ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.Справа № 916/1255/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.,

суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.

(Склад колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду
сформовано згідно із розпорядженням
голови суду №1445 від 04.07.2014р.)

при секретарі судового засідання:
Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача: Чекальська В.П.
довіреність № 3814-4 від 10.12.13р.

від відповідача: Янковський Р.Я.
довіреність № б/н від 15.05.14р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії
"Інфоксводоканал"

на рішення господарського суду
Одеської області від 17.06.2014р.

по справі № 916/1255/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії
"Інфоксводоканал"

до Відкритого акціонерного товариства
"Нафтовик"

про стягнення 3669,43 грн.

В С Т А Н О В И
В :

01.04.14 р. ТОВ "ІНФОКС" в особі філії
"Інфоксводоканал" (далі по тексту ТОВ
«Інфокс» звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до ВАТ "Нафтовик" про стягнення з
відповідача заборгованості за послуги
водовідведення, а саме скид зливових
стоків у сумі 3 669,43 грн. у період з 01.04.10
р. по 01.10.12 р. та витрати зі сплати
судового збору у сумі 1 827 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 17.06.14 р. (суддя Щавинська
Ю.М.) р. у позові ТОВ «Інфокс»
відмовлено, з огляду на те, що позовні
вимоги не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, а саме позивач
визначив обсяг зливових стоків
методом, який не передбачений п.5.29
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України",
затверджених наказом
Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190
(дали по тексту Правила №190). При цьому
суд 1 інстанції не обґрунтував
відповідними доказами чому метод
визначення позивачем обсягу зливових
стоків не відповідає Методам,
встановленим п.5.29 Правил №190.

Крім того, суд 1 інстанції відмовляючи у
позові зазначив на те, що позивач при
визначенні обсягу зливових стоків за
формулою ДСТУ 3013-95 застосував
середньомісячний шар опадів замість
середньорічного, а відповідно із цим
розрахунок суми позову є
необґрунтованим.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, ТОВ «Інфокс»
через господарський суд Одеської
області звернулося до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 17.06.14 р., оскільки
зазначене рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та неповним
з'ясуванням обставин, що мають істотне
значення для розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ
«Інфокс» посилається на те, що воно
правильно визначило обсяг зливових
стоків, оскільки при розрахунку
застосовано облік цих зливових стоків,
який відповідає підпункту 5 пункту 5.29
Правил №190, тобто на підставі замірів
кількості стічних вод, до яких також
відносяться зливові стоки, що
надходять до мереж водовідведення.
Вказані заміри здійснює
Гідрометеорологічний центр Чорного та
Азовського морів, і ці заміри ТОВ
«Інфокс» використовує при розрахунку
обсягів зливових стоків. Таким чином,
скаржник вважає, що він правомірно
застосував при розрахунку обсягу
зливових стоків метод №5, встановлений
п.5.29 Правил №190. При цьому облік стічних
вод при загальносплавній системі
водовідведення визначається
відповідно площі території, що займає
споживач, за нормами ДСТУ 3013-95 та даними
гідрометслужби. При подачі позову і
розрахунку обсягів зливових стоків
дійсно використовувалися
середньомісячні шари опадів, які
визначалися за даними
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів.

Відповідач у запереченнях на
апеляційну скаргу просив залишити її
без задоволення, а оскаржене рішення
суду 1 інстанції без змін, вважаючи його
обґрунтованим та таким, що відповідає
вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність юридичної
оцінки судом першої інстанції
встановлених фактичних обставин
справи і застосування норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія приходить до
наступного.

01.11.2000р. між Комунальним підприємством
"Одесводоканал" (правонаступником
якого є ТОВ "Інфокс") (Водоканал) та
Державним підприємством "Нафтовик"
(правонаступником якого є ВАТ
"Нафтовик") (Абонент) укладено договір №
5697/3 на послуги водопостачання та
водовідведення (а.с.20), відповідно до
умов якого Водоканал надає послуги з
подачі питної води на об'єкти Абонента,
а також по прийманню стічних вод, які
скидаються Абонентом у систему
комунальної каналізації згідно
дислокації об'єктів.

Додатковою угодою від 15.03.2010р.
(а.с.22-24) договір №5697/3 від 01.11.2000р.
викладено у новій редакції.

Згідно п. 1.2. договору (в редакції
додаткової угоди) Виробник надає
послуги по подачі питної води на
об'єкти Споживачу, а також по прийому
стоків холодного та гарячого
водопостачання, що скидаються
Споживачем у систему комунальної
каналізації.

Відповідно до п.1.3. договору Споживач
своєчасно сплачує надані йому послуги
водопостачання та водовідведення,
забезпечує належну експлуатацію своїх
водоканалізаційних мереж, споруд,
приладів та обладнання на них згідно з
правилами, наведеними у п.2.1. договору,
та діючим законодавством.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що
сторони зобов'язались керуватися
законом України "Про питну воду та
питне водопостачання", "Правилами
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України",
затверджених наказом
Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190,
"Правилами технічної експлуатації
систем водопостачання та
водовідведення", затверджених наказом
Держжиткомгоспу України від 05.07.1995р.
№30, "Правилами приймання стічних вод
підприємств, установ та організацій в
систему каналізації м. Одеси",
затвердженими рішенням виконкому
Одеської міської ради від 14.06.2007р. за №
632, технічними умовами, існуючими
держстандартами, Законом України "Про
житлово-комунальні послуги" та іншими
нормативними актами, прийнятими у
встановленому законом порядку.

При цьому, згідно з п.3.7 договору (в
редакції додаткової угоди до договору
від 15.03.2010р.) об'єми стоків, що
відводяться від "Абонента", приймаються
рівними об'ємам витраченої води або
визначаються по показникам приладів
обліку стоків у відповідності з п.3.14, 5.29
"Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України".

Обсяг, скинутих Абонентом зливових
стоків, визначається розрахунковим
шляхом згідно з п. 4.10 "Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України" та ДСТУ 3013-95.

У відповідності з п.3.2. договору, оплата
послуг водопостачання та
водовідведення проводиться щомісячно
до 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Виробника.

Пунктом 2.4.15. договору встановлено
обов'язок ВАТ "Нафтовик" щодо
своєчасної та в повному обсязі оплати
послуг водопостачання та
водовідведення, скидання
ненормативно-очищених стоків, та інших
платежів, передбачених "Правилами
водокористування", "Правилами
приймання стічних вод" та умовами
договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
саме у зв'язку з наявністю
заборгованості за скид стічних вод
позивач, посилаючись на п.4.10. "Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України",
затверджених наказом
Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190,
звернувся до суду із відповідним
позовом.

Статтею 6 Закону України "Про питну воду
та питне водопостачання" визначено, що
державна політика у сфері питної води
та питного водопостачання будується на
принципах державного управління і
регулювання відносин у сфері питної
води та питного водопостачання,
додержання єдиних правил, норм і
стандартів усіма суб'єктами відносин у
сфері питної води та питного
водопостачання.

Згідно зі статтею 19 Закону укладення
договору між підприємством
водопостачання та споживачем на
надання послуг з водопостачання є
обов'язковим. Порядок надання
споживачам послуг з питного
водопостачання встановлюється
центральним органом виконавчої влади з
питань житлово-комунального
господарства.

Наказом Міністерства
житлово-комунального господарства
України від 27 червня 2008 року № 190
затверджено Правила користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України (Правила № 190), які визначають
порядок користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
населених пунктів України.

Відповідно до пункту 5.1 Правил № 190
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України облік
відпущеної питної води та прийнятих
стоків здійснюється виробником і
споживачами засобами вимірювальної
техніки, які занесені до Державного
реєстру або пройшли державну
метрологічну атестацію.

Згідно з пунктом 3.14 Правил № 190 у разі
відсутності у споживача засобів обліку
на каналізаційних випусках, кількість
стічних вод визначається за кількістю
води, що надходить з мереж центрального
водопостачання та з інших джерел.

Пунктом 5.29 Правил № 190 встановлено, що у
разі відсутності засобів обліку
стічних вод їх облік здійснюється
такими методами:

1) за допомогою засобів обліку на
водозаборах;

2) за паспортною продуктивністю насосів
на водозаборах;

3) за паспортним дебітом усіх
свердловин та проектною потужністю
поверхневого водозабору;

4) на підставі витрат води на
технологічні потреби;

5) на підставі замірів кількості
стічних вод, що надходять до мереж

водовідведення.

Метод визначення кількості стічних вод
встановлюється виробниками.

Якщо кількість стічних вод
визначається одним із методів,
зазначених у цьому пункті Правил, що
зафіксовано договором або
двостороннім актом між виробником та
споживачем на обумовлений термін, то
споживач протягом цього терміну може
не надавати виробнику таких даних.

Вказана норма Правил № 190 містить
вичерпний перелік способів визначення
кількості стічних вод, який
розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із наявних матеріалів
справи, позивачем визначено кількість
стічних вод, а саме зливових стоків із
застосуванням підпункту 5 п.5.29 Правил
№190 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.1 Правил
водокористування, облік відпущеної
води та прийнятих стоків здійснюється
виробником і споживачем засобами
вимірювальної техніки, які занесені до
Державного реєстру або пройшли
державну метрологічну атестацію.

Згідно з пунктом 3.14 Правил
водокористування встановлено, що у
разі відсутності засобів обліку
стічних вод визначається за кількістю
води, що надходить з мереж центрального
водопостачання та з інших мереж, у
даному випадку це випадіння
атмосферних опадів у вигляді дощу та
снігу, які неорганізовано потрапляють
в мережі водовідведення споживачів або
через дощозбірники і колодязі на
мережах водовідведення, які
розташовані на території споживачів, у
мережі водовідведення виробника, як
при загальносплавній, так і при
роздільній системі водовідведення.

При загальносплавній системі
водовідведення визначається -
відповідно площі території, що займає
споживач, за нормами ДСТУ 3013-95 та даними
гідрометслужби.

Пунктом 5.29 Правил №130 встановлено ряд
методів, які можуть бути застосовані у
разі відсутності засобів обліку.
Враховуючи відсутність таких
спеціальних вимірювальних засобів і
дозвільної документації, Водоканалом
(позивачем) застосовано метод під №5 -
на підставі замірів кількості стічних
вод, що надходять до мереж
водовідведення.

Відповідні дані, стосовно замірів
кількості стічних вод (зливових стоків)
надаються Гідрометеорологічним
центром Чорного та Азовського морів,
які наділені повноваженнями,
атестованими приладами і засобами
гідрометеорологічних вимірів.

Саме із застосуванням замірів
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів щодо
середньомісячних опадів позивачем
було розраховано обсяг зливових стоків
у спірний період.

Таким чином, судова колегія вважає,
що місцевий господарський суд дійшов
помилкового висновку про
невідповідність розрахунку позивача
положенням п.5.29 Правил №130.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, а саме з розрахунку позивача
(а.с.9-12), заявлена до стягнення сума
боргу була розрахована ТОВ "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал" за
формулою Wд = 10 х Нд х ? F х ц , де Wд - об'єм
зливових стоків, 10- коефіцієнт
переведення опадів в м 3 у стоки, Нд -
середньомісячний шар опадів, F - площа
басейну водозбору, ц - 0,6 коефіцієнт
стоку для водонепроникних поверхонь,
тоді як при розрахунку за формулою, що
міститься в ДСТУ 3013-95 "Правила контролю
за відведенням дощових і снігових
стічних вод з територій міст і
промислових підприємств", необхідно
враховувати середньорічний шар опадів.

При цьому, на відміну від
розрахункової формули діючих раніше
"Правил користування системами
комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах
України", затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994
№65, що втратили свою чинність з 07.07.2008р.,
розрахунковий обсяг випадаючих опадів
вже не залежить від конкретного
розрахункового року, а є статистичною
величиною, що визначається за
результатами багаторічних
метеорологічних спостережень, а також
за результатами обстеження умов
скидання додаткових обсягів стічних
вод конкретним підприємством.

Крім того, наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 27.03.2012р. №131 п. 4.10. "Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України" викладено у
новій редакції, згідно якої
середньорічний об'єм стічних вод, що
утворюється внаслідок випадання
атмосферних опадів, сніготанення та
здійснення поливально-мийних робіт під
час прибирання територій (далі -
поверхневі стічні води), О Р, і
неорганізовано потрапляє в мережі
водовідведення споживачів або через
дощозбірники і колодязі на мережах
водовідведення, які розташовані на
території споживачів, у мережі
водовідведення виробника, як при
загальносплавній, так і при роздільній
системі водовідведення,

визначається за формулою Ор = Од + Ос +
Опм, де Ор - середньорічний об'єм
поверхневих стічних вод, м 3/рік; Од -
середньорічний об'єм дощових вод, м
3/рік; Ос - середньорічний об'єм снігових
вод, м 3/рік; Опм - середньорічний об'єм
поливально-мийних вод, м 3/рік.

Враховуючи вищевикладене, суд 1
інстанції дійшов висновку про
недотримання позивачем обов'язку
надання обґрунтованого розрахунку
суми позову, однак при цьому суд 1
інстанції неналежним чином дослідив
наданий відповідачем розрахунок, який
відповідає як вимогам п.4.10 Правил №190
чинному до 27.03.12 р, так і після 27.03.12 р.,
оскільки формула застосована
позивачем із ДСТУ 3013-95 з врахуванням
того, що відповідач визначав лише
середньорічний обсяг дощових вод,
фактично відповідає формулам,
зазначеним у пунктах 4.10, 4.11 Правил №190 в
редакції від 27.03.12 р.

Так, позивач при розрахунку
середньорічного об'єму поверхневих
стічних вод фактично використав
формулу Ор = Од + Ос + Опм без врахування
показників Ос- середньорічний об'єм
снігових вод, Опм- середньорічний об'єм
поливально-мийних вод, м 3/рік, що тягне
за собою зменшення загальної суми
середньорічного об'єму поверхневих
стічних вод і не може порушувати права
відповідача.

Таким чином, середньорічний об'єм
поверхневих стічних вод за розрахунком
позивача дорівнює лише
середньорічному об'єму дощових вод, м
3/рік, який згідно із пунктами 4.11, 4.12
Правил №190 із змінами визначається
окремо за теплий і холодний періоди.
Однак позивачем визначався
середньорічний об'єм дощових вод, м
3/рік лише за теплий період, що також не
порушує прав відповідача.

Згідно із п.4.11 Правил №130 із змінами
середньорічний об'єм дощових вод, м
3/рік визначається за формулою:

О Д = 10 hД кД FД, (2)

де h Д - кількість опадів за теплий
період року, мм, визначається за
метеорологічними даними;

к Д - загальний коефіцієнт стоку
дощових вод, що враховує кількість
дощових вод (шар або об'єм), що надходить
у мережі водовідведення за певний
період часу (доба, місяць, сезон, рік),
від усієї суми атмосферних опадів, що
випали за цей період;

F Д - загальна площа стоку дощових вод,
га.

Як вбачається з розрахунку позивача
при визначенні середньорічного об'єму
дощових вод, м 3/рік останній використав
формулу з ДСТУ 3013-95, як це передбачено
умовами договору і ця формула не
суперечить вищенаведеній формулі в
п.4.11 Правил №190 із змінами.

Так, позивачем застосовано при
розрахунку середньорічного об'єму
дощових вод, м 3/рік формулу:

WД= 10 НД ?F , де показники цієї
формули повністю відповідають формулі
ОД = 10 hД КД FД, а саме :

НД (hД) - шар опадів, мм (по даним
Гідрометццентру);

?F (FД ) - площа басейну водозбору, га;

(КД ) - коефіцієнт стоку для
водонепроникних поверхонь.

З огляду на вищенаведене судова
колегія дійшла висновку що розрахунок
позивача є обґрунтованим та відповідає
умовам договору та вимогам чинного
законодавства, а відповідно із цим його
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи скаржника про те, що на
території його підприємства відсутні
зливові стоки, оскільки це суперечить
умовам договору від 01.11.2000 р. про
водопостачання та водовідведення і
додатковій угоди до нього від 15.03.2010 р.,
а також його листу від 03.12.02 р. (а.с.26), в
якому він повідомляє позивача про
площу забудови, площу удосконаленого
покриття на його підприємстві та про
наявність загальносплавної
каналізації, тобто дані, необхідні для
розрахунку зливових стоків.

Щодо посилань відповідача на акт від
07.11.2012 р. про відсутність зливових
стоків, то судова колегія вважає, що суд
1 інстанції правомірно не прийняв його
до уваги, оскільки він складений поза
межами спірного періоду. При цьому
судом 1 інстанції правомірно відхилено
клопотання відповідача про
призначення судової експертизи на
предмет встановлення наявності або
відсутності зливових стоків на його
підприємстві, оскільки вказаною
експертизою може бути встановлено факт
наявності або відсутності зливових
стоків лише на момент проведення
експертизи, а не за спірний період. З
цих же підстав вказане клопотання
залишено без задоволення і апеляційним
судом.

Не заслуговують на увагу й доводи
відповідача щодо застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності, оскільки у п.4.5 Договору
сторонами встановлено загальну
позовну давність по вимогам, пов'язаним
з невиконанням умов даного договору,
строком у 5 років.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна
скарга ТОВ «Інфокс» підлягає
задоволенню, рішення господарського
суду Одеської області від 17.06.14 р. -
скасуванню, позов - задоволенню.

Згідно із ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105
ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н
О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал"
задовольнити, рішення господарського
суду Одеської області від 17.06.14 р.
скасувати, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал"
задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Нафтовик" (65062, м. Одеса, вул.
Академіка Курчатова, 16 А, р/р 8956,
ПАТ «Промінвестбанк», МФО 328136, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м.
Одеса, вул. Басейна, 5, р/р 7301 в АБ
«Південний», МФО 328209, )
заборгованість у сумі 3669 грн. 43 грн.,
витрати по сплаті судового збору за
подачу позовної заяви у сумі 1827,0 грн.,
за подачу апеляційної скарги у сумі 913,5
грн.

Видачу наказів із зазначенням
повних реквізитів сторін доручити
господарському суду Одеської області.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови
складено 30.07.2014 р.

Головуючий суддя
Петров М.С.

Суддя
Разюк Г.П.

Суддя
Колоколов С.І.