.3. договору поставки №
Ор-415 від 17.12.2012р. в разі прострочення
поставки товару за цим договором
постачальник сплачує покупцю
неустойку у вигляді штрафу у розмірі 10%
від вартості простроченного товару.
Сторонни домовились, що строк позовної
давності для стягнення цієї неустойки
становитиме три роки.

Таким чином, відповідач має сплатити на
користь позивача неустойку у сумі 2
000грн.

Враховуючи несвоєчасне постачання
товару за договором постачання №Ор-415
від 17.12.2012р., позивач звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, згідно якої просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ОРЛАН"
неустойки у розмірі 2000грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість
сторін, спрямована на встановлення ,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України
, відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог законодавства, звичаїв ділового
обороту , вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
17.12.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛИК ПЛЮС" (Покупець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ОРЛАН"
(Постачальник) укладено договір
поставки № Ор-415, відповідно до умов
якого постачальник зобовязується
передавати у власність, а покупець
зобовязується приймати і оплачувати
товар (будівельні матеріали,
електротехнічне обладнання), в
найменуванні, кількості і ціні згідно
Специфікації (рахунків - фактур)
узгоджених стронами, які є невідємними
частинами цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору поставки №
Ор-415 від 17.12.2012р. строк поставки товару
по кожній окремій заявці покупця
складає пять календарних днів з
моменту отримання заявки
постачальником. Про готовність
здійснити постачання постачальник
повідомляє покупця.

Сторони підписували специфікації, а
відповідач здійснював на підставі них
постачання за період з 24.12.2012р. по
18.02.2013р. позивачем було поставлено
відповідачу товару на суму 101 806,80грн.
Замовлення №4 було подано відповідачу
13.02.2013р. у той самий час постачання було
здійснене 05.03.2013р. тобто через 20 днів з
моменту отримання замовлення №4. Таким
чином, відповідач прострочив
постачання товару на суму 20 000грн.

Відповідно до п. 8.3. договору поставки №
Ор-415 від 17.12.2012р. в разі прострочення
поставки товару за цим договором
постачальник сплачує покупцю
неустойку у вигляді штрафу у розмірі 10%
від вартості простроченного товару.
Сторонни домовились, що строк позовної
давності для стягнення цієї неустойки
становитиме три роки.

Таким чином, сума заборгованості
неустойки відповідача перед позивачем
за несвоєчасне постачання товару за
договором постачання №Ор-415 від 17.12.2012р.
складає у розмірі 2000грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Розмір загальної заборгованості перед
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "ПриватБанк"
підтверджується обґрунтованим
розрахунком позовних вимог, доданим
позивачем до позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
як обґрунтовані, підтверджені
належними доказами та наявними
матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ОРЛАН"
(65101, м. Одеса, вул 25-ої Чапаєвської
дивізії, буд 2, код 38352333) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛИК ПЛЮС" (65058, м.
Одеса, пров. Ботанічний, 6, код 38352354) -
заборгованість з неустойки у розмірі
2000грн.; 1827грн. сума судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 23.07.2014р.

Суддя
Оборотова О.Ю.