ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" липня 2014 р.
Справа № 918/751/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Корсуна В.Я., розглянувши
матеріали справи за позовом Приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт" до
Кузнецовського міського комунального
підприємства про стягнення в сумі 43654
грн. 28 коп.

Представники сторін:

від позивача: голова правління -
Варжель В.М., представник Солімчук І.М.
(довіреність від 03 лютого 2014 року №46-14)

від відповідача: представник Діонісьєв
І.М. (довіреність від 06 червня 2014 року
№10); представник Прохорович О.М.
(довіреність від 18 квітня 2014 року №700)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені. Відводи з підстав
визначених статтею 20 Господарського
процесуального кодексу України
відсутні.

Обставини справи: Приватне акціонерне
товариство "Рівнеліфт" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Кузнецовського
міського комунального підприємства
про стягнення заборгованості в сумі 43654
грн. 28 коп. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що на підставі
укладеного між сторонами договору
підряду №290 від 01 грудня 2011 року
Приватне акціонерне товариство
"Рівнеліфт" в жовтні 2012 року виконало
роботи щодо технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчеризації
відповідача на загальну суму 172098 грн. 36
коп., у зв'язку з чим, позивачем було
направлено Кузнецовському міському
комунальному підприємству
акти-рахунки №ОУЛ-001077 здачі та
прийомки робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації за жовтень 2012 року за
загальну суму 172098 грн. 36 коп. Вказані
акти підписані обома сторонами. З
огляду на фінансові проблеми,
відповідачем роботи щодо технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації лише частково
оплачені 30 квітня 2013 року платіжним
дорученням №1079 в розмірі 128444 грн. 08 коп.
Таким чином, заборгованість
відповідача щодо оплати виконаних
позивачем у жовтні 2012 року становить
43654 грн. 28 коп. 31 жовтня 2013 року листом
№402/06 на адресу відповідача, враховуючи
його позицію, заявлену при розгляді
судом справи №918/1248/13, позивачем
направлено акт здавання-приймання
виконаних робіт з повного технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації для підписання, за
вказаний вище період. Проте, відповідач
після отримання даного акту відмовився
його підписати та своїм листом
повідомив, що умовами Договору підряду
№290 від 01 грудня 2011 року, акти
здавання-приймання виконаних робіт
надаються підрядною організацією у
термін не пізніше останнього дня
поточного місяця. Позивач не погодився
з такою відмовою та зазначає в позові,
що відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта. У свою
чергу, обов'язок прийняти виконані
роботи, а у випадку виявлення недоліків
робіт негайно про них заявити (у тому
числі шляхом мотивованої відмови від
підписання акту виконаних робіт),
законом покладений саме на замовника.
На думку позивача відповідач
безпідставно відмовився від прийняття
робіт, своєчасно не заявивши про їх
недоліки, а тому він не звільняється
від обов'язку оплатити роботи,
виконаної за договором підряду, тим
паче, що відповідачем частково
здійснено оплату роботи за жовтень 2012
року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 29 травня 2014
року порушено провадження у справі
№918/751/14, розгляд якої призначено на 11
червня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 11 червня 2014
року, враховуючи клопотання позивача,
розгляд справи відкладено до 23 червня
2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 23 червня 2014
року, враховуючи клопотання сторін,
розгляд справи відкладено до 22 липня 2014
року.

22 липня 2014 року відповідачем подано
відзив, з якого вбачається заперечення
проти позовних вимог. Заперечуючи
позовні вимоги відповідач посилається
на судове рішення, що приймалося
господарським судом Рівненської
області між тими ж сторонами, а саме, на
рішення господарського суду
Рівненської області у справі №918/1248/13,
яким було встановлено невідповідність
актів-рахунків здачі та прийомки робіт
по технічному обслуговуванню ліфтів та
обладнанню диспетчеризації. Відтак, за
твердженням представника відповідача,
правова підстава згідно якої було
здійснено перерахування грошових
коштів за жовтень 2012 року, з набранням
чинності вищевказаного судового
рішення була анульована. Посилаючись
на ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України, відповідач вважає, що
рішенням господарського суду
Рівненської області від 15 жовтня 2013
року у справі №918/1248/13, встановлено
факти, а саме невідповідність вимогам
чинного законодавства актів-рахунків
здачі та прийомки робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації, в тому числі за
жовтень 2012 року, які не повинні
доводитися у даній справі. Щодо акту
здавання-приймання виконаних робіт за
жовтень 2012 року, що направлявся
позивачем 31 жовтня 2013 року, відповідач
вказує, що даний акт направлено
відповідачу через рік після терміну, що
встановлено умовами договору для їх
надання, відтак його повернення є
правомірним. Крім того, відповідач
вказує на його невідповідність вимогам
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", оскільки даний документ не
містить зазначення змісту та обсягу,
одиниці виміру господарської операції
по кожному об'єкту, зазначеному в
Додатку №1 до Договору підряду.

В судовому засіданні 22 липня 2014 року
судом оголошувалася перерва до 28 липня
2014 року для надання можливості
позивачу ознайомитися з відзивом у
справі.

Представник позивача в судовому
засіданні 28 липня 2014 року підтримав
позовні вимоги з підстав зазначених у
позові та просив суд задоволити позов
повністю, звернувши увагу суду на факт
часткової оплати виконаних робіт, а
відтак на їх прийняття.

Представник відповідача заперечив
проти позову з підстав зазначених у
відзиві та просив суд, відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. Крім викладеного у відзиві
представник відповідача зазначив, що
роботи по технічному обслуговуванню
ліфтів та обладнанню диспетчеризації,
за спірний період на об'єктах згідно
Договору не проводилися, що
підтверджується відсутністю записів в
журналах періодичних оглядів і
ремонтів ліфта (підйомника) та журналах
заявок по ліфтах об'єднаної
диспетчерської служби, що свідчили б
про проведення позивачем комплексу дій
для підтримання справного стану чи
працездатності ліфта під час
використання його за призначенням.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно дослідивши подані ними
письмові докази, оцінивши їх у
сукупності, господарський суд прийшов
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2011 року між Приватним акціонерним
товариством "Рівнеліфт" (далі
Підрядник) та Кузнецовським міським
комунальним підприємством (далі
Замовник) укладено договір підряду № 290
(далі - Договір, арк. справи 9-12),
відповідно до умов якого Підрядник
зобов'язується, на свій ризик, з
використанням своїх матеріалів та
устаткування виконувати за завданням
Замовника на його об'єктах повне
технічне обслуговування ліфтів і
обладнання диспетчеризації, а Замовник
зобов'язується приймати та оплачувати
вищезазначені роботи.

Згідно пункту 1.2. Договору зазначені
роботи виконуються Підрядником
протягом дії Договору з прийняттям та
оплатою фактично виконаних робіт за
місяць.

Проведення ремонту ліфтів та
обладнання диспетчеризації,
необхідність якого виникає внаслідок
порушень правил користування,
здійснюється Підрядником на підставі
додаткового кошторису (пункт 1.3.
Договору).

Відповідно до пункту 1.4. Договору,
виконання Підрядником робіт,
передбачених дійсним договором,
оформляється актом здавання-приймання
виконаних робіт, що підписується
сторонами протягом трьох робочих днів.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
вартість робіт визначається
кошторисом (Додаток № 1) відповідно до
фактичних витрат Підрядника на
підставі "Порядку встановлення
вартості технічного обслуговування
ліфтів та систем диспетчеризації" і
становить - 168066,08 грн. з ПДВ за технічне
обслуговування ліфтів та 20267,27 грн. з
ПДВ за технічне обслуговування
обладнання диспетчеризації.

Протягом 2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено ряд
додаткових угод до Договору якими
сторони врегульовували питання
вартості виконаних робіт, а саме:
Додаткова угода № 1 від 30.03.2012 року,
відповідно до якої вартість технічного
обслуговування становила 165646,02 грн. з
ПДВ (арк. справи 23); Додаткова угода № 2
від 31.07.2012 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становила 164502,17 грн. з ПДВ (арк. справи
24); Додаткова угода № 3 від 31.08.2012 року,
відповідно до якої вартість технічного
обслуговування становила 162687,08 грн. з
ПДВ (арк. справи 25); Додаткова угода № 4
від 30.09.2012 року, відповідно до якої
вартість технічного обслуговування
становила 161779,56 грн. з ПДВ (арк. справи
26).

Як вбачається з матеріалів справи,
оплата за цим Договором проводиться в
безготівковій формі, шляхом
перерахування Замовником коштів на
поточний рахунок Підрядника на
підставі актів приймання-здавання
виконаних робіт (пункт 3.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що
оплата повного технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації здійснюється
Замовником протягом десяти
календарних днів після підписання
сторонами акта здавання-приймання
виконаних робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації.

Як визначено пунктом 4.1.4. Договору,
Підрядник зобов'язаний не пізніше
останнього дня поточного місяця подати
Замовникові на підписання акти
здавання-приймання виконаних робіт.

У разі непідписання Замовником акту
здавання-приймання виконаних робіт або
ненадання обгрунтованого заперечення
на нього, Підрядник має право
призупинити виконання дійсного
договору на час вирішення спірних
питань (пункт 4.2. Договору).

Відповідно до підпунктів 4.3.5.-4.3.6.
Договору, Замовник зобов'язаний
прийняти виконані Підрядником роботи
та підписати акт здавання-приймання
виконаних робіт протягом трьох робочих
днів з дати їх одержання або в цей же
термін надати обгрунтовану відповідь у
випадку розбіжностей (зауважень);
оплатити виконані Підрядником роботи у
розмірах і в строки, встановлені цим
договором.

Заперечуючи проти вимог позивача
представник відповідача посилається
на рішення суду, що приймалося
господарським судом Рівненської
області між тими ж сторонами, а саме, на
рішення господарського суду
Рівненської області у справі №918/1248/13,
яким на думку відповідача встановлено
факти, які не повинні доводитися у
даній справі, а саме невідповідність
актів-рахунків здачі та прийомки робіт
з технічного обслуговування ліфтів та
обладнання диспетчеризації, в тому
числі за жовтень 2012 року, вимогам
чинного законодавства.

Суд не погоджується з таким
твердженням представника відповідача
з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із змінами і
доповненнями) не потребують
доказування преюдиціальні обставини,
тобто встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, - при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. При цьому не має значення,
в якому саме процесуальному статусі
виступали відповідні особи у таких
інших справах - позивачів,
відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення для
господарського суду має й вирок суду в
кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, які
набрали законної сили, якщо
господарський суд розглядає справу про
правові наслідки дій чи бездіяльність
особи, щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, і лише в питаннях, чи
мало місце діяння та чи вчинене воно
цією особою.

Преюдиціальне значення процесуальним
законом надається саме обставинам,
встановленим судовими рішеннями (в
тому числі в їх мотивувальних
частинах), а не правовій оцінці таких
обставин, здійсненій іншим судом.

З рішення господарського суду
Рівненської області від 15 жовтня 2013
року у справі №918/1248/13 не вбачається,
обставин, що мають преюдиціальне
значення для справи №918/751/14, а саме
встановлення обставин, що
підтверджують невідповідність
актів-рахунків здачі та прийомки робіт
з технічного обслуговування ліфтів та
обладнання диспетчеризації за жовтень
2012 року. Відтак, посилання представника
відповідача на преюдиціальне значення
обставин, встановлених рішенням
господарського суду Рівненської
області від 15 жовтня 2013 року у справі
№918/1248/13 є невірним.

Відповідно до статті 510 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
сторонами у зобов'язанні є боржник та
кредитор. Якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, і одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї.

Згідно норм статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За своєю правовою природою спірний
договір є договором підряду.

Стаття 837 ЦК України визначає, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що представниками
обох сторін, на виконання умов Договору
підряду, підписано акти-рахунки здачі
та прийомки робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації за жовтень 2012 року
№ОУЛ-001077 (арк. справи 27-33) на загальну
суму 172098 грн. 36 коп.

Господарський суд дослідивши
зазначені акти та в сукупності
проаналізувавши норми діючого
законодавства, прийшов до висновку, що
надані позивачем акти-рахунки здачі та
прийомки робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації за жовтень 2012 року не
відповідають вимогам діючого
законодавства та п.3.2. Договору,
оскільки суперечать вимогам, що
встановлює чинне законодавство до
даного типу документів. Відповідно до
Листів Міністерства фінансів України
№ 31-34000-10-16/11926 від 11.06.2007 року та №
31-08410-07/23-1994/1318 від 14.03.2012 року акт
наданих послуг має містити обов'язкові
реквізити. Відсутність обов'язкових
реквізитів позбавляє документ статусу
первинного, а відтак, не є доказом
проведення господарської операції.

Пунктом 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством.

Згідно з вимогами ст.1, ст.2, п.3, п.7 ст.8,
ст.9 вказаного Закону всі юридичні
особи, що створені згідно із
законодавством України незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності зобов'язані вести
бухгалтерський облік, підставою для
якого є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій та повинні мати
обов'язкові реквізити.

Обов'язковими реквізитами первинних
документів є: назва документа, дата і
місце складання, назва підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції (у натуральному та/або
вартісному виразі), посади та прізвища
осіб, або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем акти-рахунки здачі та
прийомки робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації за жовтень 2012 року не
можуть вважатися первинними
бухгалтерськими документами, оскільки
в них відсутні всі необхідні
обов'язкові реквізити, а саме дата та
місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції та
правильність її оформлення.

Відповідно до діючого законодавства
тільки належним чином оформлений акт
здавання-приймання виконаних робіт є
підставою для зарахування та
прийняття до оплати підприємством
виконаних контрагентом робіт, і тільки
з даного моменту підприємство -
замовник вважається зобов'язаною
стороною відповідно до сум зазначених
у первинних документах, що
підтверджують здійснення
господарської операції.

Як встановлено судом, у зазначених
вище актах міститься посилання
виключно на назву об'єкта, тип
обладнання, кількість, ціну та вартість
виконаних робіт за місяць. Проте,
вказані відомості не підтверджують
самого факту виконання робіт. В даних
актах не розкрито зміст та обсяг
господарської операції, не зазначено
одиницю виміру такої операції (у
натуральному та/або вартісному
виразі), посади та прізвища осіб, або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з Договору підряду,
Підрядник зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому договорі,
з використанням своїх матеріалів та
устаткування, на свій ризик, за
завданням Замовника, на його об'єктах,
зазначених у Додатку №1, який є
невід'ємною частиною даного договору,
виконати повне технічне
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації.

Крім того судом встановлено, що в
порушення вимог законодавства, в
актах-рахунках здачі та прийомки робіт
з технічного обслуговування ліфтів та
диспетчеризації за жовтень 2012 року
відсутні будь-які дані про проведення
повного технічного обслуговування
ліфтів та обладнання диспетчеризації
на 224 об'єктах відповідача згідно
Додатку №1 до Договору підряду та не
вказано у який спосіб проводилися
роботи.

Як зазначалося позивачем, враховуючи
позицію відповідача щодо оформлення
актів здавання-приймання виконаних
робіт, заявлену при розгляді справи
№918/1248/13, приватним акціонерним
товариством "Рівнеліфт" направлено
Кузнецовському міському комунальному
підприємству акти здавання-приймання
виконаних робіт, в тому числі в жовтні
2012 року - акт №ОУЛ-001078 від 31 жовтня 2012
року, оформлений згідно вимог чинного
законодавства.

Дослідивши вказаний акт, судом
встановлено невідповідність даного
документа вимогам ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні". Як і акти-рахунки
здачі та прийомки робіт з технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації за жовтень 2012 року акт
ОУЛ-001078 здавання-приймання виконаних
робіт з повного технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації від 31 жовтня 2012 року не
містить будь-яких даних про
господарську операцію із зазначенням
по кожному об'єкту окремо, зазначення
посади та прізвища осіб, або інших
даних, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції. Відтак, суд
прийшов до висновку про те, що акт
ОУЛ-001078 здавання-приймання виконаних
робіт з повного технічного
обслуговування ліфтів та обладнання
диспетчеризації не є належним доказом
підтвердження факту виконання таких
робіт.

Договором визначено, що роботи мають
бути виконані з врахуванням вимог,
передбачених "Правилами будови і
безпечної експлуатації ліфтів в
Україні" та "Положенням про систему
технічного обслуговування та ремонту
ліфтів в Україні".

Відповідно до "Правил будови та
безпечної експлуатації ліфтів"
затверджених Наказом Державного
комітету України з промислової безпеки
№ 190 технічне обслуговування ліфтів -
це комплекс дій або дія для підтримання
справного стану чи працездатності
ліфта під час використання його за
призначенням. Наказом Державного
комітету України з питань житлово -
комунального господарства № 150 від 10
серпня 2004 року визначено перелік робіт,
що відносяться до капітального ремонту
ліфтів. Відповідно до пункту 2
"Положення про систему технічного
обслуговування ліфтів в Україні"
затвердженого Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 73 від 10
квітня 2000 року (далі Положення) система
технічного обслуговування та ремонту
ліфтів передбачає виконання за
графіком робіт з метою забезпечення
безперебійної, безпечної роботи
ліфтів, а також запобігання
передчасного спрацювання обладнання і
підтримання їх належного технічного
стану. Система технічного
обслуговування та ремонту ліфтів
складається з регламентних робіт,
місячних ремонтів, квартальних
ремонтів з відповідною періодичністю:
регламентні роботи встановлюється
спеціалізованою організацією;
місячний ремонт - не рідше одного разу в
31 день для пасажирських ліфтів, для
вантажних ліфтів - не рідше одного разу
в 15 днів; квартальний ремонт - не рідше
одного разу у три місяці.

Згідно пункту 3 Положення для
забезпечення безпечної та
безперебійної роботи ліфтів система
технічного обслуговування та ремонту
ліфтів має такі форми технічного
обслуговування: - повне технічне
обслуговування; - часткове технічне
обслуговування; - технічне
обслуговування за індивідуальними
калькуляціями. Повне технічне
обслуговування ліфтів, що передбачено
умовами договору, включає регламентні
роботи, місячний ремонт та квартальний
ремонт. Місячний ремонт має бути
проведено на кожному із ліфтів в
термін, що не перевищує 31 день, тобто
один раз на місяць. Про проведення
періодичних оглядів та ремонтів ліфтів
представником підрядної організації
робиться запис у Журналі періодичних
оглядів і ремонтів ліфта, при цьому
працівник, що проводить відповідний
ремонт повідомляє диспетчерську
службу замовника про зупинення
відповідного ліфта, про що робиться
запис у Журналі об'єднаної
диспетчерської служби.

Згідно записів у Журналі періодичних
оглядів і ремонтів ліфтів (арк. справи
) по частині об'єктів (70 об'єктів)
проведено квартальний ремонт ліфтів,
який по термінам проведення співпав із
проведенням місячного ремонту. Однак,
згідно записів у Журналі об'єднаної
диспетчерської служби відповідні
ліфти для проведення ремонтних робіт
не зупинялися.

В обгрунтування своїх вимог позивач
вказує на часткову оплату відповідачем
за обслуговування ліфтів згідно актів
виконаних робіт за жовтень 2012 року
(платіжне доручення №1079 від 30 квітня
2013 року), проте, господарський суд
вважає, що така оплата, в силу вимог
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
не є підтвердженням виконання робіт по
технічному обслуговуванню ліфтів та
обладнанню диспетчеризації.

Враховуючи те, що позивачем не надано
суду належних доказів виконання робіт
з технічного обслуговування ліфтів та
обладнання диспетчеризації в жовтні 2012
року, відтак, позовні вимоги щодо їх
оплати є безпідставними.

Судові витрати у вигляді сплаченої
суми судового збору покладаються на
позивача на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32 - 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено "01" серпня 2014
року

Суддя
Корсун В.Я.