ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р. Справа № 926/804/14

За позовом публічного акціонерного
товариства "Реал Банк", м. Харків

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Чернівці-СПБТ", м.
Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 63
190 121,25 грн.

Суддя Гурин М.О.

Представники:

від позивача - Августова М.В.,
представник за довіреністю від 22.05.2014
р.;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне
товариство "Реал Банк" звернулося з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Чернівці-СПБТ" про
стягнення заборгованості на загальну
суму 63190121,25 грн.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором про надання кредитної лінії
№929/09-2-08 від 18.06.2013 р. в частині повного
та своєчасного повернення кредитних
коштів.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 27.05.2014 р.
порушено провадження у справі, її
розгляд призначено у судовому
засіданні на 12.06.2014 р.

Ухвалами господарського суду
Чернівецької області розгляд справи
неодноразово відкладався, востаннє
ухвалою від 09.07.2014р., у зв'язку з неявкою
відповідача у судове засідання,
розгляд справи відкладено на 29.07.2014р.

09.07.2014 р. через канцелярію
господарського суду Чернівецької
області надійшло письмове клопотання
від представника позивача про
долучення до матеріалів справи ряду
документів.

Станом на день розгляду справи
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
задовольнити позов з підстав
зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, своєї позиції до відома суду
по суті заявлених вимог не довів, хоча
повідомлявся про судові засідання
належними чином шляхом своєчасного
надсилання ухвали за адресою
місцезнаходження, встановленою за
відомостями з ЄДР.

На адресу суду повернувся поштовий
конверт з повідомленням, надісланий
відповідачу за юридичною адресою, з
відміткою органу поштового зв'язку "за
зазначеною адресою немає".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає за можливе розглянути спір в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами,
оскільки їх цілком достатньо для
правильної юридичної кваліфікації
спірних правовідносин, а неявка
належним чином повідомленого
Відповідача і ненадання ним
витребуваних документів у світлі
достатності наданого судом часу для
реалізації процесуальних прав
останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33
Господарського процесуального кодексу
України істотним чином не впливають на
таку кваліфікацію.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, встановивши фактичні обставини
у справі, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, дослідивши та оцінивши в
сукупності надані докази,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд встановив таке.

18.06.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "Реал Банк" (Банк) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Чернівці-СПБТ"
(Позичальник) було укладено договір про
надання кредитної лінії №929/09-2-08 із
подальшими змінами та доповненнями,
внесеними додатковими угодами (далі -
договір), за умовами якого Позичальнику
надавалися в користування грошові
кошти у вигляді поновлювальної
кредитної лінії з максимальним лімітом
60000000,00 грн. (п. 1.2. договору із змінами
згідно додаткової угоди №2013/09-2-08 від
28.10.2013р.), із остаточним поверненням
кредиту 17.06.2014 року (п. 1.3. договору) та зі
сплатою 24 % річних за користування
коштами (п 1.4. кредитного договору із
змінами згідно додаткової угоди
№1990/09-2-08 від 28.10.2013р.).

Мета кредиту - на поповнення оборотних
коштів (п. 1.7 Кредитного договору).

За умовами Кредитного договору, кошти
надавалися Відповідачу на умовах їх
забезпеченості, цільового
використання, строковості, повернення
та платності.

Залученими до матеріалів справи
виписками Позивача про рух коштів між
ним і Відповідачем, платіжними
дорученнями №8748 від 28.10.2013 р., №8834 від
28.10.2013 р., №13012 від 19.07.2013 р., №9118 від
18.06.2013 р., а також довідкою про стан
заборгованості Відповідача
підтверджується виконання Позивачем
своїх зобов'язань за Кредитним
договором належним чином та в повному
обсязі, та надання Відповідачу
обумовлених кредитних коштів. Цими ж
виписками про рух коштів
підтверджується невиконання
Відповідачем своїх зобов'язань за
Кредитним договором щодо повернення
суми кредиту та сплати процентів
належним чином та в повному обсязі, що
призвело до накопичення
заборгованості.

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1
ст. 629 цього ж Кодексу договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України, статтею 193
Господарського кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 частини 1 статті 1049 Цивільного
кодексу України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Перевіривши надані Позивачем
розрахунок заборгованості за
кредитним договором №929/09-2-08 від 18.06.2013
року по кредиту та нарахованим
процентам, які залишаються
непогашеними на цей час, суд дійшов
висновку про його обґрунтованість,
арифметичну правильність,
відповідність вимогам закону та умовам
Кредитного договору.

Заперечень щодо здійснених Позивачем
нарахувань та наведених ним сум, а
також контррозрахунку нарахованої
заборгованості по кредиту та
процентам, Відповідачем суду надано не
було.

А тому, враховуючи вищенаведене, суд
визнає обґрунтованими вимоги Позивача
про стягнення 60000000,00 грн.
заборгованості по кредиту та 3156164,38 грн.
заборгованості по процентам.

Крім того, виходячи з положень статті
610, частини 1 статті 612, статті 611
Цивільного кодексу України, частини 2
статті 193 Господарського кодексу
України, відповідач є порушником
зобов'язання, що є підставою для
застосування до нього правових
наслідків, встановлених договором або
законом.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися, в тому числі
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до пункту 4.5 Кредитного
договору у разі порушення строків
повернення кредиту та процентів за
користування кредитом, Позичальник
сплачує Банку пеню у розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки пені за прострочення сплати
процентів за Кредитним договором, суд
дійшов висновку про його
обґрунтованість, арифметичну
правильність, відповідність вимогам
закону, в тому числі положенням Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", оскільки обраховані
позивачем розміри пені не перевищують
дозволені до стягнення згідно з
указаним законом (у розмірі не більше
подвійної облікової ставки НБУ).

Відтак, суд визнає обґрунтованими
позовні вимоги про стягнення 33956,87 пені
по процентам за загальний період з
08.04.2014 року по 19.05.2014 року.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не спростовано обставин,
на які посилається позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог,
доказів виконання належним чином
зобов'язань за кредитним договором до
суду не надано, не міститься таких
доказів і в матеріалах справи, і
оскільки заявлені позовні вимоги є
обґрунтованими та заявленими
правомірно, позов підлягає задоволенню
повністю.

Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому законом порядку
звільнений, відповідно до положень
статті 49 ГПК України, стягується з
відповідача в доход Державного бюджету
України.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 1 січня 2014 року
становить 1218,00 грн.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, відповідно до вказаних
вище вимог, розмір судового збору у
даній справі становить 73080,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054 Цивільного
кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43,
47, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чернівці-СПБТ" (58001, м. Чернівці, вул.
Т.Шевченка, 28, офіс 3, код 37830297) на
користь публічного акціонерного
товариства "Реал Банк" (61072, м. Харків,
проспект Леніна, буд. 60, код 14360721)
загальну суму заборгованості за
договором про надання кредитної лінії
№929/09-2-08 від 18.06.2013 року у розмірі 63190121,25
грн.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чернівці-СПБТ" (58001, м. Чернівці, вул.
Т.Шевченка, 28, офіс 3, код 37830297) в дохід
державного бюджету судовий збір у сумі
73080,00 грн., отримувач коштів УДКСУ у м.
Чернівцях, код отримувача 37978173, банк
отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій
області, код банку 856135, рахунок
отримувача 3002, код класифікації
доходів бюджету 22030001, господарський
суд Чернівецької області, код 03500074.

4. Після набрання рішенням
законної сили видати накази.

Повне рішення складено 30.07.2014 р.

Суддя
М.О. Гурин