м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
това комерційного банку
До Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС"
Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача:
Про стягнення 92 989,80 грн.
Головуючий суддя Полякова К.В.
Суддя Блажівська О.Є.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Миронець О.В. (дов.№59 від
від відповідача: Синельніков М.О.
(дов.№ГО-13/255 від 05.12.2013)
1) ОСОБА_1 - не з'явився,
2) ОСОБА_2 - не з'явився,
3) ОСОБА_3 - не з'явився,
4) ОСОБА_4 - не з'явився,
5) ОСОБА_5 - не з'явився,
6) ОСОБА_6 - не з'явився,
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Індустріалбанк"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" про стягнення 92
989,80 грн., у зв'язку з неналежним
виконанням зобов'язань за договором
страхування кредитного портфелю банку
Ухвалою суду від 17.06.2013 за вказаною
позовною заявою порушено провадження у
розгляду та залучено до участі у справі
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, на стороні
відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.07.2013 у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ "Індустріалбанк"
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2013 у справі
№ 910/11374/13 апеляційну скаргу ПАТ КБ
"Індустріалбанк" залишено без
задоволення; рішення Господарського
суду міста Києва № 910/11374/13 від 22.07.13 року
- залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.10.2013 у справі № 910/11374/13
касаційну скаргу ПАТ КБ
"Індустріалбанк" задоволено частково -
рішення Господарського суду міста
Києва № 910/11374/13 від 22.07.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2013 у даній
справі - скасовано матеріали справи
скеровано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Розпорядження керівника апарату
господарського суду м. Києва від 15.10.2013,
відповідно до п. 2.10. рішення зборів
Господарського суду міста Києва від
03.02.2011 (оформленого протоколом № 1 від
03.02.2011) та п. 3.1.13. Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду було призначено повторний
автоматичний розподіл справи №
910/11374/13.

За наслідками зазначеного
автоматичного розподілу справу №
910/11374/13 передано на новий розгляд судді
Гавриловській І.О.

Ухвалою від 18.10.2013 справу прийнято до
свого провадження, призначено розгляд
справи на 18.11.2013 зобов'язано учасників
судового процесу надати суду письмові
пояснення з урахуванням вказівок,
наведених у постанові Вищого
господарського суду України від 08.10.2013
року.

За наслідками судового засідання 18.11.2013
судом винесено ухвалу, якою задоволено
клопотання відповідача про
витребування доказів та відкладено
розгляд справи на 02.12.2013 року.

Ухвалою суду від 02.12.2013 відкладено
розгляд справи до 16.12.2013, у задоволення
клопотання представника позивача та у
зв'язку з неявкою представників третіх
осіб у призначене судове засідання та
не виконання ними вимог ухвали суду.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що справа № 910/11374/13
відноситься до категорії складних, у
зв'язку з чим ухвалою від 16.12.2013
призначив колегіальний розгляд даної
справи.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 16.12.2013, приймаючи до уваги
вказану ухвалу, керуючись рішенням
зборів суддів господарського суду
міста Києва від 03.02.2011 (протокол № 1 від
03.02.2011) та ст. 4-6 ГПК України, призначено
колегіальний розгляд справи № 910/11374/13 у
складі колегії суддів: Гавриловська
І.О. (головуючий), судді Блажівська О.Є.
та Васильченко Т.В.

За вказаних обставин суд прийняв
справу до свого провадження та
призначив її до розгляду у судовому
засіданні за участю представників
учасників судового процесу на 20.01.2014
року.

Ухвалою суду від 20.01.2014 розгляд справи
відкладений на 17.02.2014 року.

У зв`язку із перебуванням головуючого
судді Гавриловської І.О. у відрядженні
та судді Васильченко Т.В. на
лікарняному , судове засідання,
призначене на 17.02.2014 року, не відбулося.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
17.02.2014 року, у зв'язку з перебуванням
головуючого судді Гавриловської І.О. у
відрядженні та судді Васильченко Т.В.
на лікарняному призначено новий склад
суду у справі № 910/11374/13 у складі колегії
суддів: Нечай О.В. (головуючий), судді
Літвінова М.Є. та Блажівська О.Є.

Ухвалою суду від 17.02.2014 у новому складі
дану справу прийнято до свого
провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників учасників
судового процесу на 24.03.2014, зобов'язано
сторін надати певні документи.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 24.03.2014, у зв'язку з поверненням
судді Гавриловської І.О. з відрядження,
з метою дотримання процесуальних
строків, справу № 910/11374/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
Гавриловська І.О. (головуючий), судді
Літвінова М.Є. та Блажівська О.Є.

Ухвалою суду від 24.03.2014 у новому складі
дану справу прийнято до свого
провадження.

Розгляд справи 24.03.2014 відкладено на
14.05.2014, про що судом винесено відповідну
ухвалу.

У зв`язку із перебуванням головуючого
судді Гавриловської І.О. на
лікарняному, судове засідання
призначене на 14.05.2014 не відбулося.

Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 14.05.2014, у зв'язку із
перебуванням головуючого судді
Гавриловської І.О. на лікарняному
призначено новий склад суду у справі №
910/11374/13 у складі колегії суддів: Нечай
О.В. (головуючий), судді Літвінова М.Є. та
Блажівська О.Є.

Ухвалою суду від 14.05.2014 у новому складі
дану справу прийнято до свого
провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників учасників
судового процесу на 28.05.2014, зобов'язано
сторін надати певні документи.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 15.05.2014 р., у зв'язку з
виходом судді Гавриловської І.О. з
лікарняного, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/11374/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: Гавриловська І.О. (головуючий),
судді Літвінова М.Є. та Блажівська О.Є.

За вказаних обставин суд вважає за
необхідне прийняти справу до свого
провадження та призначити її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників сторін.

Враховуючи, що у судді Гавриловської
І.О. припинились повн6оваження,
відповідно до п. 3.1.11 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, розпорядженням керівника апарату
Господарського суду міста Києва №
04-23/242 від 23.05.2014 призначено повторний
автоматичний розподіл справи № 910/11374/13,
за результатами якого зазначена справа
передана для розгляду головуючій судді
Поляковій К.В., судді Блажівська О.Є. та
Літвінова М.Є.

Ухвалою суду від 26.05.2014 справу № 910/11374/13
прийнято до свого провадження
вищезазначеною колегією суддів та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні 19.06.2014 року.

06.06.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва

Треті особи до суду не з'явились,
причини неявки суду не повідомили, про
дату, час та місце проведення судового
засідання повідомлені належним чином.

Приписи статті 22, 27 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено,
що господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихсь
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що
треті особи не з'явились на виклик суду,
за висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення у відповідності до ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України, а неявка вказаних
учасників судового спору не
перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
надані у судових засіданнях, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2006 між Публічним акціонерним
товариством Акціонерний комерційний
банк "Індустріалбанк" (страхувальник)
та Закритим акціонерним товариством
"Страхова Група "ТАС" (правонаступником
якого є Приватне акціонерне товариство
"Страхова Група "ТАС") (страховик)
укладено договір добровільного
страхування кредитного портфелю банку
№17/ (далі - договір страхування),
п.4.1 якого визначено, що предметом
договору є страхування ризиків
страхувальника, пов'язаних з
невиконанням (неналежним виконанням)
фізичними особами (позичальники) своїх
договірних зобов'язань за договорами
кредитними, укладеними між
страхувальником та позичальниками та
зазначеними в Реєстрі кредитних угод.

Згідно п.6.1 договору страхування
страховим випадком є невиконання або
часткове невиконання позичальником
своїх зобов'язань по поверненню суми
кредиту та/або відсотків за
користування кредитом в строки та на
умовах, що передбачені в конкретній
кредитній угоді, внаслідок смерті або
неплатоспроможності позичальника. Під
неплатоспроможністю позичальника
сторони розуміють наявність факту
прострочення виконання позичальником
своїх зобов'язань по поверненню суми
кредиту та/або відсотків за
користування кредитом на протязі більш
ніж 30 календарних днів з моменту
настання обов'язку щодо сплати
відповідно до умов кредитної угоди.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений, а
зазначена в п.6.1 договору фраза
"протягом більш ніж 30 календарних днів"
не є чітким визначенням терміну в 30
днів, оскільки порушенням протягом
більше ніж 30 календарних днів будуть
усі дні, починаючи з 31-го дня порушення.
Отже, конкретний момент настання
страхового випадку сторонами у
договорі страхування не визначений,
проте, визначено, що при настанні події,
яка є страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

14.11.2006 між банком та ОСОБА_1 укладений
Кредитний договір №KRCK/0300/287/06 на
споживчі цілі у сумі 15 000,00 грн. строком
з 14.11.2006 по 13.11.2009 зі сплатою за
користування кредитними коштами 9%
річних (далі - кредитний договір-1).

15.06.2007 між банком та ОСОБА_2 укладений
Кредитний договір №KRCK/0300/234/07 на
споживчі цілі у сумі 15 000,00 грн. строком
з 15.06.2007 по 14.06.2010 зі сплатою за
користування кредитними коштами 9%
річних (далі - кредитний договір-2).

27.12.2006 між банком та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір №KRCK/0300/414/06 на
споживчі цілі в сумі 20 000,00 грн. строком
з 27.12.2006 по 26.12.2009 зі сплатою за
користування кредитними коштами 9%
річних (далі - кредитний договір-3).

24.01.2007 між банком та ОСОБА_4 укладений
Кредитний договір №KRCK/0300/24/07 на
споживчі цілі в сумі 15 000,00 грн. строком
з 24.01.2007 по 23.01.2010 зі сплатою за
користування кредитними коштами 9%
річних (далі - кредитний договір-4).

12.12.2006 між банком та ОСОБА_5 укладений
Кредитний договір №KRCK/0300/367/06 на
споживчі цілі у сумі 13 260,00 грн. строком
з 12.12.2006 по 11.12.2009 зі сплатою за
користування кредитними коштами 9%
річних (далі - кредитний договір-5).

13.12.2006 між банком та ОСОБА_6 укладений
кредитний договір №KRCK/0300/373/06 на
споживчі цілі в сумі 15 000,00 грн. строком
з 13.12.2006 по 12.12.2009 зі сплатою за
користування кредитними коштами 9%
річних (далі - кредитний договір-6).

Пунктом 4.3 вказаних кредитних
договорів встановлено, що позичальник
зобов'язується починаючи з першого
числа наступного місяця за місяцем
укладення договору, погашати кредит в
сумі не менш ніж 416,67 грн. (кредитний
договір-1), 416,67 грн. (кредитний договір-2),
555,56 грн. (кредитний договір-3), 416,67 грн.
(кредитний договір-4), 368,33 грн.
(кредитний договір-5), 416,67 грн.
(кредитний договір-6) сплачувати
нараховані відсотки за користування
кредитом не пізніше 25 числа кожного
місяця, а при повному погашенні кредиту
- одночасно з погашенням кредиту.

Пунктом 8.2 договору страхування
передбачено, що відповідальність
страховика за кожною кредитною угодою
діє з моменту отримання страхового
платежу за реєстром кредитних угод і до
повного погашення позичальниками
заборгованості по кредитним угодам,
зазначеним в реєстрах. При цьому
договір набирає чинності і діє
відносно конкретної кредитної угоди
тільки при умові сплати суми
страхового платежу на умовах п. 7.2 цього
договору.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду міста Києва від 19.12.2008 у
справі 2-4674 встановлено, що загальна
сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ
"АКБ "Інтустріалбанк" за кредитним
договором-1 становить 13 890,63 грн. Цим
рішенням позов задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_1 13 890,63 грн.
заборгованості за кредитом, 1 440,93 грн.
процентів за користування кредитом, 19
925,73 грн. пені та судові витрати.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду міста Києва від 11.10.2010 у
справі 2-4285 встановлено, що загальна
сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ
"АКБ "Інтустріалбанк" за кредитним
договором-2 становить 124 336,82 грн. Цим
рішенням позов задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_2 124 336,82 грн.
заборгованості за кредитом та судові
витрати.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду міста Києва від 08.10.2008 у
справі 2-2757/08 встановлено, що загальна
сума заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ
"АКБ "Інтустріалбанк" за кредитним
договором-3 становить 55 727,00 грн. Цим
рішенням позов задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_3 55 727,00 грн.
заборгованості за кредитом та судові
витрати.

Заочним рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14.10.2008 у справі 2-4692/2008 встановлено,
що загальна сума заборгованості ОСОБА_4
перед ПАТ "АКБ "Інтустріалбанк" за
кредитним договором-4 становить 33 487,19
грн. Цим рішенням позов задоволено
повністю та стягнуто з ОСОБА_4 33 487,19 грн.
заборгованості за кредитом та судові
витрати.

Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від 02.03.2009 у
справі 2-17/2009 встановлено, що загальна
сума заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ
"АКБ "Інтустріалбанк" за кредитним
договором-5 становить 22 844,06 грн. Цим
рішенням позов задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_5 22 844,06 грн.
заборгованості за кредитом та судові
витрати.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду міста Києва від 31.10.2008 у
справі 2-3858 встановлено, що загальна
сума заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ
"АКБ "Інтустріалбанк" за кредитним
договором-6 становить 36 857,67 грн. Цим
рішенням позов задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_6 36 857,67 грн.
заборгованості за кредитом та судові
витрати.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальниками умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Так, 29.11.2007 позивач звернувся до
відповідача з повідомленням № 3119 про
порушення позичальниками станом на
29.11.2007 умов кредитних договорів більше
трьох днів, а саме:

- за кредитним договором № KRCK/0300/287/06 від
14.11.2006 сума несплачених позичальником
ОСОБА_1 кредитних коштів склала 4 166,70
грн., відсотків - 839, 17 грн., комісії - 1 305,
07 грн., дата виникнення заборгованості
26.12.2006 року;

- за кредитним договором № KRCK/0300/367/06 від
12.12.2006, сума несплачених позичальником
ОСОБА_5 кредитних коштів склала 2 466, 17
грн., відсотків - 538, 57 грн., комісії - 795, 60
грн., дата виникнення заборгованості
26.10.2007 року;

- за кредитним договором № KRCK/0300/373/06 від
13.12.2006, сума несплачених позичальником
ОСОБА_6, кредитних коштів склала 3 843, 27
грн., відсотків - 655, 35 грн., комісії 900,00
грн., дата виникнення заборгованості
26.01.2007 року;

- за кредитним договором № KRCK/0300/414/06 від
27.12.2006, сума несплачених позичальником
ОСОБА_3 кредитних коштів склала 5 583, 77
грн., відсотків - 1 314, 05 грн., комісії - 1 800,
00 грн., дата виникнення заборгованості
26.01.2007 року;

- за кредитним договором № KRCK/0300/24/07 від
24.01.2007, сума несплачених позичальником
ОСОБА_4 кредитних коштів склала 3 333, 36
грн., відсотків - 855, 04 грн., комісії - 1200, 00
грн., дата виникнення заборгованості
27.02.2007 року;

- за кредитним договором № KRCK/0300/234/07 від
15.06.2007, сума несплачених позичальником
ОСОБА_2 кредитних коштів склала 2083, 35
грн., відсотків - 510, 40 грн., комісії - 750, 00
грн., дата виникнення заборгованості
26.07.2007 року.

25.04.2008 позивач звернувся до відповідача
із заявами № 1872, № 1873, № 1863, № 1868, в яких
повідомив про наявність непогашеної
позичальниками ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_6 заборгованості за кредитними
договорами та просив здійснити виплату
страхового відшкодування по
заборгованості позичальників.

У подальшому, а саме 27.02.2008 та 31.07.2008
позивач звернувся до відповідача із
заявами № 963, № 2828, в яких повідомив про
наявність непогашеної позичальниками
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованості за
кредитними договорами та просив
здійснити виплату страхового
відшкодування по заборгованості
позичальників.

Однак, відповідач, з посиланням на
умови договору страхування повідомив
позивача про невизнання
вищезазначених випадків страховими та
відмовив позивачу у виплаті страхових
відшкодувань за вказаними кредитними
договорами у зв'язку з невиконанням
останнім умов договору страхування
щодо строків повідомлення про настання
страхових відпадків, що і стало
підставою для звернення позивача з
позовом у даній справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
послався на порушення відповідачем
норм чинного законодавства та умов
договору страхування у частині
невиконання взятих на себе зобов'язань
по виплаті страхового відшкодування.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог, по-перше, відповідач
зауважив на порушенні Публічним
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний банк «Індустріалбанк»
строків повідомлення страховика про
настання події, що, відповідно до умов
договору страхування, має ознаки
страхової. У межах нового розгляду,
відповідачем у якості заперечень проти
позову, зазначено на тому, що позивачем
не сплачені страхові платежі за другий
та третій рік дії кредитних угод, у
звязку із чим страховий захист
поширюється лише на страхові випадки,
які настали у період першого року дії
кредитних угод, укладених позивачем із
позичальниками. З огляду на вказані
обставини, Приватним акціонерним
товариством «Страхова група «ТАС»
наданий розрахунок страхового
відшкодування, згідно якого розмір
страхового відшкодування, яке підлягає
стягненню з відповідача становить 19
755,03 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи вказівки
Вищого господарського суду України,
наведені у постанові від 08.10.2013 та які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, суд вважає, що вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
інші правочини.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України (далі
ГК України) як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як вбачається зі змісту укладеного між
сторонами Договору № 17/
страхування кредитного портфелю Банку,
який за своєю юридичною природою є
договором страхування, останній
регулюється нормами ЦК України та
Законом України "Про страхування".

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом п.6.1 договору
страхування, датою настання
неплатоспроможності та датою настання
страхового випадку є саме 31-ий день з
дня невиконання позичальником
кредитної угоди, а наступні дні є
продовженням неплатоспроможності.

Відповідно до п.11.1.6 договору
страхування, після отримання заяви
страхувальника про страховий випадок
страховик зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування протягом
десяти робочих днів від дня отримання
всіх документів, передбачених у
п.п.11.1.3-11.1.4 договору.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
позивачем разом із заявами про виплату
страхового відшкодування додаткових
документів відповідно до умов договору
страхування.

Страховик у разі настання страхового
випадку відповідно до положень чинного
законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Пунктом 6.1. Договору страхування
встановлено, що неплатоспроможність
Позичальника - це наявність факту
прострочення виконання Позичальником
своїх зобов'язань по поверненню/сплаті
суми кредиту/відсотків/комісій
протягом більш ніж 30 календарних днів з
моменту настання обов'язку щодо сплати
відповідно до умов кредитної угоди.

Тобто конкретний момент настання
страхового випадку Договором
страхування не визначений, а фраза
"більш ніж 30 календарних днів" не дає
чіткого визначення терміну в 30 днів,
оскільки порушенням протягом більше
ніж 30 календарних днів будуть усі дні,
починаючи з 31-го дня порушення.

Повідомлення страховика про настання
страхового випадку пізніше, ніж
передбачено договором (як стверджує
відповідач), ніяким чином не вплинуло
на обов'язки відповідача сплатити
страхове відшкодування, оскільки,
страхувальник зобов'язаний здійснити
страхове відшкодування після настання
страхового випадку та отримання заяви
про страхове відшкодування.

Як зазначає Вищий господарський суд
України у постанові від 23.10.2012 у справі
№ 5011-73/6166-2012, несвоєчасне повідомлення
про страховий випадок може бути лише в
тому випадку вагомою підставою для
відмови в задоволенні позову якщо воно
позбавило страховика можливості
дізнатися чи є зазначена подія
страховим випадком.

Страховим випадком за Договором
страхування (п.6.1.) є - невиконання або
часткове невиконання Позичальником
своїх зобов'язань по поверненню суми
кредиту та/або відсотків за
користування кредитом так комісій за
управління кредитом в строки та на
умовах, що передбачені в конкретній
кредитній угоді, внаслідок смерті або
неплатоспроможності Позичальника.

Під неплатоспроможністю Позичальника
розуміється наявність факту
прострочення виконання Позичальником
своїх зобов'язань по поверненню/сплаті
суми кредиту/відсотків/комісій
протягом більш ніж 30О календарних днів
з моменту настання обов'язку щодо
сплати відповідно до умов кредитної
угоди.

В даному випадку, порушення умов
договорів кредиту, а отже і настання
страхових випадків, пов'язаних з їх
невиконанням фактично фіксується
тільки документально, та наведені
відомості Страховику надавались, а
отже могли бути ним належно вивчені та
опрацьовані.

Встановлення факту настання
страхового випадку відбувається
виключно шляхом аналізу графіку
платежів по кредитному договору у
сукупності із випискою по особовому
рахунку позичальника. Наведені дані є
стабільними та відображаються в
програмному забезпеченні, що
унеможливлює їх зміну чи видалення.
Страховик не висловлював бажання
здійснювати будь-які виїзди до Банку
(як Страхувальника) з метою переконання
у наведеному особисто протягом певного
строку.

З наведеного вбачається, що
відсутність у Страховика відомостей
про настання страхового випадку не
могли та не можуть вплинути на його
можливість прийняти рішення щодо того
чи є певна подія страховим випадком чи
ні.

У відповідності до ст. 982 ЦК України
страховий випадок є істотною умовою
договору страхування, і сторони
вказаного договору визначили його саме
так: неплатоспроможність Позичальника
у вигляді факту прострочення виконання
Позичальником своїх зобов'язань по
поверненню/сплаті суми
кредиту/відсотків/комісій протягом
більш ніж 30 календарних днів з моменту
настання обов'язку щодо сплати
відповідно до умов кредитної угоди
шляхом підписання договору та
скріплення підписів уповноважених
осіб печатками.

У межах нового розгляду даного спору
представником відповідача не
заперечується факт, щодо наявності
законних підстав стягнення на користь
позивача страхового відшкодування у
розмірі кредитної заборгованості
першого року дії кредитних угод,
укладених між позивачем та
позичальниками.

Такого висновку суд дійшов з огляду на
положення п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про
страхування", відповідно до яких дія
договору страхування припиняється та
втрачає чинність у разі несплати
страхувальником страхових платежів у
встановлені договором строки. При
цьому, договір вважається достроково
припиненим у випадку, якщо перший (або
черговий) страховий платіж не був
сплачений за письмовою вимогою
страховика протягом десяти робочих
днів з дня пред'явлення такої вимоги
страхувальнику, якщо інше не
передбачено умовами договору.

Так, відповідно до п.п.6.2,7.2,8.2 договору
страхування страховий захист
розповсюджується на страхові випадки,
які настали в період дії конкретної
кредитної угоди, по якій були внесені
страхові платежі, згідно реєстру. Якщо
кредитна угода укладена строком більше
ніж на один рік, то на наступний рік
страхувальник перераховує черговий
(щорічний) платіж не пізніше 10-го числа
наступного місяця після закінчення
поточного року дії відповідної
кредитної угоди на підставі рахунків,
виставлених страховиком
страхувальнику в день отримання
реєстру кредитних угод. При цьому,
договір набирає чинності і діє
відносно конкретної кредитної угоди
тільки при умові сплати суми
страхового платежу на умовах п.7.2 цього
договору.

Таким чином, п.п.7.2,8.2 договору
страхування по суті містять
застереження щодо можливості
дострокового припинення (втрати
чинності) договору в разі невиконання
страхувальником зобов'язання по сплаті
чергового (щорічного) платежу на
підставі виставленого страховиком
рахунку до 10-го числа наступного місяця
після закінчення поточного року дії
відповідної кредитної угоди.

Відповідно до п.5.1 договору страхування
страхова сума визначається у розмірі
суми кредиту та відсотків за
користування кредитом на підставі
конкретних угод згідно реєстру
кредитних угод, наведеному в додатку №1
до договору.

Відповідно до п.10.6.2 договору
страхування страховик несе фінансову
відповідальність по договору в межах
обумовленої в ньому страхової суми
(згідно реєстрів).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Згідно п.п.5.1,10.6.2 договору страхування
страхова сума визначається в розмірі
суми кредиту та відсотків за
користування кредитом на підставі
конкретних угод згідно реєстру
кредитних угод, наведеному в додатку №1
до договору. Страховик несе фінансову
відповідальність по договору в межах
обумовленої в ньому страхової суми
(згідно реєстрів). Розмір страхового
відшкодування - це прострочена
заборгованість позичальника по
кредитній угоді, виключаючи пеню,
штрафні санкції та підвищені відсотки
за прострочку, в розмірі суми кредиту
та відсотків за користування кредитом
на підставі умов конкретної кредитної
угоди, на дату настання страхового
випадку.

За змістом п.11.1.3 договору страхування,
комісійні витрати, на відміну від
простроченої заборгованості по
кредиту та відсотків за користування
кредитом, не входять до суми страхового
відшкодування, підлягаючого до
виплати.

З огляду на вище зазначене, на підставі
наданих до суду позивачем документів,
відповідач долучив до матеріалів
справи розрахунок страхового
відшкодування, виключаючи із нього
розмір комісії, нарахованої за певний
період за кредитними договорами
позичальників та виключивши з
розрахунку заборгованість
позичальників, яка виникла не у перший
рік дії кредитних угод, а саме
виключено заборгованість ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так, розмір страхового відшкодування
за позичальниками ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 становить 19 755,03 грн. з
розрахунку:

- збитки позивача за кредитним
договором-1 позичальника ОСОБА_1 за
перший рік дії кредитної угоди з 14.11.2006
по 13.11.2007 становлять 0,00 грн.

- збитки позивача за кредитним
договором-2 позичальника ОСОБА_2 за
перший рік дії кредитної угоди з 15.06.2007
по 14.06.2008 становлять 4 583,37 грн., однак як
вірно зазначено відповідачем згідно
реєстру кредитних угод за червень 2007
страхова сума за кредитним договором -2
становить 16 005,00 грн., а тому страхове
відшкодування визначається саме у
такому розмірі.

- збитки позивача за кредитним
договором-4 позичальника ОСОБА_4 за
перший рік дії кредитної угоди з 24.01.2007
по 23.01.2008 склали 3 750,03 грн.

Наведене також не виключає наявність
підстав вважати, що страховим випадком
охоплюється (покривається) не загальна
(вся) заборгованість позичальника по
виплаті кредиту та відсотків, в тому
числі й та, термін погашення якої
позичальником ще не настав, а саме
реальна заборгованість, яка виникла в
період прострочення виконання
позичальником своїх зобов'язань та
існує на дату настання страхового
випадку.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши надані
сторонами розрахунки розміру
страхового відшкодування, суд дійшов
висновку, що Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
банк «Індустріалбанк» доведено
належними доказами наявність у
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» суми
заборгованості з виплати страхового
відшкодування у розмірі 19 755,03 грн., про
наявність якої, у межах нового розгляду
даного спору, відповідачем не
заперечувалась.

Підсумовуючи наведене, судом визнано
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
"Індустріалбанк" такими, що підлягають
частковому задоволенню у розмірі 19 755,03
грн.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача -
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС", пропорційно
розміру задоволених вимог.

Разом з тим, відповідно до п. 4.4.
Постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013, у випадках скасування рішення
господарського суду і передачі справи
на новий розгляд розподіл судового
збору у справі, в тому числі й
сплаченого за подання апеляційної
та/або касаційної скарги або заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, здійснює господарський
суд, який приймає рішення за
результатами нового розгляду справи,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат.

За таких обставин, Господарський суд
міста Києва дійшов висновку, що судовий
збір за подання позовної заяви до
Господарського суду міста Києва у
розмірі 402,61 грн. та судовий збір за
подання касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду та рішення
Господарського суду міста Києва у
розмірі 473,79 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 32, 33, 43, 69, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Індустріалбанк" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" за участі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
страхового відшкодування 92 989,80 грн. на
підставі договору №17/
страхування кредитного портфелю Банку
від 17.08.2006 року - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова Група "ТАС" (03062, М.
Київ, проспект Перемоги, 65;
ідентифікаційний код 30115243) на користь
Публічного акціонерного товариства
Акціонерного комерційного банку
"Індустріалбанк" (69037, м. Запоріжжя, вул.
40 років Радянської України, 39-Д;
ідентифікаційний код 13857564) 19 755
(дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят
п'ять) гривень 03 копійки страхового
відшкодування та 876 (вісімсот сімдесят
шість) гривень 40 копійок судового
збору.

У іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частину у судовому
засіданні 19.06.2014 року.

Повний текст рішення буде складено
протягом п'яти днів з дня проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення: 24.06.2014 року

Головуючий суддя
К.В. Полякова

Суддя
О.Є. Блажівська

Суддя
М.Є. Літвінова