ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року Справа № 23/447-49/290-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Панової
І.Ю.,суддів:Білошкап О.В. Коваленка
В.М.розглянувши касаційну
скаргуОСОБА_4 на ухвалу та постанову у
справігосподарського суду міста Києва
від 11.10.2013 Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 №
23/447-49/290-2012 господарського суду міста
Києваза заявою доАкціонерного
товариства "Перший експедиційний загін
підводних та гідротехнічних робіт"
Відкритого акціонерного товариства
"Київенергобуд"провизнання
банкрутомза участю представників
сторін: Гей В.Г. - представник
Публічного акціонерного товариства
"Укрсиббанк".

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.10.2013 частково задоволено
заяву ліквідатора ВАТ "Київенергобуд" в
межах провадження у справі № 23/447-49/290-2012
про банкрутство, витребувано у ОСОБА_6
на користь ВАТ "Київенергобуд"
комплекс, нерухоме майно бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною
площею 1045,40 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці
несільськогосподарського призначення
загальною площею 3,1904 га для
розташування та обслуговування бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", та
складається з: А-1 - спальний корпус
площею 197,80 кв. м, Б-1 - спальний корпус
площею 97,40 кв. м., В-1 - танцмайданчик
площею 305,20 кв. м., Г1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Е1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Ж1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., З1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., К1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Л1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., М1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Н1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м, О - вбиральня, П - склад,
№ 2-5 - ворота, а-1, №1 - навіс, № 6 - огорожа,
№ 7 - майданчик для сміття, № 8, 9 -
водопровідні колонки, № 10 -
трансформатор, № 11,12 - свердловина, № 1 -
замощення. Провадження у справі за
заявою ліквідатора ВАТ "Київенергобуд",
в частині вимог про визнання недійсним
договору купівлі-продажу
незавершеного будівництва
адміністративного корпусу, 10 спальних
будинків, незавершеного будівництва
господарчого блоку, душової, туалету,
огорожі від 26.11.2003 р., укладеного між ТОВ
"Оріонсервіс" та ОСОБА_4, припинено на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, тощо.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 залишено
без змін ухвалу господарського суду
міста Києва від 11.10.2013 у справі №
23/447-49/290-2012.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
попередніх інстанцій, ОСОБА_4
звернулась до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою,
просила скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
11.10.2013, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
18.06.2014 та припинити провадження у
справі № 23/447-49/290-2012.

Переглянувши у касаційному порядку
прийняті у даній справі судові акти, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку про
часткове задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Ухвалою арбітражного суду міста Києва
від 01.09.2000 порушено провадження у
справі про банкрутство ВАТ
"Київенергобуд".

Постановою господарського суду міста
Києва від 25.02.2008 ВАТ "Київенергобуд"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру.

04.07.2013 на розгляд господарського суду
міста Києва надійшла заява ліквідатора
ВАТ "Київенергобуд" арбітражного
керуючого Гороховського А.В. про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу майна боржника,
відчуженого в межах провадження у
справі № 23/447-49/290-2012 про банкрутство.

30.09.2013 ліквідатор ВАТ "Київенергобуд"
звернувся з заявою про уточнення
позовних вимог та просив суд
задовольнити позовні вимоги в
наступній редакції: визнати недійсним
договір купівлі-продажу незавершеного
будівництва адміністративного
корпусу, 10 спальних будинків,
незавершеного будівництва
господарчого блоку, душової, туалету,
огорожі від 26.11.2003, укладений між ТОВ
"Оріонсервіс" та ОСОБА_4; витребувати у
ОСОБА_6 на користь ВАТ "Київенергобуд"
комплекс, нерухоме майно бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною
площею 1045,40 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці
несільськогосподарського призначення
загальною площею 3,1904 га для
розташування та обслуговування бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", та
складається з: А-1 - спальний корпус
площею 197,80 кв. м, Б-1 - спальний корпус
площею 97,40 кв. м., В-1 - танцмайданчик
площею 305,20 кв. м., Г1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Е1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Ж1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., З1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., К1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Л1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., М1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м., Н1 - спальний корпус
площею 44,50 кв. м, О - вбиральня, П - склад,
№ 2-5 - ворота, а-1, №1 - навіс, № 6 - огорожа,
№ 7 - майданчик для сміття, № 8, 9 -
водопровідні колонки, № 10 -
трансформатор, № 11,12 - скважина № 1 -
замощення.

Як на підставу для недійсності
договору купівлі-продажу від 26.11.2003,
укладеного між ТОВ "Оріонсервіс" та
ОСОБА_4, ліквідатор ВАТ "Київенергобуд"
арбітражний керуючий Гороховський А.В.
вказує на те, що спірне майно не могло
бути продане як майно ТОВ "Оріонсервіс",
оскільки ніколи не вносилося до його
статутного фонду.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається із матеріалів
справи, наказом Міністерства палива та
електрифікації України № 64 від 15.03.1994 р.
на базі державного підприємства тресту
"Київенергобуд", до якого структурним
підрозділом увійшло Управління
будівництва Чорнобильської АЕС, шляхом
корпоратизації державного
підприємства тресту "Київенергобуд"
було створено ВАТ "Київенергобуд".

В обґрунтування вимог поданої заяви
ліквідатор боржника також послався на
витяг з відомості результатів
інвентаризації нерухомого майна, яке
було передане до статутного фонду та є
власністю ВАТ "Київенергобуд" станом на
01.11.1993, згідно якого до статутного фонду
ВАТ "Київенергобуд" було передане
нерухоме майно бази відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_1" (в подальшому -
"ІНФОРМАЦІЯ_1") у м. Очаків Миколаївської
області.

Наказом Міністерства палива та
електрифікації України № 64 від 15.03.1994
шляхом корпоратизації Державного
підприємства тресту "Київенергобуд"
створено ВАТ "Київенергобуд".

Відповідно до довідки за підписом
заступника голови правління ВАТ
"Київенергобуд" Білоуса В.О. про
наявність споруд, які знаходяться на
балансі ВАТ "Київенергобуд", станом на
01.01.1997 значиться база відпочинку у м.
Очаків Миколаївської області,
балансова вартість якої складає 842 562,07
грн. та виконаним об'ємом
будівельно-монтажних робіт на 88%.

Матеріалами справи підтверджено, що
18.02.1998 на загальних зборах учасників
ТОВ "Оріонсервіс" у складі ВАТ
"Київенергобуд" та громадянина Білоуса
В.О. прийнято рішення про створення ТОВ
"Оріонсервіс" з розміром статутного
фонду у сумі 73 398,31грн. та розподілом
внесків згідно з актом формування
Статутного фонду у наступній
пропорції: ВАТ "Київенергобуд" - 72 085,81
грн., Білоуса В.О. - 1 312,5грн. (протокол
загальних зборів від 18.02.1998).

Актом прийомки-передачі майна від
20.02.1998 засновником ВАТ "Київенергобуд"
до статутного фонду ТОВ "Оріонсервіс"
було передано (без вказівок його місця
розташування), майно: огорожа
бетонно-металева - 1 шт. - 51 028,79 грн.,
під'їзні дороги облаштовані - 1 шт. - 6 141,73
грн., лінії електромереж - 1 шт. 7 369,16 грн.,
павільйон П-30 - 1 шт. 472,50 грн.,
універсальний привід - 1 шт. 156,29 грн.,
резервуар 50 м. куб. - 1 шт. 5 857,03 грн., насос
та агрегат в комплекті - 1 шт. 1 060,31 грн., -
всього на суму 72 085,81 грн.

Постановою господарського суду м.
Києва від 19.09.2002 у справі №
15/125-б про банкрутство ТОВ "Оріонсервіс"
останнього визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

На думку ліквідатора, у ході
ліквідаційної процедури у справі
№15/125-б базу відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"
("ІНФОРМАЦІЯ_1") помилково визначено як
актив ТОВ "Оріонсервіс", який було
оцінено та виставлено на продаж в
такому переліку: незавершене
будівництво - адміністративного
корпусу, господарчого блоку, (10
спальних будинків, душова з туалетом,
огорожі).

На підставі протоколу № 2 результатів
торгів з продажу майна ТОВ
"Оріонсервіс" від 26.11.2003 ТОВ
"Оріонсервіс" та ОСОБА_4 уклали договір
купівлі-продажу від 26.11.2003 майна ТОВ
"Оріонсервіс" - бази відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з
об'єкта незавершеного будівництва
адміністративного корпусу, 10 спальних
будинків, душова з туалетом, огорожі.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 набула
права власності на нерухоме майно бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною
площею 1045,40 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу №668 від 26.09.2007 р.,
укладеного з ОСОБА_9, який в свою чергу
придбав у власність спірне нерухоме
майно у ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 26.06.2007 р., які були
нотаріально посвідчені та у
передбаченому порядку зареєстровані.

Ухвалюючи судові рішення про
витребування у ОСОБА_6 на користь ВАТ
"Київенергобуд" спірного нерухомого
майна, суди попередніх інстанцій
керувались приписами ст. 387 ЦК України
щодо права власника на витребування
майна із чужого незаконного володіння
та виходили з того, що відповідно до ч. 8
ст. 44 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, яка
набрала чинності з 19.01.2013) спори, що
виникають при проведенні та виконанні
результатів аукціонів, у тому числі про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу майна, розглядаються в
межах провадження у справі про
банкрутство.

Однак, такі висновки судів не можна
вважати законними та обґрунтованими.

Так, суд першої інстанції помилково
послався на абз. 2 ст. 11 Перехідних
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
№ 4212-VI), згідно якого положення цього
Закону, що регулюють продаж майна в
провадженні у справі про банкрутство,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження яких порушено до набрання
чинності цим Законом.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.09.2002 порушено провадження у
справі № 15/125-б про банкрутство ТОВ
"Оріонсервіс" за заявою Національної
енергетичної компанії "Енергетика та
паливо України".

Постановою господарського суду м.
Києва від 19.09.2002 у справі №
15/125-б ТОВ "Оріонсервіс" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

26.11.2003 організатором торгів з продажу
майна - філією "Київський аукціонний
центр" ДАК "Національна мережа
аукціонних центрів" базу відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_1" продано за ціною 15 300,00
грн. переможцю торгів - громадянці
ОСОБА_4, в результаті чого між ОСОБА_4 та
ТОВ "Оріонсервіс" в особі ліквідатора
Пархацького Н.Г. на підставі протоколу
торгів № 2 від 26.11.2003 укладено договір
купівлі-продажу незавершеного
будівництва адміністративного
корпусу, 10 спальних будинків,
незавершеного будівництва
господарчого блоку, душової, туалету,
огорожі від 26.11.2003.

Отже, продаж спірного майна відбувся до
набрання чинності Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 №
4212-VI), в межах справи №15/125-б про
банкрутство ТОВ "Оріонсервіс".

Проте, господарський суд м. Києва не
звернув увагу, що заява ліквідатора
боржника подана в межах справи №
23/447-49/290-2012 про банкрутство ВАТ
"Київенергобуд" відносно майна, яке
було відчужене в межах іншої справи про
банкрутство.

Розглядаючи по суті заяву ліквідатора
ВАТ "Київенергобуд" арбітражного
керуючого Гороховського А.В. про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу незавершеного
будівництва від 26.11.2003 та витребування
у ОСОБА_6 на користь ВАТ "Київенергобуд"
спірного майна, суд першої інстанції
фактично розглянув позов
речово-правового характеру.

Крім того, суд залишив поза увагою, що
боржник у даній справі - ВАТ
"Київенергобуд" не є стороною договору
купівлі-продажу від 26.11.2003, про
недійсність якого заявив ліквідатор.

Вирішуючи питання, зокрема, про права
та обов'язки фізичних осіб ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, місцевий господарський суд не
звернув увагу на можливість розгляду
спору даної категорії у позовному
провадженні місцевим загальним судом
за правилами ЦПК України з огляду на
суб'єктний склад сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів" передбачено, що
місцеві господарські суди розглядають
справи, які виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Згідно ч. 2 ст. 41 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути особи, зазначені у статті 1 цього
Кодексу.

Згідно приписів ст.12 ч.1 п.1 абз.6 ГПК
України господарським судам
підвідомчі справи у спорах, визначених
цією статтею, крім спорів, вирішення
яких відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів.

Таким чином, суд першої інстанції не
врахував положення ч. 3 ст. 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" та вимоги ст.ст. 1, 41, 12 ГПК
України, відповідно до яких
господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
приписам ст. 1 ГПК України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 19.06.2007 у справі № 23/244,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2007, зокрема,
визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 26.11.2003 (на підставі
протоколу №2 результатів торгів з
продажу майна ТОВ "Оріонсервіс" від
26.11.2003р.), укладений між ТОВ
"Оріонсервіс" та ОСОБА_4, з продажу майна
ТОВ "Оріонсервіс" - бази відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з
об'єкта незавершеного будівництва
адміністративного корпусу, 10 спальних
будинків, душова з туалетом, огорожі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.07.2013 у справі №23/244 судові
рішення попередніх інстанцій в цій
частині залишено без змін.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 18.11.2009,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 10.03.2010 та ухвалою
Верховного Суду України від 02.06.2010,
відмовлено в позові ВАТ "Київенергобуд"
до ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
незавершеного будівництва бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою:
АДРЕСА_1 від 26.06.2007, укладеного між
ОСОБА_11 і ОСОБА_9, від 26.09.2007, укладеного
між ОСОБА_9 і ОСОБА_6 та витребування
нерухомого майна - бази відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_1" у ОСОБА_6

За наявності чинних судових рішень, суд
першої інстанції при розгляді заяви
ліквідатора ВАТ "Київенергобуд" про
визнання недійним договору
купівлі-продажу від 26.11.2003 та
витребування у ОСОБА_6 на користь ВАТ
"Київенергобуд" спірного нерухомого
майна бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"
вдався до оцінки зроблених судами
висновків та переоцінки обставин, що
були предметом дослідження
господарських судів у справі № 23/244, а
також Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області,
апеляційного суду Миколаївської
області та Верховного Суду України у
справі про визнання угод недійсними та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Суду слід було врахувати, що одним з
основоположних аспектів верховенства
права є принцип юридичної
визначеності, згідно з яким у разі
остаточного вирішення спору судами
іхнє рішення, що набрало законної сили,
не може ставитися під сумнів (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Брумареску проти Румунії"
№28342/95, п.61, ECHR 1999-VІІ).

Припиняючи провадження за заявою
ліквідатора ВАТ "Київенергобуд" в
частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 26.11.2003, укладеного
між ТОВ "Оріонсервіс" та ОСОБА_4 на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд
виходив з того, що спір між ВАТ
"Київенергобуд" та ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
26.11.2003 р. було вирішено при розгляді
господарським судом міста Києва справи
№ 23/244.

Однак, колегія суддів Вищого
господарського суду України не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо підстави припинення
провадження за заявою ліквідатора
боржника в частині визнання договору
недійсним, з тих самих мотивів, що
викладені вище у даній постанові
стосовно розгляду господарським судом
заяви ліквідатора Гороховського А.В. в
частині витребування у ОСОБА_6 спірного
майна.

Апеляційний суд на зазначені недоліки
ухвали місцевого суду уваги не звернув
та їх не усунув. Висновки Київського
апеляційного господарського суду є
тотожними висновкам господарського
суду м. Києва.

Порушення норм матеріального та
процесуального права, яких
припустилися суди попередніх
інстанцій при прийнятті судових актів,
унеможливили зробити законний і
обґрунтований висновок.

Враховуючи викладене, судові рішення
місцевого та апеляційного
господарських судів підлягають
скасуванню, а справа - направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати вищевикладене, належним
чином перевірити всі обставини справи,
суб'єктний склад правовідносин та дати
їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу господарського суду м. Києва від
11.10.2013 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
18.06.2014 у справі № 23/447-49/290-2012 скасувати.

Справу № 23/447-49/290-2012 передати на новий
розгляд до господарського суду м.
Києва.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді
О.В. Білошкап

В.М. Коваленко