ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 р.
Справа №917/549/14

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг",
вул.Мечникова,16а, м. Київ, 01601

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Прогрес",
вул. Дзержинського, 1а, с.Майорщина,
Гребінківський район, Полтавська
область, 37420

про стягнення 23 765,90 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Костюк С.В. довіреність
№14/20-71-13 від 14.01.2013р.;

від відповідача: Іванченко Ю.М.
довіреність б/н від 03.06.2014р.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача 23
765,90 грн., з яких 22 950,06 грн.
заборгованості за лізинговими
платежами за Договором фінансового
лізингу №16-10-42 сфл/72 від 25.03.2010р., 550,99
грн. - пеня; 137,70 грн. - індексація та 127,15
грн. - 3 % річних.

Представник позивача та відповідача в
судовому засіданні повідомили суд про
сплату відповідачем суми основного
боргу, в підтвердження суду надано
копію банківських виписок від 25.04.2014р.
(а.с.39, 40).

Крім того, відповідачем через
канцелярію суду подано заяву (вхід. №7114
від 03.06.2014р.) відповідно до якої
останній повідомив суд про сплату
судового збору (платіжне доручення №598
від 05.05.2014р. в мат. справи).

В зв"язку з чим, позивач просить суд
стягнути з відповідача 550,99 грн. - пені,
137,70 грн. - індексації та 127,15 грн. - 3 %
річних, за неналежне виконання умов
Договору фінансового лізингу №16-10-42
сфл/72 від 25.03.2010р.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши наявні у
матеріалах справи докази, суд
встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством
"Національною акціонерною компанією
"Украгролізинг" (відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
віл 31.08.2011р. №951 змінено назву на
Державне публічне акціонерне
товариство НАК "Украгролізинг")
(лізенгодавець, позивач по справі) та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Прогрес"
(лізенгоодержувач, відповідач по
справі) 25.03.2010р. був укладений договір
фінансового лізингу № 16-10-42 бфл/72 (далі
- Договір) (а.с.9-15).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору
лізингодавець передає у власність
лізингоодержувачу у користування на
умовах визначених договором, предмет
лізингу, який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного лізингоодержувачем, та
визначений у додатку до договору
"Найменування, кількість, ціна і
вартість Предмета лізингу", що є
специфікацією Предмета лізингу, а
останній за це сплачує лізингові
платежі на умовах Договору.

Як встановлено судом позивач на
виконання умов договору передав
відповідачу Трактор КИЙ - 14102, зав.
№011463/011525, у кількості двох одиниць,
загальною вартістю 343 000,00 грн. та
Трактор колісний загального
призначення ХТЗ-150К-09, зав. №140219, у
кількості одної одиниці, загальною
вартістю 200 010,00грн.

Даний факт підтверджується
двостороннє підписаними Актами
приймання передачі
сільськогосподарської техніки №6 від
01.04.2010р. та № 15 від 08.04.2010р. (а.с. 26-27).

Відповідно до п. п. 3.4.3, 4.3. Договору
Відповідач повинен своєчасно та в
повному обсязі сплачувати лізингові
платежі відповідно до умов Договору.

За умовами Договору Лізингоодержувач з
моменту підписання Акту за
користування сплачує Лізингодавцю
чергові лізингові платежі. Черговість
сплати лізингових платежів кратна
трьом місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання Акту. Перший
черговий лізинговий платіж
сплачується через три місяці з дати
підписання акту, подальші платежі -
через кожні три місяці.

Розмір лізингових платежів
сторони погодили додатком №6 та
додатком №8 до Договору "Графік сплати
лізингових платежів" (а.с. 21, 23).

Однак, відповідач порушив свої
зобов'язання за договором №16-10-42 бфл/72
від 25.03.2010 р. внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 22 950,06 грн.

Позивач у своїй позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача 23
765,90 грн., з яких 22 950,06 грн.
заборгованості за лізинговими
платежами за Договором фінансового
лізингу №16-10-42 сфл/72 від 25.03.2010р., 550,99
грн. - пеня; 137,70 грн. - індексація та 127,15
грн. - 3 % річних за неналежне виконання
умов договору.

Відповідно до ст.16 Закону України
"Про фінансовий лізинг" сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.

Згідно з ст.174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 11 та ст. 509 Цивільного
кодексу України однією з підстав
виникнення, цивільних прав та
обов'язків сторін є укладення між ними
договору.

У відповідності до ст. 806
Цивільного кодексу України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Статтями 526 Цивільного кодексу
України та ст. 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи
17.10.2013р., відповідачем було погашено
основну заборгованість, що
підтверджується банківськими
виписками від 25.04.2014р. (а.с.39-40) на
загальну суму 23 077,93 грн.

За таких обставин здійснена
відповідачем сплата основного боргу
являється підставою для припинення
провадження у справі частині стягнення
22 950,06 грн. основного боргу відповідно
до п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України за
відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 229 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також:
сплатити штрафні санкції.

Відповідно до ст. 216
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених ГК України,
іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 217 Господарського
кодексу України встановлено, що у сфері
господарювання застосовуються такі
види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції. Водночас, до штрафних санкцій
ст. 230 ГК України відносить
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно п. 7.1 договору фінансового
лізингу №16-10-42 сфл/72 від 25.03.2010р.
передбачено, що за порушення строків
сплати лізингових платежів
Лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує Лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

Таким чином, за несвоєчасне
виконання зобов"язань за
вищезазначеним договором, позивачем
було нараховано 550,99 грн. - пені, 137,70 грн.
- індексації та 127,15 грн. - 3 % річних.

Здійснивши перерахунок пені,
інфляційних та трьох процентів річних
заявлених до стягнення позивачем за
допомогою калькулятора "Ліга: Закон
Еліт" та з урахуванням рекомендацій
Верховного Суду України (лист
Верховного Суду України від 03.04.1997р.
№62-97р "Рекомендації відносно порядку
застосування індексу інфляції при
розгляді судових справ"), суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в цій частині в повному обсязі.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

За ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку в частині
стягнення 22 950,06 грн. - основного боргу
за Договором фінансового лізингу
№16-10-42 сфл/72 від 25.03.2010р. припинити
провадження у справі, а в частині
стягнення 550,99 грн. - пені, 137,70 грн. -
індексації та 127,15 грн. - 3 % річних за
неналежне виконання умов договору
задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем
платіжним дорученням №598 від 05.05.2014р.
було сплачено судовий збір в сумі 1827,00
грн., судовий збір з відповідача не
стягується.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, ч.1 п.1-1 ст. 80, 82,
84-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Прогрес"
(вул. Дзержинського, 1а, с.Майорщина,
Гребінківський район, Полтавська
область, 37420; ідентифікаційний код 21044481)
на користь Державного публічного
акціонерного товариства "Національної
акціонерної компанії "Украгролізинг"
(01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 16а, ) - 550,99 грн. - пені, 137,70 грн. -
індексації та 127,15 грн. - 3 % річних.

Видати наказ із набранням чинності цим
рішенням.

3. В частині стягнення 22 950,06 грн.
заборгованості за лізинговими
платежами провадження у справі
припинити.

Повне рішення складено 10.06.2014р.

Суддя
Погрібна С.В.