ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" липня 2014 р.
Справа № 918/793/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Войтюка В.Р. розглянувши
матеріали справи за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Орлан-Транс-Груп" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
в сумі 66 595 грн. 50 коп.

В засіданні приймали участь
представники:

позивача : Даценко О.І. дов. від 05.06.14 р.

відповідача : ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_3
(договір про надання правової допомоги
від 12.06.14 р.)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"
звернулось до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 66 595
грн. 50 коп. в рахунок компенсації
вартості нестачі вантажу під час
здійснення перевезення автомобільним
транспортом держ.номер НОМЕР_3 з
причепом НОМЕР_2 по ттн 6-16 жовтня
2013 року.

Посилається, що виконання умов
разового договору-заявки RS-3262-13 на
транспортно-експедиційні послуги від
3.10.2013 року Відповідач зобов'язувався та
надав послуги по перевезенню вантажів
14-16 жовтня 2013 року авто НОМЕР_3 з
причепом НОМЕР_2 по ТТН 690058985. Під час
виконання вищевказаної заявки, під час
розвантаження Ваннтажоодержувачем
було виявлено нестачу частини вантажу
(сигарети). Факт нестачі (викрадення)
підтверджується актом приймання
вантажу від 16 жовтня 2013 року
підписаного водієм Відповідача та
представником вантажоодержувача.
Відповідно доданих
товарно-транспортної накладної та
довідки виданої власником вантажу ПАТ
АТ Тютюнова компанія «В.А.Т. Прилуки»,
загальна вартість втраченого вантажу,
що перевозився авто НОМЕР_3 з причепом
НОМЕР_2 по ТТН 690058985 від 14.10.2013 року
складає 178 610,78 гривень.

Власник вантажу ПАТ АТ Тютюнова
компанія «В.А.Т. Прилуки» застрахував
вантаж, що перевозився авто НОМЕР_3 з
причепом НОМЕР_2 по ТТН 690058985 у
страховій компанії «ПЗУ Україна».
Відповідно до страхового акту №76410-13/024
від 06 лютого 2014 року, страхова компанія
«ПЗУ Україна» здійснила виплату на
користь ПАТ А/Т Тютюнова компанія в
розмірі 112 015 грн. 28 коп., що
підтверджується банківською випискою
від 10 лютого 2014 року ПАТ «Сітібанк». ПАТ
А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. Прилуки»
на підставі договору №17/08 від 17 серпня
2012 року укладеного із Позивачем,
звернулася із вимогою від 14 лютого 2014
року вих.. №14/14КО до Позивача щодо
компенсації розміру франшизи, який
складає 66 595,50 гривень.

У свою чергу, ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
звернувся із відповідною претензією до
Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 з
вимогою сплатити розмір франшизи, який
складає 66 595,50 гривень і пояснює, що це
є збитки.

Позивач звертає увагу, що відповідачем
надавалися транспортно-експедиторські
послуги за договором заявкою, що власне
підтверджується Актом «ХН-0000260 від
16.10.2013 року, підписаного Відповідачем.

Крім того, для врегулювання погашення
заборгованості ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
перед своїм замовником ПАТ А/Т Тютюнова
компанія «В.А.Т. Прилуки» між сторонами
був укладений договір про погашення
заборгованості від 20 травня 2014 року,
яким передбачено порядок погашення ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» нанесеної шкоди в
розмірі 66 595,50 гривень. Згідно умов
даного договору, ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
вже сплатив кошти, що підтверджується
банківськими виписками від 29 травня та
27 червня 2014 року.

Відповідач позов заперечив. Пояснив, що
позивачем не надано доказів повного
погашення заборгованості перед
вантажовідправником (66595,50 грн).

Окрім того, як вбачається зі змісту
акту №«ХН-0000260 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 16.10.2013 року авто
послуги виконувалися відповідно до
договору №86-е від 01.10.2013 року, а не
разового договору-заявки KS-3262-13 від
13.10.2013 року на який посилається ТОВ
«Орлан-Транс-Груп», як на підставу
своїх позовних вимог.

Транспортно-експедиційні послуги
відповідно до договору заявки KS-3262-13
від 13.10.2013 року позивачу не надавалися,
позивачем не приймалися та не
оплачувалися.

Як вбачається зі змісту TTH 690058985
експедитором ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
було надано послуги по перевезенню
вантажу належного вантажовідправнику
ПРАТ А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.
Прилуки», вантажоотримувачу
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
«Мегаполіс України» автомобільним
транспортом держ.номер ВК 4174 ВН з
причепом ВК 0212 ХТ.

Товарно-транспортних накладних, які б
свідчили про передачу
(замовником-вантажовідправником) ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» ФОП ОСОБА_1
(експедитору-перевізнику) вантажу,
позивачем не надано.

Відповідно до TTH 690058985 від 14.10.2013 року
перевізником товару виступає
експедитор ТОВ «Орлан-Транс-Груп», а не
ФОП ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення представників
сторін, давши оцінку доказів, суд
прийшов до висновку, що у позові слід
відмовити з огляду на таке.

ТОВ "Орлан-Транс-Груп" та фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 уклали 03 жовтня 2013
року разовий договів-заявку RS-3262-13 на
транспортно-експедиційні послуги від
3.10.2013 року Відповідач фізична особа
підприємець ОСОБА_1 надала послуги по
перевезенню вантажів 14-16 жовтня 2013 року
авто НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_2 по ТТН
690058985 Товариству з обмеженою
відповідальністю «Орлан Транс Груп».
Указаний вантаж ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
отримало від А/Т Тютюнова компанія
«В.А.Т. Прилуки» на підставі договору
транспортного експедирування від 17
серпня 2012 року № 17/08. Під час
розвантаження Вантажоодержувачем
виявлено нестачу частини вантажу
(сигарет). Факт нестачі (викрадення)
підтверджується актом приймання
вантажу від 16 жовтня 2013 року
підписаного водієм Відповідача та
представником вантажоодержувача.
Відповідно до товарно-транспортної
накладної та довідки виданої власником
вантажу ПАТ А/Т Тютюнова компанія
«В.А.Т. Прилуки», загальна вартість
втраченого вантажу, що перевозився
складає 178610,78 гривень. Представником
Відповідача подане відповідне
звернення до правоохоронних органів.

Власник вантажу ПАТ АТ Тютюнова
компанія «В.А.Т. Прилуки» застрахував
вантаж, що перевозився авто НОМЕР_3 з
причепом НОМЕР_2 по ТТН 690058985 у
страховій компанії «ПЗУ Україна».
Відповідно до страхового акту №76410-13/024
від 06 лютого 2014 року, страхова компанія
«ПЗУ Україна» здійснила виплату на
користь ПАТ А/Т Тютюнова компанія
«В.А.Т. Прилуки» в розмірі 112 015,28
гривень, що підтверджується
банківською випискою від 10 лютого 2014
року ПАТ «Сітібанк». ПАТ А/Т Тютюнова
компанія «В.А.Т. Прилуки» на підставі
договору №17/08 від 17 серпня 2012 року,
укладеного із Позивачем, звернулася із
вимогою від 14 лютого 2014 року вих. №14/14
КО до Позивача щодо компенсування
розміру франшизи, який складає 66 595,50
гривень.

У свою чергу, ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
звернувся із відповідною претензією до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з
вимогою сплатити розмір франшизи, який
складає 66 595,50 гривень.

Для врегулювання погашення
заборгованості ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
перед своїм замовником ПАТ А/Т Тютюнова
компанія «В.А.Т. Прилуки» між сторонами
укладений договір про погашення
заборгованості від 20 травня 2014 року,
яким передбачено порядок погашення ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» нанесеної шкоди в
розмірі 66 595,50 гривень. Згідно умов
договору, ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
частково сплатив кошти, що
підтверджується банківськими
виписками від 29 травня та 27 червня 2014
року.

Відносини транспортного
експедирування унормовані приписами
норм ст.ст. 929-935 ЦК України.

Згідно вимог ст. 929 цього Кодексу, за
договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також
на випадки, коли обов'язки експедитора
виконуються перевізником.

Відповідно до ст. 932 ЦК України
експедитор має право залучити до
виконання своїх обов'язків інших осіб.
У разі залучення експедитором до
виконання своїх обов'язків за
договором транспортного
експедирування інших осіб експедитор
відповідає перед клієнтом за порушення
договору.

Згідно вимог ст.934 цього Кодексу, за
порушення обов'язків за договором
транспортного експедирування
експедитор відповідає перед клієнтом
відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відтак, відповідальність за
перевезення вантажу несе експедитор
(ТОВ «Орлан-Транс-Груп») і звертатись до
перевізника може лише у випадку
завдання йому збитків.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються в повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Цей позов, який є позовом про
відшкодування збитків пред'явлено до
суду 28.05.2014 року (а.с.2-4).

Водночас, перерахування коштів
Тютюновій компанії, на які посилається
позивач, проведені 30.05.2014 року та 27.06.2014
року (а.с.73), тобто, після пред'явлення
позову , що свідчить про те, що на момент
пред'явлення позову права позивача не
порушені.

Окрім того, відповідно до положень
ст.ст.908, 909 ЦК України - перевезення
вантажу здійснюється за договором
перевезення. За договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язувався сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладання договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної.

Транспортно-експедиційні послуги
відповідно до договору заявки,
позивачем не приймалися та не
оплачувалися.

Як вбачається зі змісту ТТН690058985
експедитором ТОВ «Орлан-Транс-Груп»
надано послуги по перевезенню вантажу,
належного вантажовідправнику ПРАТ «А/Т
Тютюнова компанія «В.А.Т. Прилуки»,
вантажоотримувачу Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торгова
компанія «мегаполіс України»
автомобільним транспортом держ.номер
НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_2.

Частиною 3 ст.909 ЦК України установлено,
що укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).

Однак, товарно-транспортних накладних,
які б свідчили про передачу
(замовником-вантажовідправником) ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» ФОП ОСОБА_1
(експедитору-перевізнику) вантажу
позивачем не надано.

Окрім того, як вбачається зі змісту
акту №«ХН-0000260 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 16.10.2013 року, на який
посилається позивач, автопослуги
виконувалися відповідно до договору
№86-е від 01.10.2013 року, а не разового
договору-заявки KS-3262-13 від 13.10.2013 року
який зазначає ТОВ «Орлан-Транс-Груп»,
як підставу своїх позовних вимог.

Зі змісту Договору погашення
заборгованості від 20 травня 2014 року
видно, що договір укладено між ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» (боржник) та ПрАТ А/Т
Тютюнова компанія «В.А.Т. Прилуки»
(кредитор). Сторони узгодили, що саме
ТОВ «Орлан-Транс-Груп» прийняв вантаж
для перевезення, відповідно до TTH 690058985.
Сторони узгодили суму заборгованості
та узгодили графік погашення
заборгованості. Остаточна сума
погашення (6-й платіж) до 29 жовтня 2014
року.

Як вбачається з долученої позивачем
виписки по рахунку за 30.05.2014 року -
перерахована сума - 11 099, 25 грн. Однак,
призначення платежу вказано - згідно
претензії №2001 MS184 від 10.07.01 р., тобто,
претензії яка не торкається спору, який
вирішує суд, оскільки відноситься до
обставин 13-літньої давності.

Аналогічний зміст має і виписка по
рахунку за 27.06.2014 року - сплачено 11 099, 25
грн. призначення платежу - згідно
претензії №2001 MS184 від 10.07.01 р.

Відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами:

письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 80-82 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Повне рішення складено 30 липня 2014 року.

Суддя
Войтюк В.Р.