ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р. Справа № 922/1727/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Динеро-Капітал", м.
Харків до POLYORKLAND ALLIANCE LTD, Cyprus про
стягнення коштів в сумі 91 886,85 доларів
США за участю представників:

позивача:Караван Р.В., за дов. від 01.11.2013
р.

відповідача: Бігдан О.А., за дов. від
23.07.2014 р.

за відсутності клопотання фіксація
судового процесу технічними засобами
не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Динеро-Капітал",
звернувся з позовом до відповідача -
POLYORKLAND ALLIANCE LTD, про стягнення суми
заборгованості по поверненню
отриманої за контрактом № А-4 від 03.02.2014
року суми попередньої оплати в розмірі
8000,85 доларів США, а також просив суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1827,00
грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем свого
зобов'язання по поверненню здійсненої
позивачем попередньої оплати за
контрактом № А-4 від 03.02.2014 р.

Ухвалою суду від 05 травня 2014 року було
прийнято до розгляду вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її до слухання в судовому
засіданні на 28 липня 2014 року.

24 липня 2014 року через канцелярію суду
від представника позивача надійшла
заява про уточнення позовних вимог
(вх.№ 25582 від 24.07.2014 р.), відповідно до
якої позивач, посилаючись на допущення
помилки при складанні позовної заяви у
даній справі, визначив здійснену ним
відповідачу суму попередньої оплати в
розмірі 8000,85 доларів США, замість
фактично сплачених 91886,85 доларів США, у
зв'язку з чим просив суд стягнути з
відповідача суму попередньої оплати в
розмірі 91886,85 доларів США. Вказана заява
була долучена судом до матеріалів
справи.

25 липня 2014 року через канцелярію суду
від представника відповідача надійшли
пояснення по справі (вх.№ 25769 від 25.07.2014
р.), в яких відповідач не заперечував
обставини позовних вимог, фактично
визнав суму заборгованості перед
позивачем за контрактом А-4 від 03.02.2014 р.
в розмірі 91886,85 доларів США. Відповідні
пояснення суд долучив до матеріалів
справи.

В судове засідання з'явився
представник позивача, який вказану
вище заяву про уточнення позовних
вимог (вх.№ 25582 від 24.07.2014 р.) підтримав,
просив суд прийняти її до розгляду та
продовжити розгляд справи з її
урахуванням.

Розглянувши заяву представника
позивача про уточнення позовних вимог
(вх.№ 25582 від 24.07.2014 р.) ,суд зазначає
наступне.

ГПК України, зокрема статтею 22 цього
Кодексу, не передбачено права позивача
на подання заяв (клопотань) про
уточнення позовних вимог. Тому суд,
виходячи зі змісту заяви представника
позивача про уточнення позовних вимог
(вх.№ 25582 від 24.07.2014 р.), а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, розцінює
її як заяву про збільшення розміру
позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог.

Суд, дослідивши вказану заяву про
збільшення розміру позовних вимог,
встановив, що вона підписана
уповноваженим представником позивача,
а тому вважає за можливе прийняти її до
розгляду та продовжити розгляд справи
з її урахуванням.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав в
повному обсязі (з урахуванням заяви
позивача про збільшення позовних вимог
вх.№ 25582 від 24.07.2014 р.).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 111-10 ГПК
України, відповідно до яких розгляд
справи за відсутності будь-якої із
сторін, не повідомленої належним чином
про час і місце засідання суду, є
безумовною підставою для скасування
рішення місцевого суду, судом
встановлено, що всі учасники судового
процесу є належним чином повідомленими
про дату, час та місце розгляду даної
справи.

Так, відповідно до п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

Так, ухвала суду про порушення
провадження у справі направлялась всім
учасникам судового процесу, що
підтверджується штампом канцелярії на
зворотній стороні відповідних
документів. Протокол судового
засідання також відображає явку у
судове засідання всіх учасників
судового процесу.

Окрім того, про обізнаність учасників
судового процесу про розгляд даної
справи свідчить також наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
17).

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК
та статтею 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Якщо подані
сторонами та іншими учасниками
судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК України), притому не лише
від учасників судового процесу, а й від
інших підприємств, установ,
організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні
умови всім учасникам судового процесу
для виконання ними вказаного обов'язку
по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Так, наявна в матеріалах справи ухвала
суду про порушення провадження у
справі свідчить, що судом було створено
всім учасникам судового процесу
належні умови для доведення останніми
своїх правових позицій, надання ними
доказів, які, на їх думку, є достатніми
для обґрунтування своїх вимог та
заперечень. Окрім того, судом було
вжито всіх заходів, в межах визначених
чинним законодавством повноважень,
щодо всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи, витребувано в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 28 липня 2014 року
учасники судового процесу не виявили
наміру подати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх вимог та заперечень, а матеріали
справи свідчать про достатність
наявних в ній доказів для вставлення в
повному обсязі фактичних обставин
справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

03 лютого 2014 року між позивачем (як
покупцем) та відповідачем (як
продавцем) було укладено контракт № А-4
(далі - "контракт").

Відповідно до п. 1.1 контракту продавець
продає, а покупець купує товар згідно
специфікаціям, які є невід'ємною
частиною даного контракту.

Специфікацією № 1 від 03.02.2014 р. (а.с. 12)
сторони визначили, що товаром в
розумінні п. 1.1 контракту є один
автомобіль Aston Martin, 2013 вартістю 150000,00
доларів США.

Згідно п. 4.3 контракту валютою платежу
по даному контракту є американський
долар (840).

Покупець здійснює попередню оплату в
розмірі 100% на підставі погодженої
специфікації (п. 5.1 контракту).

Наявні в матеріалах справи платіжні
доручення (а.с. 15, 16) свідчать, що позивач
10.02.2014 р. платіжним дорученням №009 від
10.02.2014 р. на суму 75000,00 доларів США та
12.03.2014 р. платіжним дорученням № 010 від
11.03.2014 р. на суму 16886,85 доларів США
здійснив попередню оплату по контракту
в загальному розмірі 91886,85 доларів США.

Додатковою угодою №2 від 10 березня 2014
року до контракту (а.с. 14) сторони
погодили, що у зв'язку з неможливістю
поставки товару по даному контракту,
сторони погодили здійснити повернення
раніше сплаченої передплати в сумі
91886,85 доларів США в строк до 25.04.2014 р.

Позивач стверджує, що відповідач суму
попередньої оплати в розмірі 91886,85
доларів США не повернув, що і зумовило
звернення за даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема, на підставі договорів та інших
правочинів.

Зі змісту положень ст. 627 ЦК України
вбачається, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

З огляду на наведені положення чинного
законодавства та встановлені судом
обставини справи між позивачем та
відповідачем на підставі контракту
виникли взаємні зобов'язання.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

На виконання своїх обов'язків за
контрактом позивач здійснив попередню
оплату на загальну суму 91886,85 доларів
США (платіжні доручення а.с. 16, 17).

Втім, відповідач своїх зобов'язань за
контрактом з поставки товару не
виконав.

Вказані обставини не заперечуються
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін.

Наявна в матеріалах справи додаткова
угода №2 від 10 березня 2014 року до
контракту (а.с. 14) свідчить про
припинення взаємних зобов'язань
позивача та відповідача за контрактом.

Сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом (ч. 4
ст. 653 ЦК України).

Вказаною додатковою угодою №2 від 10
березня 2014 року до контракту сторони
погодили, що відповідач мав повернути
позивачу суму попередньої оплати в
розмірі 91886,85 доларів США в строк до
25.04.2014 р.

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем не надані докази
повернення попередньої оплати в
розмірі 91886,85 доларів США.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання з
повернення попередньої оплати, а від
так вважає законними та обґрунтованими
позовні вимоги про стягнення з
відповідача суми попередньої оплати в
розмірі 91886,85 доларів США.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір" у разі якщо розмір
позовних вимог збільшено або
пред'явлено нові позовні вимоги,
недоплачену суму судового збору
необхідно сплатити до звернення до
суду з відповідною заявою.

Як зазначалося вище, позивач збільшив
розмір позовних вимог (з 8000,85 доларів
США до 91886,85 доларів США).

Таким чином, позивач мав доплатити суму
судового збору на суму збільшених
позовних вимог - 83886,00 доларів США.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
судовий збір" за подання позовів, ціна
яких визначається в іноземній валюті,
судовий збір сплачується у гривнях з
урахуванням офіційного курсу гривні до
іноземної валюти, встановленого
Національним банком України на день
сплати.

Станом на день подання заяви про
збільшення розміру позовних вимог
(24.07.2014 р.) курс долару США по відношенню
до гривні відповідно до даних
Національного Банку України становив
11,68 гривень за 1 долар США.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" у 2014
році мінімальну заробітну плату
визначено у місячному розмірі в сумі 1218
гривень.

Таким чином, за подання заяви про
збільшення розміру позовних вимог на
83886,00 доларів США позивач мав доплатити
судовий збір в розмірі 19595,77 гривень.

Втім після прийняття заяви про
збільшення розміру позовних вимог,
судом виявлено факт несплати позивачем
судового збору на збільшену суму
коштів, заявлених до стягнення з
відповідача.

З приводу викладених обставин Пленум
Вищого господарського суду України в
своїй Постанові від 26 грудня 2011 року N 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснив, що у
випадку виявлення судом несплати
позивачем судового збору при поданні
позовної заяви, не сплачені у
встановленому порядку та розмірі суми
судового збору можливо стягнути за
результатами розгляду справи.

З огляду на наведене, витрати по сплаті
судового збору на суму збільшених
позовних вимог мають бути стягнуті з
відповідача на користь держави в
розмірі 19595,77 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Враховуючи задоволення позовних вимог
в повному обсязі, витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.,
сплачених позивачем при подання
позовної заяви, покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до
Закону України "Про судовий збір", ст. 175
ГК України, ст.ст. 6, 11, 509, 604, 610, 627, 653 ЦК
України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 33,
43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з POLYORKLAND ALLIANCE LTD (ID № HE 293388, reg.
address: 1st Apriliou № 47, Demetriou Building 2, 1st Floor, Office
12, Limassol, 3117, Cyprus) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Динеро-Капітал" (61003, м. Харків, пров.
Університетський, 1, )
суму заборгованості по поверненню
отриманої за контрактом № А-4 від 03.02.2014
року суми попередньої оплати в розмірі
91 886,85 доларів США, судовий збір в
розмірі 1827,00 грн.

Стягнути з POLYORKLAND ALLIANCE LTD (ID № HE 293388, reg.
address: 1st Apriliou № 47, Demetriou Building 2, 1st Floor, Office
12, Limassol, 3117, Cyprus) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) - 19595,77
гривень судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 30.07.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1727/12