ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014
Справа №917/864/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", б-р Т. Шевченка,
18, м. Київ, 01001 в особі Полтавської філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", вул. Жовтнева, 33, м.
Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 39600

про стягнення грошових коштів.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: Кайдалова О.В., дов. №1076
від 11.12.2013,

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості за
договором оренди №159-23 від 01.06.2011 в
розмірі 23 308,96 грн., з яких: 22 192,56 грн. -
основний борг, 519,74 грн. - інфляційні
нарахування, 145,73 грн. - 3%річних, 450,93 грн.
- пеня.

Позивач через канцелярію суду надав
заяви про збільшення позовних вимог
(вх. №9467 від 21.07.2014) та про зменшення
позовних вимог (вх. №9576 від 22.07.2014).

В судовому засіданні представник
позивача відкликала подану заяву про
збільшення позовних вимог, заяву про
зменшення розміру вимог просить суд
розглянути та задовольнити.

В поданій заяві позивач просить суд
стягнути на його користь з відповідача
22 192,56 грн. основного боргу, 190,36 грн. 3%
річних та 449,35 грн. пені.

Як зазначено у постанові Пленуму ВГСУ
від 26 грудня 2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір.

З урахуванням поданої заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
судом розглядаються вимоги про
стягнення 22 192,56 грн. - основний борг, 190,36
грн. - 3% річних, 449,35 грн. - пеня.

Відповідач письмових заперечень проти
позову не подав, в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні суду, про час і
місце його проведення. Ухвали суду, які
направлялись повернулась відповідачу,
повернулись до суду без вручення
адресату за закінченням терміну
зберігання.

Згідно статті 69 ГПК України спір має
бути вирішено протягом двох місяців з
дня надходження позовної заяви. В
даному випадку цей строк закінчився, а
тому суд не може більше відкладати
розгляд справи.

Судом враховано рекомендації,
викладені у п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до яких у
разі, якщо ухвалу було надіслано за
належною адресою і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію,
що у випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи
не дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено. За таких обставин, суд не
вбачає за необхідне відкладати розгляд
справи та відповідно до статті 75 ГПК
України здійснює її розгляд за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив:

01.06.2011 між Відкритим акціонерним
товариством "Укртелеком" в особі
Полтавської філії ВАТ "Укртелеком"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Укртелеком"
(надалі - Позивач, Орендодавець)) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(надалі - Відповідач, Орендар) було
укладено Договір №159-23 оренди
нерухомого майна (надалі - Договір).

При цьому сторони узгодили наступне:

- Орендодавець передає, а Орендар бере у
строкове платне користування
нежитлове приміщення, розташоване в
АДРЕСА_2, загальною площею 47,62 м2 для
розміщення ательє з пошиву одягу (п. 1.1
Договору);

- передача Орендареві майна в
користування здійснюється одночасно з
підписанням повноважними
представниками сторін акту
приймання-передачі майна (додаток 1),
вказаного в п.1.1 цього Договору (ч. 1 п. 2.1
Договору);

- орендна плата встановлюється
Орендодавцем за домовленістю сторін
(за договірною ціною) на підставі
внутрішніх нормативних актів і згідно
з додатком 3 до цього договору
становить: за перший (базовий) місяць
оренди Майна становить 41 (Сорок одна)
грн. 53 коп. з ПДВ за 1 м2 орендованої
площі. Всього розмір орендної плати за
перший місяць з урахуванням індексу
інфляції, відшкодування витрат на
утримання майна та відшкодування
витрат на проведення експертної оцінки
становить 2563 (Дві тисячі п'ятсот
шістдесят три) грн. 97 коп. з ПДВ за 47,62 м2
(п. 3.1., пп 3.1.1. Договору);

- розмір орендної плати може бути
переглянуто у випадках, передбачених
цим Договором, а також у разі: зміни
нормативно-правових актів; зміни актів,
що належать до внутріорганізайної
діяльності та виключної компетенції
товариства; зміна або запровадження
нових цін, тарифів і коефіцієнтів тощо;
введення інших обов'язкових зборів і
платежів; зміни методики розрахунку
орендної плати (п. 3.2 Договору);

- додатково до орендної плати Орендар
оплачує витрати на утримання майна та
вносить плату окремо в строк,
зазначений у п. 3.6 Договору, згідно з
рахунками Орендодавця, пропорційно
орендованій площі. Орендар відшкодовує
витрати на електроенергію у порядку,
визначеному правилами користування
електричною енергією, та на підставі
окремого розрахунку Орендодавця в
термін, зазначений у п. 3.6 Договору (п. 3.3
та п. 3.4 Договору);

- орендна плата перераховується
орендарем в безготівковому порядку на
поточний банківський рахунок
Орендодавця не пізніше 27 числа місяця,
наступного за розрахунковим, згідно з
рахунками, які виставляються
Орендодавцем не пізніше 17 числа місяця,
наступного за розрахунковим та
надаються Орендарю разом з актом про
надані послуги та податковою накладною
(п. 3.6 Договору);

- Орендар зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати орендну
плату за надані послуги оренди та інші
платежі, передбачені цим Договором 9п.
6.1.3 Договору;

- у разі наявності заборгованості по
орендній платі, платі за комунальні
послуги та іншим витратам за Договором
за попередній місяць станом на 27 число
поточного місяця, Орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня,
починаючи з 28 числа поточного місяця до
дати погашення заборгованості (п. 8.2
Договору).

06.09.2013 року між Сторонами була
підписана додаткова угода №295-23, якою
вносились зміни щодо розміру орендної
плати в договір №159-23 від 01.06.2011 року, а
саме: за 47,62 м2 встановлювалась орендна
плата в розмірі 3053,87 грн. Умови вказаної
додаткової угоди були застосовані у
відносинах між Сторонами з 01.10.2013 року.

Відповідно до акту від 01.06.2011 приймання
- передачі майна Позивач передав, а
Відповідач прийняв в строкове платне
користування нежитлове приміщення,
розташоване в АДРЕСА_2, загальною
площею 47,62 м2 для розміщення ательє з
пошиву одягу (копія наявна у матеріалах
справи, а.с. 15). Зазначений акт
підписаний представниками Сторін та
засвідчений їх печатками.

Позивач зазначає, незважаючи на умови
вказаного Договору, з 28.08.2013 року по
22.04.2014 року Відповідач вносив орендну
плату не в повному обсязі, в зв'язку з
чим виникла заборгованість в розмірі 22
192,56 грн., яка, станом на час розгляду
справи не погашена.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
оренди.

У відповідності до статті 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності, до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільного Кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до п. 3 статті 285
Господарського кодексу України
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, одностороння відмова від
договору оренди в силу п. 1 статті 291
Господарського кодексу України не
допускається. Зазначене також
кореспондується з п. 1 статті 762
Цивільного кодексу України визначено,
де встановлено, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України та статті 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Таким чином, вимоги Позивача про
стягнення заборгованості у сумі 22 192,56
грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Згідно з ч. 1
статті 548 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно до статей 546, 549
Цивільного кодексу України та статті 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
статті 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Посилаючись на пункт 8.2. Договору
Позивач правомірно нарахував
Відповідачу 449,35 грн. пені за період з
28.08.2013 по 23.02.2014.

Відповідно п. 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Посилаючись на положення статті 625 ЦК
України Позивач правомірно нарахував
Відповідачу 190,36 грн. 3% річних за період
з 28.08.2013 по 30.04.2014.

Відповідно до статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на судовий захист, обставин, на
які посилається Позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог не
спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та задовольняє їх в повному
обсязі.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І
Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39600, ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" (б-р Т. Шевченка,
18, м. Київ, 01001, код 21560766) в особі
Полтавської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
(вул. Жовтнева, 33, м. Полтава, 36000, код
01186975, р/р 1 в ПОД ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль", МФО 380805) 22 192,56 грн.
основного боргу, 190,36 грн. 3% річних, 449,35
грн. пені та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 24.07.2014.

Суддя
Плотницька Н.Б.

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційною
інстанцією.