номер провадження справи 4/52/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

30.07.2014
справа № 908/1661/14

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА», (83052, м.
Донецьк, пр. Ілліча, буд. 100)

до відповідача Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», (69068, м. Запоріжжя, пр.
Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення 9878,94 грн. сплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Кузьмінов Д.В.,
довіреність № 44 від 20.01.2014 р.;

СУТЬ СПОРУ:

19.05.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Приватне акціонерне товариство
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», м. Донецьк (далі за
текстом скорочено - ПрАТ «УАСК «АСКА») з
позовною заявою до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Кредо», м. Запоріжжя (далі за
текстом скорочено - ТДВ «СК «Кредо») про
стягнення 9878,94 грн. сплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 19.05.2014
р. справу № 908/1661/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 19.05.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1661/14,
справі № 908/1661/14 присвоєний номер
провадження 4/52/14, справа призначена до
розгляду на 16.06.2014 р., у сторін
витребувані документи і матеріали,
необхідні для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.05.2014 р. у
зв'язку із виробничою необхідністю
розгляд справи № 908/1661/14 переносився на
18.06.2014 р.

У зв'язку із неявкою сторін
розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК
України, відкладався до 10.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 10.07.2014 р. судом
на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України за
клопотанням відповідача процесуальний
строк вирішення спору у справі № 908/1661/14
продовжений на п'ятнадцять днів, до
04.08.2014 р., у зв'язку із неявкою в судове
засідання позивача розгляд справи, на
підставі ст. 77 ГПК України, відкладався
до 30.07.2014 р.

В судовому засіданні 30.07.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено, на
підставі ст. 85 ГПК України, вступну та
резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника
відповідача розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

Позивач в судове засідання 30.07.2014 р.
повторно не з'явився. 10.07.2014 р.
(вечірньою поштою) на адресу
господарського суду Запорізької
області від ПрАТ «УАСК «АСКА» надійшла
заява, якою позивач просить суд
провести розгляд справи № 3908/1661/14 без
участі уповноваженого представника
позивача, розглянути спір по суті за
наявними матеріалами справи та винести
рішення. Також до заяви позивачем були
додані заперечення на відзив
відповідача, відповідно до яких
позовні вимоги позивач підтримує у
повному обсязі, доводи відповідача,
викладені у відзиві, вважає
необґрунтованими і безпідставними.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про
вирішення спору по суті без участі
уповноваженого представника позивача,
суд вважає, що вона подана у
відповідності до вимог ст. 22 ГПК
України, не суперечить правам та
охоронюваним законом інтересам сторін
та підлягає задоволенню судом.

За таких обставин, суд визнав за
доцільне розглянути справу по суті за
наявними в ній матеріалами, яких
достатньо для вирішення спору по суті,
за відсутністю представника позивача.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються
на приписах ст. 354 ГК України, ст., ст. 22,
990, 993, 1166, 1191, 1192 ЦК України, ст., ст. 16, 27
Закону України «Про страхування», ст.,
ст. 9, 12, 35, 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і полягають в тому, що 12.10.2012 р.
ПрАТ «УАСК «АСКА» з ОСОБА_4 було
укладено договір про страхування
транспортного засобу № 3040946.
Застрахованим майном за вказаним
договором є автомобіль «Хонда»,
державний номерний знак (далі - д.н.з.)
НОМЕР_1, а страховим випадком, серед
іншого, - пошкодження або знищення
застрахованого транспортного засобу
або його частин в результаті ДТП.
Згідно договору № 3040946 від 12.10.2012 р.
ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну, становить 200000,00
грн., франшиза складає 2000,00 грн. 14.05.2013 р.
об 11-10 годині по вул.
Межигірській в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого транспортного засобу
«Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, та автомобіля
«ВАЗ 2107030», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_5. Відповідно до довідки ВДАІ
Подільського РУ ГУМВС України № 821 від
01.06.2013 р. ДТП сталося внаслідок
порушення водієм ОСОБА_5 п. 10.2 Правил
дорожнього руху України. Постановою
Подільського районного суду м. Києва
від 31.05.2013 р. у справі № 758/6350/13п ОСОБА_5
було визнано винним у скоєні ДТП і
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України.
У результаті ДТП застрахованому
транспортному засобу «Хонда», д.н.з.
НОМЕР_1, було завдано шкоду. Відповідно
до звіту про оцінку вартості
матеріальної шкоди № 14 С/06/13 від 11.06.2013
р. вартість відновлювального ремонту
без урахування зносу автомобіля
«Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, складає 12378,94 грн.
На підставі заяви Страхувальника про
виплату страхового відшкодування та
страхового акту № 3424 від 21.06.2013 р.
позивачем згідно звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди № 14
С/06/13 від 11.06.2013 р. на рахунок ФОП ОСОБА_6
відповідними платіжними дорученнями
було виплачено Страхувальникові суму
страхового відшкодування в розмірі
10378,94 грн. (за вирахуванням франшизи в
розмірі 2000,00 грн.). Цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «ВАЗ 2107030», д.н.з.
НОМЕР_3, застрахована в ТДВ «СК «Кредо»
згідно Полісу АВ/8294397, за яким ліміт за
шкоду майну складає 50000,00 грн., а
франшиза - 500,00 грн. 13.12.2013 р. за вих. №
4096-17/1 позивачем на адресу відповідача
була направлена заява про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу в розмірі 10378,94 грн. У зв'язку із
тим, що відповідачем вказана заява
задоволена не була, позивач звернувся
до суду з вимогами про стягнення 9878,94
грн. (за вирахуванням франшизи в
розмірі 500,00 грн. згідно Полісу АВ/8294397)
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу. Як зазначає позивач,
платіжним дорученням № 603 від 02.06.2014 р.
ТДВ «СК «Кредо» перерахувало ПрАТ
«УАСК «АСКА» частину страхового
відшкодування в розмірі 7207,32 грн. Таким
чином, станом на 08.07.2014 р.
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 2671,62 грн., а тому
позивач просить суд задовольнити позов
в цій частині позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначив, що визнає вимоги позивача в
розмірі 7207,32 грн., свою позицію
відповідач мотивує наступним. За
змістом ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 цього ж Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Згідно наданого позивачем
звіту про оцінку вартості матеріальної
шкоди № 14 С/06/13 від 11.06.2013 р. вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу
автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1,
складає 8611,01 грн. Проте, позивач
здійснив виплату страхового
відшкодування за договором № 3040946 від
12.10.2012 р. на підставі складеного
оцінювачем звіту без урахування
коефіцієнту фізичного зносу запчастин.
Така можливість погоджена сторонами
договору № 3040946 від 12.10.2012 р., однак не
поширюється на правовідносини між
позивачем і відповідачем. Крім того, з
позову вбачається, що позивач сплатив
суму страхового відшкодування
безпосередньо на рахунок ФОП ОСОБА_6,
тобто організації, яка мала
забезпечити відновлювальний ремонт
пошкодженого у ДТП транспортного
засобу «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1. При цьому,
ні свідоцтво платника ПДВ, ні акт
виконаних робіт позивачем ТДВ «СК
«Кредо» не наданий. В узагальненнях
судової практики Верховним Судом
України щодо питань, яки виникають з
договорів страхування, зазначено, якщо
до виплати заявляється сума ремонту
автомобіля з урахуванням податку на
додану вартість, то судам у таких
випадках слід з'ясовувати: фактичне
здійснення ремонту автомобіля; чи
зареєстрований надавач послуг з
ремонту автомобіля є платником ПДВ.
Враховуючи зазначені рекомендації,
відповідачем здійснений розрахунок
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу без ПДВ,
який склав 7707,32 грн. Таким чином, з
урахуванням франшизи в розмірі 500,00 грн.
згідно Полісу АВ/8294397 відповідачем
визнані і задоволенні платіжним
дорученням № 603 від 02.06.2014 р. вимоги ПрАТ
«УАСК «АСКА» в розмірі 7207,32 грн. На
підставі викладеного, відповідач
просить суд в частині позовних вимог
про стягнення 7207,32 грн. сплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу провадження у справі припинити
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, в частині вимог про стягнення
2671,62 грн. відмовити в задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи у їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 р. ПрАТ «УАСК «АСКА» (позивач у
справі/Страховик) та ОСОБА_4
(Страхувальник) був укладений Договір
страхування транспортного засобу за
програмою «Бізнес-стандарт» № 3040946.

За умовами Договору № 3040946 від 12.10.2012 р.
ОСОБА_4 були застраховані свої майнові
інтереси, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
автомобілем марки «HONDA Accord», д.н.з.
НОМЕР_1, від ризиків, зокрема:
пошкодження або знищення
застрахованого транспортного засобу
або його частин в результаті ДТП.

У відповідності до Договору № 3040946 від
12.10.2012 р. ліміт відповідальності
Страховика за шкоду, заподіяну майну,
становить 200000,00 грн., франшиза складає
2000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
14.05.2013 р. об 11-10 годині по вул.
Межигірській в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «HONDA Accord, д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та
автомобіля «ВАЗ 2107030», д.н.з. НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_5.

Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ
Подільського РУ ГУМВС України
№ 9199254 (вих. № 821 від 01.06.2013 р.) про
дорожньо-транспортну пригоду ДТП
сталося внаслідок порушення водієм
ОСОБА_5 п. 10.2 Правил дорожнього руху
України. (а.с. 29)

В результаті ДТП відбулось пошкодження
автомобіля «HONDA Accord, д.н.з. НОМЕР_1, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою інспектора ДПС УДАІ
Подольського РВ та розгорнутою
довідкою № 9199254 (вих. № 821 від 01.06.2013 р.)
про дорожньо-транспортну пригоду, яка
видана ВДАІ Подільського РУ ГУМВС
України. (а.с. 28, 29)

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 31.05.2013 р. у справі
№ 758/6350/13п ОСОБА_5 було визнано
винним у скоєні ДТП і притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України.

Внаслідок пошкодження автомобіля «HONDA
Accord, д.н.з. НОМЕР_1, йому було завдано
шкоди, характер та обсяг якої
підтверджується Звітом про оцінку
вартості матеріальної шкоди, завданої
власнику КТЗ, № 14 С/06/13 від 11.06.2013 р.
(а.с.16-17)

07.06.2013 р. ОСОБА_4 звернувся до позивача
із заявою про настання події, що має
ознаки страхового випадку, та про
виплату страхового відшкодування за
Договору № 3040946 від 12.10.2012 р. (а.с.
36)

Страховим актом № 3424 від 21.06.2013 р.
пошкодження автомобіля «HONDA Accord, д.н.з.
НОМЕР_1, в ДТП, що мало місце 14.05.2013 р.,
позивачем було визнано страховим
випадком. (а.с. 15)

За заявою ОСОБА_4 на виплату страхового
відшкодування Страхувальникові було
виплачено страхове відшкодування в
сумі 10378,94 грн. (за вирахуванням
франшизи в розмірі 2000,00 грн. згідно
Договору № 3040946 від 12.10.2012 р.) шляхом
перерахування даної суми на рахунок
ФОП ОСОБА_6, що підтверджується
платіжними дорученнями № 7079 від 30.07.2013
р., № 7076 від 01.08.2013 р.. № 7042 від 06.08.2013 р. і
№ 7009 від 08.08.2013 р. (а.с. 26, 27)

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 р. та
статтею 993 ЦК України встановлено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної заподіяний
збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Нормами цієї ж статті Цивільного
кодексу України дано визначення
поняття «джерело підвищеної
небезпеки», згідно якої джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, що цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду. Так, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодується
винною особою.

Цивільно-правова відповідальність за
шкоду, завдану життю, здоров'ю та майну
третіх осіб водієм автомобіля «ВАЗ
2107030», д.н.з. НОМЕР_3, застрахована в ТДВ
«СК «Кредо» (відповідач у
справі/Страховик) згідно з Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8294397.

Відповідно до ст. 981 ЦК України договір
страхування укладається в письмовій
формі. Договір страхування може
укладатись шляхом видачі страховиком
страхувальникові страхового свідоцтва
(поліса, сертифіката).

Згідно Полісу № АВ/8294397 ліміт
відповідальності Страховика за шкоду
майну складає 50000,00 грн., франшиза - 500,00
грн.

13.12.2013 р. за вих. № 4096-17/1 позивачем на
адресу відповідача була направлена
заява про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 10378,94 грн. (а.с. 30)

Відповідачем вказана заява була
отримана 20.12.2013 р., про що свідчить
відмітка уповноваженої особи ТДВ «СК
«Кредо» на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення (штрих-код 606), однак
залишена без відповіді та задоволення.

Зазначені обставини стали підставою
для звернення позивача до суду з даним
позовом про стягнення з ТДВ «СК «Кредо»
9878,94 грн. сплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу. (10378,94
грн. сума страхового відшкодування,
сплачена Страхувальнику згідно
Договору № 3040946 від 12.10.2012 р., - 500,00 грн.
франшиза згідно Полісу АВ/8294397 = 9878,94
грн.)

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Спеціальним законом, що регулює
питання виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та яким керується
страховик є Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 р. (з
подальшими змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 цього ж Закону
забезпечений транспортний засіб - це
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Статтею 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» дано визначення поняття
страховий випадок, яким є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 вказаного
Закону у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин, помістити
на стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Таким чином, положення Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачають відшкодування
страховиком цивільно-правової
відповідальності лише оціненої шкоди,
тобто вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу, визначеної за результатами
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності оцінки, з урахуванням зносу,
розрахованого у встановленому порядку.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні
визначені Законом України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні» проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 вказаного
Закону процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органами державної влади
та органами місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Звіт про
оцінку майна є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
належним доказом в підтвердження
оціненого розміру реальної вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу з урахуванням
значення коефіцієнту його фізичного
зносу є саме Звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначенні збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів».

Верховним Судом України надано
узагальнення судової практик розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування, де зазначено,
зокрема, що при стягненні на користь
потерпілого вартості пошкодженого
майна враховується зношеність
пошкодженого майна. Розрахунок
зношеності проводиться відповідно до
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої спільним наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України від 24.11.2003 р. №
142/2/2092 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 24.11.2003 р. за № 1074/8395.

В цих же Узагальненнях звертається
увага судів на те, що страхувальником
відшкодовується третій особі завдана
внаслідок пошкодження транспортного
засобу саме пряма шкода, в якій
враховується вартість пошкоджених
деталей транспортного засобу на момент
ДТП, а саме з урахуванням фізичного
зношення транспортного засобу, а не
вартість нових деталей.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, на замовлення ПрАТ «УАСК «АСКА»
був складений Звітом про оцінку
вартості матеріальної шкоди, завданої
власнику КТЗ, № 14 С/06/13 від 11.06.2013 р.

В розділі «Висновки» Звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди № 14 С/06/13
від 11.06.2013 р. зазначено, що матеріальний
збиток, заподіяний власнику автомобіля
«HONDA Accord, д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок його
пошкодження при ДТП, складає 8611,01 грн.

При цьому, в розділі «Дослідження за п.
3» Звіту про оцінку вартості
матеріальної шкоди № 14 С/06/13 від 11.06.2013
р. експерт вказує, що повна вартість
відновлювального ремонту без
урахування коефіцієнту фізичного
зносу запчастин складає 12378,94 грн.
(а.с. 17)

Як встановлено судом в ході судового
вирішення спору, позивач здійснив
виплату страхового відшкодування за
Договором страхування транспортного
засобу № 3040946 від 12.10.2012 р. в сумі 10378,94
грн. без урахування коефіцієнту
фізичного зносу запчастин (12378,94 грн.
вартість відновлювального ремонту по
Звітну - 2000,00 грн. франшиза по Договору =
10378,94 грн.), посилаючись при цьому на
умови п. 4.2 Договору.

Так, пунктом 4.2 Договору № 3040946 від
12.10.2012 р. визначено, що розмір
матеріального збитку у випадку
пошкодження застрахованого
транспортного засобу розраховується
на підставі даних огляду пошкодженого
транспортного засобу та висновку
експерта-автотоварознавця, складеного
відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів, затвердженої
Міністерством юстиції України.

При цьому, пунктом 4.2.2 Договору № 3040946
від 12.10.2012 р. сторони встановили, що
розмір матеріального збитку
розраховується без урахування зносу
підлягаючих заміні частин та деталей
ТЗ для: легкових автомобілів
виробництва СНД зі строком
експлуатації до 5-ти років включно;
інших легкових автомобілів зі строком
експлуатації до 7-ми років включно.

Таким чином, на думку позивача,
оскільки Договором № 3040946 від 12.10.2012 р.
застрахований транспортний засіб «HONDA
Accord, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску, то у
даному випадку розрахунок
матеріального збитку повинен
розраховуватися без урахування зносу,
тому що строк експлуатації цього
транспортного засобу не перевищує 7
років.

Суд такі доводи позивача відхиляє як
безпідставні та такі, що не ґрунтується
на законі, виходячи з наступного.

Статтею 627 ЦК України закріплений
принцип свободи договору, згідно з яким
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Проте, Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», який регулює
страхові відносини і є чинним на час
вирішення спору судом, чітко
унормовано, що страховиком
цивільно-правової відповідальності
відшкодовується лише вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу, визначена за
результатами проведеної суб'єктом
оціночної діяльності оцінки, з
урахуванням зносу, розрахованого у
встановленому порядку.

Спеціальним законом, що регулює
питання виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та яким керується
відповідач у своїй діяльності є саме
Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

За таких обставин, суд погоджується з
доводами відповідача, що хоча в
Договорі № 3040946 від 12.10.2012 р.
сторони і перебачили виплату
страхового відшкодування без
урахування коефіцієнту фізичного
зносу запчастин, проте такі умови не
розповсюджуються на правовідносин між
позивачем та відповідачем.

Також суд вважає правомірними і
обґрунтованими і доводи відповідача,
що у спірних правовідносинах
відшкодуванню підлягає вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу без
податку на додану вартість.

Зокрема, в вище згаданих Узагальнення
Верховного Суду України судової
практики розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування,
зазначено, що визначаючи розмір
заподіяної шкоди при страхуванні
наземного транспорту, суди у разі
виникнення спору щодо визначення
розміру заподіяної шкоди, як правило,
виходять із фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком судової
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля. При
цьому, нерідко до виплати заявляється
сума ремонту автомобіля з урахуванням
податку на додану вартість. Зазначена
сума, виходячи з умов договорів,
укладених на підставі чинного
законодавства та правил, розроблених
кожною страховою компанією,
виплачується останньою або стягується
судом після надання документів про
такі витрати. Судам у таких випадках
слід з'ясовувати наявність двох
обставин: 1) фактичне здійснення
ремонту автомобіля; 2) чи
зареєстрований надавач послуг з
ремонту автомобіля є платником ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач сплатив суму страхового
відшкодування безпосередньо на
рахунок ФОП ОСОБА_6, тобто організації,
яка мала забезпечити відновлювальний
ремонт пошкодженого у ДТП
транспортного засобу «HONDA Accord, д.н.з.
НОМЕР_1. При цьому, акт виконаних робіт
позивачем до матеріалів справи не
наданий. Проте, в матеріалах справи
наявне свідоцтво серія НОМЕР_4, згідно
якого ФОП ОСОБА_6 є платником єдиного
податку.

Враховуючи вище зазначені обставини у
їх сукупності, суд погоджується із
здійсненим відповідачем розрахунком
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу «HONDA Accord, д.н.з.
НОМЕР_1, який з урахуванням фізичного
зносу без ПДВ, який склав 7707,32 грн. (2280,00
грн. + 908,87 грн. + 9190,07 грн./1,2 (1-0,41) = 7707,32
грн.), де -

- 2280,00 грн. - вартість
ремонтно-відновлювальних робіт по
Звіту про оцінку вартості матеріальної
шкоди № 14 С/06/13 від 11.06.2013 р.;

- 908,87 грн. - вартість
необхідних для роботи матеріалів по
Звіту про оцінку вартості
матеріальної шкоди № 14 С/06/13 від 11.06.2013
р.;

- 9190,07 грн./1,2 - вартість
складових, що підлягають заміні під час
ремонту, без ПДВ;

- 0,41 - коефіцієнт фізичного
зносу по Звіту про оцінку вартості
матеріальної шкоди № 14 С/06/13 від 11.06.2013
р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у
спірних правовідносинах з урахуванням
франшизи в розмірі 500,00 грн. згідно
Полісу АВ/8294397 відповідач зобов'язаний
був відшкодувати позивачу 7207,32 грн.
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу. (7707,32 грн. - 500,00 грн. =
7207,32 грн.)

З матеріалів справи вбачається та
позивачем не заперечується, що на час
вирішення спору судом платіжним
дорученням № 603 від 02.06.2014 р. ТДВ «СК
«Кредо» перерахувало на користь ПрАТ
«УАСК «АСКА» 7207,32 грн. сплаченого
страхового відшкодування.

Таким чином, сплата виплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу в сумі 7207,32 грн. була здійснена
відповідачем після звернення позивача
з позовом до суду.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що у зв'язку із
перерахуванням відповідачем позивачу
7207,32 грн. сплаченого страхового
відшкодування після звернення
позивача до суду з позовною заявою у
справі № 908/1661/14, провадження у даній
справі в частині стягнення з ТДВ «СК
«Кредо» виплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу в сумі
7207,32 грн. слід припинити на підставі п.
1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із
відсутністю предмету спору в цій
частині позовних вимог.

В частині позовних вимог про стягнення
2671,62 грн. виплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу суд
відмовляє в задоволені позову,
оскільки ці вимоги не ґрунтуються на
законі, є недоведеними і
необґрунтованими.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. (ст. 43
ГПК України).

Згідно з ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
обґрунтування своїх вимог та
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Позивач своїм правом на участь у
судовому розгляді справи не
скористався, доводи позивача в
обґрунтування позовних вимог суд
визнав хибними та недоведеними.

Доводи відповідача, надані в
обґрунтування заперечень на позов,
враховані судом при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
враховуючи, що відповідно до постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі
питання практики застосування розділу
IV Господарського процесуального
кодексу України» припинення
провадження у справі з підстав,
передбачених статтею 80 ГПК України, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору, судові витрати присуджуються до
стягнення з відповідача в доход
Державного бюджету України
пропорційно розміру позовних вимог, в
яких судом припинено провадження у
справі.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, п. 1-1
ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА», м.
Донецьк до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя в частині
позовних вимог про стягнення 2671,62 грн.
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу відмовити.

2. В частині позовних вимог про
стягнення з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», м. Донецьк 7207,32 грн.
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу провадження у справі
припинити.

3. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», (69068, м. Запоріжжя, пр.
Моторобудівників, буд. 34, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»,
(83052, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 100, ) 1332 (одну тисячу триста
тридцять дві) грн. 92 коп. судового збору.
Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "04" серпня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.