ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.14 Справа № 904/4353/14

За позовом Прокурора Дзержинського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ, державного
підприємства «КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№35", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська
область

про стягнення 96 435,15 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.А.

Представники:

Прокурор: Масенко А.О., службове
посвідчення №024234

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Власенко Н.В.,
довіреність №107/01 від 13.01.2014

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Дзержинського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (надалі - Позивач
-1), державного підприємства
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (надалі -
Позивач -2) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація №35" (надалі - Відповідач)
про стягнення 96 435,15 грн. за договором №3
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 15.10.2010.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 03.07.2014 розгляд
справи був відкладений на 23.07.2014, в
зв'язку з нез'явленням в судове
засідання представника Відповідача та
необхідністю витребування додаткових
документів до матеріалів справи,
відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за отриману теплову енергію в
гарячій воді за період грудень 2013
року - березень 2014 року. У підтвердження
своїх позовних вимог Прокурор надав
суду договір №3 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
15.10.2010 з додатками, акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №1380 від 31.12.2013,
№1113 від 31.01.2014, №2085 від 28.02.2014, №3465 від
31.03.2014.

Прокурор керуючись п.п.6.3., 7.2.7.
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з Відповідача
три проценти річних у сумі 701,33 грн.,
інфляційні втрати в сумі 6 698,45 грн.,
пеню в сумі 3 772,65 грн., 7% штрафу в сумі 5
577,91 грн., провадження у справі в частині
стягнення заборгованість за спожиту
теплову енергію в сумі 79 684,81 грн.
просить припинити, в зв'язку зі сплатою
Відповідачем даної суми
заборгованості під час провадження у
справі.

Позивач-2 підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Позивач-1 - Міністерство енергетики та
вугільної промисловості України - у
призначені на 03.07.2014, 23.07.2014 судові
засідання не з'явився, пояснень щодо
причин неприбуття в судове засідання
не надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№918.

Відповідач в судові засідання,
призначені на 03.07.2014 та 23.07.2014, не
з'явився, 22.07.2014 здав до канцелярії суду
клопотання б/н б/д про долучення
документів до матеріалів справи; 23.07.2013
направив електронною поштою
клопотання б/н від 23.07.2014 в якому
зазначив про погашення суму основного
боргу в розмірі 79 684,81 грн., в зв'язку з
чим просить не стягувати з Відповідача
штрафні санкції.

В судовому засіданні 23.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора та
представника Позивача-2, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2010 державне підприємство
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (надалі
-Позивач-2, Теплопостачальна
організація) та комунальне
підприємство "Житлово-експлуатаційна
організація № 35" (надалі - Відповідач,
Споживач) уклали договір №3
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді (надалі - Договір),
відповідно до умов якого
Теплопостачальна організація взяла на
себе зобов'язання постачати
Споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
Споживач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором (п.
1.1. Договору).

Відповідно до п.п.6.1 - 6.3, Договору
викладеного в редакції додаткової
угоди №2 від 07.10.2011, оплата за теплову
енергію здійснюється
Споживачем-Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується
Споживачем-Покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії .
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем споживання теплової енергії.
Тариф на постачання теплової енергії з
01.01.2011 складає 844,82 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Виходячи з наданих Прокурором
Договору, актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №1380 від 31.12.2013, №1113 від
31.01.2014, №2085 від 28.02.2014, №3465 від 31.03.2014,
Відповідачем в грудні 2013 року - березні
2014 року було одержано 125,66 Гкал
теплової енергії, загальною вартістю 101
684,81 грн. з ПДВ.

Таким чином, відповідно до п.6.3.
Договору, оплата за теплову енергію,
поставлену в грудні 2013 року мала бути
здійснена Відповідачем в строк до
14.01.2014, в січні 2014 року - до 14.02.2014, в
лютому 2014 року - до 14.03.2014, , в березні 2014
року - до 14.04.2014.

Проте Відповідач, станом на дату
звернення Прокурора з позовом до суду,
оплату за поставлену теплову енергію
здійснив частково, в сумі 22 000,00 грн.
Таким чином, заборгованість
Відповідача перед Позивачем-2, на час
звернення з позовом до суду, складала 79
684,81 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

23.07.2014 Позивач-2 надав в судове
засідання заяву, в якій просить
припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу у
розмірі 79 684,81 грн., в зв'язку зі її
сплатою Відповідачем. На підтвердження
вказаних у заяві обставин, Позивач-2
надав суду банківські виписки та
довідку про заборгованість за спожиту
теплову енергію за період з 01.12.2013 по
31.03.2014.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмету спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюванного акта державного чи
іншого органу тощо), якщо між сторонами
у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне собою
відмову в позові, а не припинення
провадження справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що провадження у справі в
частині стягнення суми основного боргу
(79 684,81 грн.) підлягає припиненню,
оскільки оплата заборгованості в сумі
79 684,81 грн. була здійснена Відповідачем
після порушення провадження у даній
справі (що підтверджується наявними в
справі документами).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за одержану теплову
енергію, Прокурор, Позивач-2 нарахували
3% річних в сумі 701,33 грн. за загальний
період прострочення з 15.01.2014 по 10.06.2014,
та інфляційні втрати в сумі 6 698,45 грн. за
загальний період прострочення з лютого
2014 року - травень 2014 року.

Враховуючи, що Прокурором та
Позивачем-2 доведено шляхом надання
належних доказів, та не заперечується
Відповідачем, що останнім допущено
порушення строків розрахунків за
отриману теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем-2 розрахунок 3%
річних та інфляційних втрат, позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню, а саме: підлягають
стягненню 3% річних в сумі 701,33 грн.,
інфляційні втрати в сумі 6 698,45 грн.

Згідно з п. 7.2.7. Договору, за порушення
строків сплати за отриману теплову
енергію стягується пеня у розмірі 0,1%
варсості послуг, за які допущено
прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцяти) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

Позивач-2 нарахував 3 772,65 грн. пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за
загальний період прострочення з 15.01.2014
по 10.06.2014, та 5 577,91 грн.
штрафу (7% від суми заборгованості).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем-2 розрахунок пені,
штрафу відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги Прокурора про стягнення з
Відповідача пені в сумі 3 772,65 грн. та
штрафу в сумі 5 577,91 грн. є
обґрунтованими.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 551
Господарського процесуального кодексу
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011,
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового
рішення зазначається про часткове
задоволення позову і розмір суми
неустойки, що підлягає стягненню.
Судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Враховуючи, що комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна організація
№35" є неприбутковим підприємством, що
здійснює комплексне обслуговування
об'єктів та не ставить за мету
отримання прибутку, та беручи до уваги
те, що Відповідачем в процесі розгляду
справи сплачену основний борг
повністю (76 435,15 грн.), суд вважає за
можливе зменшити розмір пені та штрафу,
які заявлені до стягнення (3 772,65 грн. -
пені, 5 577,91 грн. - штрафу), до 50% від
заявленої суми, що становить 1 886,33 грн. -
пені, 2 788,96 грн. - штрафу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80,
ст.ст. 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація №35" (50008, Дніпропетровська
область, місто Кривий Ріг, вулиця
Космонавтів, 15, ) 79 684,81
грн. (сімдесят дев'ять тисяч шістсот
вісімдесят чотири гривні 81 копійка )
основного боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№35" (50008, Дніпропетровська область,
місто Кривий Ріг, вулиця Космонавтів, 15,
) на користь державного
підприємства «КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
1, ) 6 698,45 грн. (шість
тисяч шістсот дев'яносто вісім гривень
45 копійок) інфляційних втрат, 701,33 грн.
(сімсот одна гривня 33 копійки) 3% річних,
1 886,33 грн. (одна тисяча вісімсот
вісімдесят шість гривень 33 копійки)
пені, 2 788,96 (дві тисячі сімсот
вісімдесят вісім гривень 96 копійок)
штрафу.

Стягнути з комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№35" (50008, Дніпропетровська область,
місто Кривий Ріг, вулиця Космонавтів, 15,
) в дохід державного
бюджету України (одержувач - Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 1 928,70 грн. (одна тисяча дев'ятсот
двадцять вісім гривень 70 копійок)
судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова