ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Справа № 904/114/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Алєєвої І.В.

Мирошниченка С.В.

за участю представників:

Позивача: Шевченко Т.В., дов. № б/н від
29.05.2014 року;

Відповідача: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу
асоціації "Об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків "Олімпік-2"
на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 року

у справі № 904/114/14 господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом асоціації "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2"

до приватного акціонерного товариства
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество"

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року асоціація "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2" звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до приватного
акціонерного товариства
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество", просила визнати
недійсним договір про спільне
використання мереж водопостачання та
водовідведення від 02.10.2010 року,
укладений між сторонами, посилаючись,
зокрема, на порушення приписів ст. 42
Конституції України, ст. ст. 11, 13, 15, 16,
202-204, 215-216, 236, 509, 626 Цивільного кодексу
України.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 26.03.2014
року (суддя Первушин Ю.Ю.), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 року (головуючий Прокопенко А.Є.,
судді Дмитренко А.К., Чоха Л.В.) (а.с. 161-164)
у задоволенні позову відмовлено (а.с.
91-95).

Оскаржені судові акти мотивовано
відсутністю правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Не погодившись з постановленими
судовими рішеннями, асоціація
"Об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків "Олімпік-2"
звернулась до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою,
просила оскаржені судові акти
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити (а.с. 173-182).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 07.07.2014 року касаційну
скаргу асоціації "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 16.07.2014 року (а.с. 171-172).

У судове засідання 16.07.2014 року
представник відповідача - приватного
акціонерного товариства
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество" не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представника
відповідача - приватного акціонерного
товариства "Аграрно-виробниче
підприємство "Содружество".

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, вислухавши представника
позивача - асоціації "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2", обговоривши доводи
касаційної скарги, дослідивши
правильність застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" визначено, що при розгляді
справ про визнання правочинів
недійсними суди залежно від предмета і
підстав позову повинні застосовувати
норми матеріального права, якими
регулюються відповідні відносини, та
на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" судам необхідно
враховувати, що згідно із статтями 4, 10
та 203 ЦК України зміст правочину не може
суперечити ЦК України, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК України,
міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, актам Президента
України, постановам Кабінету Міністрів
України, актам інших органів державної
влади України, органів влади
Автономної Республіки Крим у випадках
і в межах, встановлених Конституцією
України та законом, а також моральним
засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Згідно ч. 1 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 02.10.2010 року між закритим
акціонерним товариством
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество" (правонаступником якого є
приватне акціонерне підприємство
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество") та асоціацією "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2" було укладено
договір про спільне використання мереж
водопостачання та водовідведення,
відповідно до умов якого основний
споживач зобов'язався забезпечити
субспоживачу доступ до мереж
водопостачання та водовідведення, які
належать основному споживачу в межах
величин, дозволених субспоживачу до
використання, а субспоживач своєчасно
сплачувати за використання мереж
водопостачання та водовідведення (а.с.
12-14).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
основний споживач зобов'язаний
забезпечувати технічну можливість для
доступу субспоживачу до систем
водопостачання та каналізування
основного споживача для споживання
води та здійснення стоків в межах 270
куб. м/добу.

Відповідно до п. 3.4 договору основний
споживач має право на отримання від
субспоживача плати за послуги за
користування мережами водопостачання
та каналізування у сумі 10 000 грн. за
місяць, в т. ч. ПДВ - 1 666,67 грн.

Пунктом 4.1 договору встановлено
обов'язок субспоживача здійснювати
оплату за використання мереж
водопостачання та каналізування
основного споживача за розрахунковий
період. Плата за використання мереж
водопостачання та каналізування
основного споживача вноситься
субспоживачем на підставі рахунку,
одержаного від основного споживача або
на підставі цього договору. Тривалість
періоду для оплати становить 7
календарних днів з дати закінчення
розрахункового періоду.

Згідно п. 11.1 договору його укладено до
31.12.2011 року та він вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення цього
терміну не буде заявлено однією з
сторін про відмову від цього договору
або його перегляд. Договір може бути
розірвано і в інший термін за
ініціативою будь-якої з сторін в
порядку, визначеному законодавством.

Судами також встановлено, що рішенням
адміністративної колегії
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.09.2013 року у справі № 40/04-10-1/13 визнано,
що приватне акціонерне товариство
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество" займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг
користування мережами водопостачання
та водовідведення (каналізування) з
02.10.2010 року по поточний період 2013 року
на території смт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в межах
діючих мереж, що належать товариству та
використовуються ним для надання цих
послуг асоціації "ОСББ "Олімпік-2",
оскільки не зазнає значної конкуренції
внаслідок обмеженості можливостей
доступу інших суб'єктів господарювання
на цей ринок; визнано дії приватного
акціонерного товариства
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество" щодо встановлення штучно
завищеної плати за послугу
користування мережами водопостачання
та водовідведення (каналізування), що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів, порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченим п. 2 ст. 50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
визначеним п. 1 ч. 2 ст. 13 цього Закону, у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку послуг
користування мережами водопостачання
та водовідведення (каналізування),
шляхом встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку; за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції на приватне акціонерне
товариство "Аграрно-виробниче
підприємство "Содружество" накладено
штраф у розмірі 10 000 грн. (а.с. 15-19).

Місцевий господарський суд, з яким
погодилась і апеляційна інстанція,
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для визнання
оспорюваного договору недійсним,
оскільки посилання позивача на рішення
адміністративної колегії
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.09.2013 року у справі № 40/04-10-1/13 як на
підставу своїх вимог є
необґрунтованими.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що листом №169 від 28.11.2012
року асоціація "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2" відмовилась від
продовження терміну дії вказаного
договору на 2013 рік, у зв'язку з чим
останнім днем дії договору є 30.12.2012 року
(а.с. 129).

Також судами зазначено, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.03.2012 року у справі №
22/5005/15408/2011 встановлено, що зміст
оспорюваного правочину не суперечить
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особи, які
вчиняли правочин, мали необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасників правочину
були вільними і відповідали внутрішній
волі; правочин був спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним, а умови договору
виконувались сторонами у майбутньому
(а.с. 41-43).

Місцевий та апеляційний господарські
суди, враховуючи викладене та
встановивши, що оспорюваний договір
містив істотні умови (предмет, ціна,
строк його дії), виконаний сторонами у
повному обсязі та те, що термін дії
договору закінчився 30.12.2012 року, тобто,
договір вже є припиненим на майбутнє,
дійшли висновку про відмову у позові.

Частиною 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

З врахуванням вищенаведеного підстави
для скасування постанови суду
апеляційної інстанції, якою було
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
відсутні.

Доводи заявника касаційної скарги
спростовуються висновками судів
попередніх інстанцій та фактично
стосуються переоцінки доказів у
справі, що виходить за межі повноважень
суду касаційної інстанції, визначені
статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу асоціації "Об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2" залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.06.2014 року у справі № 904/114/14 залишити
без змін.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді:
І.В. Алєєва

С.В. Мирошниченко