ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.07.2014
Справа № 36/50-15/5009/1332/11

Розглядається скарга Регіонального
відділення фонду державного майна
України по Запорізькій області.

на дії Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві.

За позовом Регіонального відділення
фонду державного майна України по
Запорізькій області, м. Запоріжжя.

до відповідача Державної акціонерної
компанії "Національна мережа
аукціонних центрів" в особі філії
"Запорізький аукціонний центр"
Державної акціонерної компанії
"Національна мережа аукціонних
центрів", м. Київ.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Запорізьке обласне
виробниче управління меліорації і
водного господарства "Запорізький
облводгосп", м. Запоріжжя.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники сторін:

Від позивача (заявника): Скуратов Д.В.,
довіреність № 01/34 від 24.01.2014р. ;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився;

Від ВДВС Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві: не
з'явився;

23 червня 2014р. до господарського суду
Запорізької області від Регіонального
відділення фонду державного майна
України по Запорізькій області
надійшла скарга на дії ВДВС в якій
заявник просить суд, визнати дії
головного державного виконавця
Мироненко Н.М. ВДВС Дніпровського РУЮ
у м. Києві по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 13.05.2014р. ВП 43209353
неправомірними та скасувати вказану
постанову і зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії по
виконанню наказу господарського суду
Запорізької області №
36/20-15/5009/1332/11 від 10.05.2011 у чіткий
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 24.06.2014р. скарга була
прийнята до розгляду, судове засідання
призначено на 14.07.2014р. Судове засідання
відкладалось на 23.07.2014р.

Ухвала суду була направлена в
установленому законом порядку на
адреси, зазначені позивачем у позовній
заяві та отримана сторонами, що
підтверджується поштовими
повідомленнями.

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання
вимог рішень, ухвал, постанов
господарських судів тягне
відповідальність, встановлену цим
кодексом та іншими законами України.

08 липня 2014р. від ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м.Києві
надійшов лист, в якому ВДВС зазначає,
що дана скарга не надходила на їх
адресу, у зв'язку з чим відділ
позбавлений можливості надати
письмовий відзив та виконати вимоги
суду.

11 липня 2014р. від заявника надійшла
заява про уточнення вимог скарги, а
саме заявник просить суд визнати дії
головного державного виконавця Миро
ненко Н.М., ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 13.05.2014р. ВП 43209353
неправомірними, постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 13.05.2014р. ВП 43209353
визнати недійсною.

Суд повторно звертає увагу заявника на
те, що стаття 1212 ГПК України передбачає
оскарження дій чи бездіяльності
органів Державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ГПК України, скарги на
дії чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалою суду від 14.07.2014р. суд
зобов'язував позивача (заявника) -
уточнити формулювання вимог
викладених в резолютивній частині
скарги відповідно до ст. ст. 12, 121-2 ГПК
України; надати належні документальні
докази в обґрунтування заявлених
вимог; листування з ВДВС по суті
обставин викладених у скарзі
(оригінали суду для огляду належним
чином посвідчені копії в матеріали
справи); надати докази які
підтверджують дату отримання
заявником оскаржуваної постанови;
направити скаргу та додані до неї
матеріали ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, докази отримання скарги
відділом надати суду в судове засіданя
23.07.2014р.

Ухвалою суду від 14.07.2014р. суд
зобов'язував ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
- надати письмовий нормативно та
документально обґрунтований відзив на
скаргу заявника; оригінали матеріалів
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду
Запорізької області у справі №
36/50-15/5009/1332/11; листування зі сторонами
виконавчого провадження ( при
наявності ) стосовно виконання
судового рішення, нормативне і
документальне обґрунтування своїх
доводів по суті скарги; надати докази в
підтвердження направлення позивачу
(заявнику) копії оскаржуваної
постанови; надати докази належного
виконання ч. 3 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження"; довіреність на
представника (належним чином
засвідчені копії витребуваних
документів - у справу).

Сторони належним чином не виконали
вимоги суду, викладені в
вищезазначеній ухвалі.

До суду 18.07.2014р. від позивача (заявника),
надійшли пояснення в яких заявник
підтримує подану скаргу (вих. № 10-01-04052
від 19.06.2014р.), до пояснень додається
належним чином завірена копія про
надіслання скарги до ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві.

Заявник до пояснень надав суду
інформацію, що лист (штрих кодовий
індикатор: 630 вручено об'єктом
поштового зв'язку КИЇВ 94 за довіреністю
23.06.2014р.), та скарга була надіслана
рекомендованим листом у дві адреси
боржнику, органу виконання та третій
особі, повідомлення про неотримання
кореспонденції регіональному
відділенню не надходило.

Дану інформацію взято заявником з
офіційного сайту Українського
Державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" -
http://services.ukrposhta.com/barcodesingle/.

Щодо процесуального строку на подання
скарги заявник зазначає, що
оскаржувану постанову від 13.05.2014
регіональне відділення отримало 10.06.2014,
про що свідчить штамп вхідної
кореспонденції регіонального
відділення від 10.06.2014р. №:11/03605 на
супровідному листі ВДВС Дніпровського
РУЮ у м. Києві №1/12 від 13.05.2014.Отже,
останнім днем для подання скарги на дії
ДВС, в даному випадку, є 20.06.2014.

На виконання рішення господарського
суду Запорізької області від 26.04.2011р. у
справі № 36/50-15/5009/1332/11, господарським
судом Запорізької області10.05.2011 видано
наказ про стягнення з Державної
акціонерної компанії «Національна
мережа аукціонних центрів» в особі
філії «Запорізький аукціонний центр
«ДАК «Національна мережа аукціонних
центрів» на користь державного бюджету
України 9828,87 грн. заборгованості, 373,67
грн. пені та 982,88 грн. штрафу.

Стягувачем за наказом суду є
Регіональне відділення ФДМУ по
запорізькій області.

Наказ, після його отримання, надіслано
для примусового виконання до
Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, який
потім направлено за ВДВС Дніпровського
РУЮ у м. Києві.

10.06.2014 Регіональним відділенням
отримано супровідний лист від 13.05.2014р.
№1/12 ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з
постановою про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 13.05.2014р.

Підставою для винесення постанови, як
вказано в останній, є не виявлення на
протязі тривалого часу коштів на
рахунках боржника, а також
неможливість звернення стягнення на
майно боржника у зв'язку з прийняттям
Закону України „Про введення
мораторію на примусову реалізацію
майна державних підприємств".

З винесеною постановою заявник не
погоджується з наступних підстав:

- Відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження",
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Відповідно до статті 2 Закону України
„Про введення мораторію на примусову
реалізацію майна", для цілей цього
Закону під примусовою реалізацією
майна підприємств розуміється
відчуження об'єктів нерухомого майна
та інших основних засобів виробництва,
що забезпечують ведення виробничої
діяльності цими підприємствами, а
також акцій (часток, паїв), що належать
державі в майні інших господарських
товариств і передані до статутних
фондів цих підприємств, якщо таке
відчуження здійснюється шляхом
звернення стягнення на майно боржника
за рішеннями, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою, крім
рішень щодо виплати заробітної плати
та інших виплат, що належать працівнику
у зв'язку із трудовими відносинами та
рішень щодо зобов'язань боржника з
перерахування фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
заборгованості із сплати внесків до
цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011
року, та з перерахування органам
Пенсійного фонду України
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відтак, на інше майно боржника повинно
бути звернуто стягнення в порядку
положень Закону України "Про виконавче
провадження". З оскаржуваної постанови
вбачається, що заходи щодо виявлення
майна боржника не здійснювались,
відтак повернення виконавчого
документа стягувачеві є неправомірним.

За приписами ст.ст. 1, 2 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення). Примусове
виконання рішень покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
в порядку визначеному Законом України
"Про державну виконавчу службу".

Заходами примусового виконання
рішення, згідно зі статтею 32 Закону
України "Про виконавче провадження" є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про
виконавче провадження", грошові суми,
стягнуті з боржника, зараховуються
державним виконавцем на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби. Стягувачу - юридичній особі
стягнуті грошові суми перераховуються
державним виконавцем у встановленому
порядку на визначені стягувачем
належні йому рахунки. У разі якщо
стягнуті з боржника грошові суми не
витребувані стягувачем протягом
одного року з дня їх зарахування на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби, ці суми
зараховуються до Державного бюджету
України в порядку, встановленому
Державним казначейством України.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 31 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 4.1.1. Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 р. N 74/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 р. за N 865/4158, передбачено, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Враховуючи вищевикладене, скаржник
вважає дії ВДВС Дніпровського РУЮ у
м. Києві по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 13.05.2014р. ВП 43209353
неправомірними, постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 13.05.2014р. ВП 43209353, яка
винесена головним державним
виконавцем Мироненко Н.М. ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві, визнає
недійсною.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що скаргу
Регіонального відділення фонду
державного майна України по
Запорізькій області у справі №
36/50-15/5009/1332/11 на дії Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві. слід задовольнити, виходячи з
наступного:

Приймаючи оскаржувану постанову,
державним виконавцем не враховано, що
встановлена Законом України „Про
введення мораторію на примусову
реалізацію майна" заборона на
відчуження нерухомого майна
стосується лише майна, що забезпечують
ведення виробничої діяльності
підприємства боржника.

Державний виконавець зобов'язаний був
з'ясувати та встановити наявність
майна боржника, яке не забезпечує
ведення виробничої діяльності
підприємства боржника, здійснити
примусові заходи його реалізації. Такі
докази відсутні.

Значених підстав для винесення
постанови про повернення виконавчого
документа ВДВС не мало.

Застосування виконавцем п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ
"Про виконавче провадження" є
неправомірним, тим більш в
українському законодавстві відсутній
ЗУ "Про введення мораторію на примусову
реалізацію майна державних
підприємств", на яке йде посилання в
оскаржуваній постанові.

Пояснення щодо неотримання поштової
кореспонденції не може бути достатнім
доказом, оскільки щонайменше такими
доказами можуть бути витяг з книги
(журналу) вхідної кореспонденції
установи, повернення потового
відправлення, довідка підприємства,
тощо.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що доводи заявника, викладені
в скарзі та поясненні є обґрунтованими,
доведеними належними та допустимими
доказами, в розумінні ст. 33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України, скарга , підлягає задоволенню.

Скаргу Регіонального відділення фонду
державного майна України по
Запорізькій області на дії головного
державного виконавця Мироненко Н.М.
ВДВС Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві слід
задовольнити, визнавши неправомірними
дії ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві по
винесенню постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
13.05.2014р. ВП 432093, постанову № 43209353 від
13.05.2014р. про повернення виконавчого
документа стягувачеві, визнати
недійсною.

Скарга розглянута згідно ст. 75 ГПК
України.

Керуючись ст. ст. 33, 34,75, 86, 121-2 ГПК
України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Регіонального відділення фонду
державного майна України по
Запорізькій області у справі №
36/50-15/5009/1332/11 на дії головного
державного виконавця Мироненко Н.М.
ВДВС Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві,
задовольнити.

Визнати неправомірними дії ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві щодо винесення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 13.05.2014р. ВП
432099353.

Постанову № 43209353 від 13.05.2014р. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, визнати недійсною.

Зобов'язати ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, провести виконавчі дії по
виконанню наказу господарського суду
Запорізької області № 36/50-15/5009/1332/11 від
10.05.2011р. відповідно до вимог діючого
законодавства.

Ухвала вступає в законну силу з дня її
винесення (24.06.2014р.)

Суддя
Н.С. Кутіщева - Арнет