РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
Справа № 918/596/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Крейбух О.Г.

судді
Демидюк О.О. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - Чуздюк О.І.;

відповідача - Міщук М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 12.06.14 р. у справі № 918/596/14

за позовом Комунальне підприємство
"Радивилівтеплосервіс"

до Головне управління статистики у
Рівненській області

про стягнення в сумі 15 052 грн. 77 коп.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року Комунальне
підприємство "Радивилівтеплосервіс"
Радивилівської районної ради
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Головного управління статистики у
Рівненській області про стягнення в
сумі 15 052,77 грн. /а.с.2-3/.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 12.06.2014 року у
справі № 918/596/14 (суддя Качур А.М.) в
позові Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" до Головного
управління статистики у Рівненській
області про стягнення в сумі 15 052,77 грн.
відмовлено /а.с.118-121/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач Комунальне підприємство
"Радивилівтеплосервіс" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Рівненської
області від 12.06.2014 року у даній справі
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задоволити.

В обгрунтування апеляційної скарги,
скаржник вказує наступне:

- місцевий господарський суд залишив
поза увагою той факт, що позивача не
було повідомлено про збільшення
опалювальної площі в результаті чого
відповідач отримував послуги з
теплопостачання від позивача на площі
26,2 кв.м, за які не здійснював оплату у
зв'язку з порушенням ним п.3.2 Договору;

- в порушення ст.714 ЦК України,
відповідач не оплатив вартість
спожитих послуг на опалювальній площі
26,2 кв.м.

Таким чином, на думку скаржника,
правові підстави для відмови в
задоволенні позову відсутні, просить
рішення господарського суду
Рівненської області від 12.06.2014 року у
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задоволити
/а.с.125-127/.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу заперечив проти доводів та
вимог скарги, вказавши, що
господарський суд Рівненської області
при винесенні рішення правомірно
застосував норми матеріального та
процесуального права, повністю
з'ясував обставини справи та дослідив
докази у справі, постановив законне та
обгрунтоване рішення, а тому просить
оскаржуване рішення залишити без змін,
а в задоволенні апеляційної скарги
відмовити /а.с. 139-141/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 07.07.2014 року у
справі № 918/596/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя
Крейбух О.Г., суддя Демянчук Ю.Г., суддя
Юрчук М.І. та призначено до розгляду на
30.07.2014 року /а.с.124/.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді
Демянчука Ю.Г., тимчасовою
непрацездатністю судді Юрчука М.І. та
відповідно до затверджених складів
колегій; визначено колегію суддів у
складі: головуючий суддя Крейбух О.Г.,
суддя Демидюк О.О., суддя Огороднік К.М.
/а.с.205/.

30.07.2014 року в судовому засіданні
сторони повністю підтримали вимоги і
доводи, викладені в апеляційній скарзі
та у відзиві на неї відповідно.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а оскаржуване
рішення залишити без змін, виходячи з
наступного.

06.11.2009 року Радивилівською районною
радою Рівненської області прийнято
рішення № 440, яким затверджено тарифи
на послуги з теплопостачання
(централізованого опалення та підігрів
води), що надаються КП
"Радивилівтеплосервіс" /а.с.19/.

01.12.2009 року між КП
"Радивилівтеплосервіс" (надалі -
підприємство, позивач, апелянт) та
Головним управлінням статистики у
Рівненській області (надалі - споживач,
відповідач) укладено договір на
відпуск теплової енергії № 2 (надалі -
Договір № 2), відповідно до п.1.1 якого
підприємство зобов'язується надавати
споживачеві технологічний пар і
підігріту воду, а споживач, в свою
чергу, зобов'язується прийняти та
оплатити теплову енергію за
встановленими тарифами в терміні
передбачені цим договором /а.с.9-11/.

Відповідно до п.5.1 Договору № 2,
розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій
формі, відповідно до встановлених і
затверджених в установленому порядку
тарифів.

Згідно п.5.3 Договору № 2, тариф на момент
заключення складає:

за опалення за 1м2 - 23,88 грн. з ПДВ, за Гкал
- 808, 09 грн. з ПДВ. Зміна тарифів не
являється підставою для
перезаключення договору, при зміні
тарифів заключається додаткова угода.

26.10.2010 року Радивилівською районною
радою Рівненської області прийнято
рішення № 560, яким затверджено тарифи
на послуги з теплопостачання
(централізованого опалення та підігрів
води), що надаються КП
"Радивилівтеплосервіс" /а.с.20/.

22.11.2010 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору на
відпуск теплової енергії № 2 від 01.12.2009
року, якою п.5.3 Договору № 2 викладено в
наступній редакції:

«тариф на момент заключення складає:

за опалення за 1м2 - 22,17 грн. з ПДВ, за Гкал
- 752, 60 грн. з ПДВ. Зміна тарифів не
являється підставою для
перезаключення договору, при зміні
тарифів заключається додаткова угода»
/а.с.12/.

25.10.2011 року Радивилівською районною
радою Рівненської області прийнято
рішення № 214, яким затверджено тарифи
на послуги з теплопостачання
(централізованого опалення та підігрів
води), що надаються КП
"Радивилівтеплосервіс" /а.с.21/.

28.10.2011 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору на
відпуск теплової енергії № 2 від 01.12.2009
року, якою п.5.3. Договору № 2 виклали в
наступній редакції:

«тариф на момент заключення складає:

за опалення за 1м2 - 31,57 грн. з ПДВ, за Гкал
- 1159,02 грн. з ПДВ. Зміна тарифів не
являється підставою для
перезаключення договору, при зміні
тарифів заключається додаткова угода»
/а.с. 12 на звороті/.

20.02.2012 року між Головним управлінням
статистики у Рівненській області
(надалі - замовник, відповідач) та КП
"Радивилівтеплосервіс" (надалі -
учасник, позивач, апелянт) укладено
договір про закупівлю товарів (робіт
або послуг) за державні кошти № 11
(надалі - Договір від 20.02.2012 року),
відповідно до п.1.1якого учасник
зобов'язується у 2012 році замовникові
надати послуги код класифікатора 40.30.1 з
постачання водяної пари та гарячої
води, а саме теплопостачання (включно з
холодоагентами), а замовник - прийняти
послуги /а.с. 13-14/.

Відповідно до п.10.1. Договору від 20.02.2012
року, облік споживання теплової
енергії проводиться розрахунковим
методом або за приладами обліку.

08.01.2013 року між між Головним
управлінням статистики у Рівненській
області (надалі - замовник, відповідач)
та КП "Радивилівтеплосервіс" (надалі -
учасник, позивач, апелянт) укладено
аналогічний договір про закупівлю
товарів (робіт або послуг) за державні
кошти № 11 /а.с.15-16/.

На виконання умов договорів, КП
"Радивилівтеплосервіс" надавав послуги
з постачання теплової енергії
Головному управлінню статистики у
Рівненській області в обсягах
передбачених договорами, а відповідач
належним чином виконував взяті на себе
зобов'язання, що підтверджується,
наявними в матеріалах справи рахунками
/а.с.62-75/ та платіжними дорученнями /а.с.
81, 83-89, 91-99,101-105, 107-115/.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено, що в період з 01.01.2010 року по
30.09.2013 року позивачем надавалися
послуги Головному управлінню
статистики у Рівненській області на
опалювальну площу 164,7 м2. Загальна
вартість наданих послуг становить 305
654,83 грн., яка була сплачена
відповідачем в повному обсязі, що у
свою чергу, не заперечується КП
"Радивилівтеплосервіс".

Таким чином, заборгованість
відповідача за надані послуги з
теплопостачання за період з 01.01.2010 року
по 30.09.2013 року перед позивачем відсутня.

Згідно з Технічним паспортом на
будинок по вул.Кременецькій, 18,
м.Радивилів, складеним 29.09.1994р. і який
діяв на дату укладення договорів про
теплопостачання, опалювальна площа
складала 478,7 кв.м /а.с.28-33/.

При цьому Технічний паспорт на будинок
по вул.Кременецькій, 18, м.Радивилів,
виготовлений станом на 15.03.2013р., не
містить окремих даних про розмір
опалювальної площі /а.с.34-39/

Водночас, згідно Акту замірів
опалювальної площі від 11.11.2013 року,
складеного комісією за участю
представників позивача та відповідача,
опалювальна площа складає 508,3 кв.м, з
яких 86 кв.м - архівний відділ
Радивилівської РДА; 231,4 кв.м -
управління державної казначейської
служби у Радивилівському районі; 164,7
кв.м - відділ статистики у
Радивилівському районі; 26,2 кв.м -
неврахована опалювальна площа /а.с.22/.

Тобто різницю в розмірі опалювальної
площі було виявлено тільки 11.11.2013р. під
час проведення замірів опалювальної
площі приміщення по вул.Кременецькій,
18, м.Радивилів.

Згідно витягу № 160від 04.06.2014 року з акту
ревізії фінансово-господарської
діяльності Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради Рівненської області за
період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року №
140-16/15 від 12.12.2013 року, ревізією
встановлено, що внаслідок заниження
опалювальної площі приміщення, за
період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року на
момент проведення ревізії, в первинних
документах, в бухгалтерському обліку і
звітності підприємства занижено
кількість реалізованої теплової
енергії та занижено вартість фактично
наданих послуг з теплопостачання
приміщень управління, що призвело до
недоотримання доходів підприємством
на суму 15 052,77 грн. /а.с. 76-77/.

13.03.2014 року позивач направив на адресу
відповідачу претензію № 78 з вимогою
про сплату 15 052,77 грн. заборгованості за
теплопостачання за період з 01.01.2010 року
по 30.09.2013 року згідно акту-ревізії
фінансової інспекції від 12.12.2013 року
/а.с.17-18/.

Несплата Головним управлінням
статистики у Рівненській області
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання, що розповсюджувались
на невраховану опалювальну площу
відповідача, яка становить 26,2 м2
слугувало підствою для звернення КП
"Радивилівтеплосервіс" до суду з
позовом про сплату 15 052,77 грн. основного
боргу за надані послуги.

При прийнятті рішення, колегія суддів
виходить з такого.

Згідно ст.1 Закону України "Про
теплопостачання", постачання теплової
енергії (теплопостачання) -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

Згідно ст.714 ЦК України, за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства ,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Статтею 632 ЦК України встановлено, що
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Одностороння зміна умов договору не
допускається, в тому числі щодо обсягу
опалювальної площі та ціни договору, а
тому дізнавшись про невідповідність
опалювальної площі умовам договору
сторони мали можливість внести зміни
до договору.

Судом залишено поза увагою акт ревізії
фінансової інспекції від 12.12.2013 року з
огляду на п.6.2 Роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від
26.01.2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", згідно якого акти
ревізій, документальних перевірок, дії
службових осіб, вчинені у процесі чи за
результатами перевірок тощо, не мають
для господарського суду обов'язкового
характеру.

А тому, з урахуванням ст.2 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», витяг з акту ревізії від
12.12.2013 року може свідчити про бюджетне
порушення позивача, однак не є
підставою для стягнення з відповідача
грошових коштів за невиконання
договірних зобов'язань відповідача.

Поскільки належне виконання договору
на відпуск теплової енергії № 2 від
01.12.2009 року, договору про закупівлю
товарів (робіт або послуг) за державні
кошти № 11 від 20.01.2012 року та від 08.01.2013
року сторонами не заперечується,
правові підстави для задоволення
позову про стягнення 15 052,77 грн. боргу за
здійснення теплопостачання на
невраховану опалювальну площу
відповідача, яка становить 26,2 м2 слід
відмовити.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, посилання
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі є безпідставними, документально
необгрунтованими та такими, що
належним чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді справи. Рішення
господарського суду Рівненської
області у даній справі ґрунтується на
матеріалах і обставинах справи,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 12.06.14 р. у
справі № 918/596/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу комунального
підприємства "Радивилівтеплосервіс" -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 918/596/14 повернути
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Огороднік К.М.