ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 р.
Справа № 923/750/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль", м.Херсон

до: Приватного акціонерного товариства
"Молодіжний житловий комплекс",
м.Херсон

про стягнення 18 114 грн. 64 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Литвиненко О.В.,
представник за дорученням № 07-4/17 від
27.03.2014р.;

від відповідача - Терех В.Р.,
представник за дорученням № 09 від
15.01.2014 р.

Публічне акціонерне товариство
"Херсонська теплоелектроцентраль"
(позивач) звернулося до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою до Приватного акціонерного
товариства "Молодіжний житловий
комплекс" (відповідач) про стягнення
заборгованості за договором № 287/дгу
про надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
від 03 листопада 2007 року у розмірі 18 114
грн. 64 коп., з яких: 16 459 грн. 87 коп. сума
основної заборгованості, 125 грн. 68 коп. -
3% річних та 1 529 грн. 09 коп. - пеня.

12 червня 2014 року до суду надійшло
клопотання позивача про припинення
провадження у справі в частині
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Молодіжний житловий
комплекс" 16 459 грн. 87 коп. суми основного
боргу у зв'язку із його сплатою.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, з урахуванням
вищезазначеного клопотання.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, які прибули в судове засідання,
суд -

в с т а н о в и в:

ПАТ "Херсонська ТЕЦ" створене
Міністерством палива та енергетики
України відповідно до Указу Президента
від 15 червня 1993 року № 210 "Про
корпоратизацію підприємств".

Метою діяльності Товариства є
виробництво та постачання електричної
та теплової енергії. Предметом
діяльності Товариства є виробництво,
передача та постачання електричної та
теплової енергії. Відповідно до
статуту позивача, останній надає
фізичним та юридичним особам м. Херсона
наступні послуги: постачання теплової
енергії; підігрів води.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
теплопостачання" тариф (ціна) на
теплову енергію - грошовий вираз витрат
на виробництво, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг. регулювання тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії з
урахуванням змін на енергоносії та
інших витрат визначено статтею 15 цього
ж Закону одним із основних завданнями
державного регулювання діяльності у
сфері теплопостачання.

Як свідчать матеріали справи, 03
листопада 2007 року між ПАТ "Херсонська
ТЕЦ" (виконавець) та ПАТ "Молодіжний
житловий комплекс" (споживачем)
укладено договір надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води № 287/дгу, з
додатковими угодами № 1, яка набрала
чинності з 01.01.2008 року, № 2, яка набрала
чинності з 01.01.2008 року, № 3 від 01.11.2008
року, № 4 від 01.01.2009 року, № 5, яка
розповсюджується на період з 14.02.2009
року.

За пунктом 1 договору виконавець
зобов'язується надавати споживачеві
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором. Відповідно до
вказаного договору об'єктом надання
послуг є приміщення, яке знаходиться за
адресою: м. Херсон, пр. 200 річчя Херсону,
38, корп.4 та м. Херсон, пр. 200 річчя
Херсону, 38, корп.6.

Виконання позивачем умов договору
підтверджується довідками про
наявність опалення у абонентів
Херсонської ТЕЦ, в тому числі у
приміщенні відповідача, за жовтень
2013р., за листопад 2013р., за грудень 2013р.,
за січень 2014р., за лютий 2014р., за
березень 2014р., розрахунком спожитої
теплової енергії за жовтень 2013 року -
березень 2014 року по пр.200 річчя Херсону,
38, корпус 4, відомостями-звітом про
спожиту теплову енергію та параметри
теплоносія за показаннями тепло
лічильника, що знаходяться у
матеріалах справи (а.с.27-32, 35-40).

Згідно з п. 8 договору розрахунковим
періодом є календарний місяць. У разі
застосування щомісячної системи
оплати послуг платежі вносяться не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Позивач для оплати вартості спожитої
теплової енергії виставляв
відповідачу рахунки №№ 676 за жовтень
2013р. на суму 1 487,86 грн., за листопад 2013р.
на суму 1 859,82 грн., за грудень 2013р. на
суму 3 467,65 грн., за січень 2014р. на суму 3
984,12 грн., за лютий 2014р. на суму 3 364,10 грн.,
за березень 2014р. на суму 2 296,32 грн., які
вручались уповноваженому представнику
відповідача особисто під підпис або
направлялись рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, що
підтверджується копіями цих рахунків,
реєстром рахунків за відповідний
період та поштовими картками (а.с.41- 55).

Отже, в період з жовтня 2013 року по
березень 2014 року позивачем були
виставлені відповідачу рахунки на
оплату спожитої теплової енергії
загальною вартістю 16 459 грн. 87 коп.

Позивачем направлялись відповідачу
вимоги про сплату заборгованості в №
06-1/680 від 20.03.2014р., № 06-1/951 від 17.04.2014р., а
також акт звірки взаєморозрахунків від
17.04.2014 року.

03 квітня 2014 року від відповідача
надійшов лист № 98 про відстрочення
виплати коштів в сумі 27 808,98 грн., у
зв'язку з неможливістю виконання
зобов'язання.

На час розгляду в суді, відповідачем
03.06.2014 року здійснено оплату суми
заборгованості в розмірі 16 459 грн. 87
коп., що підтверджується платіжним
дорученням № 876 від 03.06.2014 року (а.с.71).

Враховуючи викладене, суд на підставі
п.1-1. ст.80 Господарського
процесуального кодексу України
припиняє провадження у справі в
частині стягнення основного боргу у
розмірі 16 459 грн. 87 коп.

Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.

В даному випадку п. 12 договору
сторонами було обумовлено, що за
несвоєчасне внесення плати з споживача
стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків
від суми боргу за кожний день
прострочки терміну сплати.

На підставі вказаного пункту Договору
позивач нарахував відповідачу 1 529 грн.
09 коп. пені.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу
України визначає, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов"язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства. Розмір неустойки,
встановлений законом, може бути
збільшений у договорі. При цьому,
незалежно від способу та бази
визначення розміру неустойки
договором, вона не може перевищувати
той розмір, який встановлено законом,
як граничний.

Тобто відповідно до вимог чинного
законодавства сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд, тому встановлена сторонами у
договорі відповідальність за
прострочення виконання зобов'язання у
більшому розмірі не суперечить
матеріальному праву України та
відповідно не тягне за собою правових
наслідків у вигляді визнання угоди
недійсною.

За змістом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"№543/96-ВР
від 22.11.96. передбачено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу, та не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу. Відповідно до п.49
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-8/211 від
07.04.08р. - положення цього закону не
встановлюють обмежень щодо визначення
розміру пені, а передбачають обмеження
розміру пені, що підлягає стягненню.

Враховуючи вищевикладене, - суд не
погоджується з розрахунками пені,
викладеними позивачем, а приймає до
уваги розрахунок відповідача.

Суд також звертає увагу позивача, що
ним надано доказ того, що рахунок за
березень 2014 року направлено
відповідачу з порушенням умов договору
- 17.05.2014 р.

Згідно калькулятора підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
системи "Ліга" (з врахуванням Порядку
проведення підрахунку заборгованості
та штрафних санкцій, затвердженого
листом Верховного суду України від
03.04.97р. №62-97р "Рекомендації відносно
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ")
суд перевірив розрахунок пені та
дійшов висновку, що задоволенню
підлягає 470,27 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі вказаної норми позивач
нарахував відповідачу за прострочення
виконання грошового зобов'язання 3%
річних в розмірі 125 грн. 68 коп.

Суд перевірив розрахунки позивача в
частині стягнення 3% річних у сумі 125
грн. 68 коп. і зазначає, що позовні
вимоги в цій частині підлягають
частковому задоволенню в сумі 94,71 грн.,
оскільки позивачем зроблено невірний
розрахунок. Враховуючи отримання
відповідачем рахунків після дати, до
якої повинно проводитись погашення
боргу, суд погоджується з розрахунком 3%
річних, наведеним відповідачем, з
урахуванням дат отримання рахунків та
актів.

За вказаних обставин, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. За приписами статті 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі вказаних норм і керуючись
статтями 44, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст.ст.49, 82-85 ГПК
України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.
Припинити провадження в частині
стягнення з відповідача основного
боргу в розмірі 16 459 грн. 87 коп.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Молодіжний житловий
комплекс" (73000, м.Херсон, пр. 200 річчя
Херсона, 38, корп.6, , р/р
521 в ПАТ "Кредобанк", МФО 325365) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73015, м. Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р 2029 в ХОУ ВАТ "Державний ощадний
банк України", МФО 352457) 94 грн. 71 коп. 3%
річних, 470 грн. 27 коп. пені та 1717,02 грн.
витрат по сплаті судового збору. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

3. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.06.2014 р.

Суддя
В.В.Литвинова