ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Справа № 904/1855/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючогоГубенко
Н.М.суддівБарицької Т.Л. Картере
В.І.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго" на постанову від
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 12.06.2014у справі
Господарського суду№ 904/1855/14
Дніпропетровської області за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"ДОМ.КОМ"доПублічного акціонерного
товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго"проскасування
оперативно-господарської санкції

у судовому засіданні
взяли участь представники:- позивача
повідомлений, але не з'явився;-
відповідача повідомлений, але не
з'явився;ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014 у
справі № 904/1855/14 (суддя Манько Г.В.)
припинено провадження у справі на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України;
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в
особі Криворізьких міських
електричних мереж Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго" на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Керуюча
компанія "ДОМ.КОМ" судові витрати у
розмірі 1 827, 00 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
12.06.2014 у справі № 904/1855/14 (колегія суддів
у складі: Тищик І.В. - головуючий суддя,
судді Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.)
ухвалу Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014 у
справі № 904/1855/14 змінено, викладено
абзац 2 резолютивної частини в
наступній редакції: "Стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго" в особі
Криворізьких міських електричних
мереж Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"ДОМ.КОМ" судові витрати у сумі 1 218,00 грн.
Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"ДОМ.КОМ" з Державного бюджету України
609, 00 грн. надмірно сплаченого судового
збору". В іншій частині ухвалу
господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
апеляційного господарського суду,
Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 у справі
№ 904/1855/14 в частині покладення на нього
судового збору, сплаченого за подання
апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на порушення судом норм
процесуального права.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм судами попередніх судових інстанцій
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин справи,
дотримання норм процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням того, що відповідачем
постанова апеляційного господарського
суду у даній справі оскаржується лише в
частині покладення судового збору за
подання апеляційної скарги на
відповідача, касаційною інстанцією
здійснюється перегляд постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду лише в
оскаржуваній частині.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем заявлено позов про
скасування оперативно-господарські
санкції.

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014
припинено провадження у справі №
904/1855/14 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України та стягнуто з відповідача
судові витрати у сумі 1 827, 00 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 80 ГПК України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу.

Частиною другою статті 49 ГПК України
передбачено, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача (Така правова позиція
викладена у п. 4.7 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 2.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" до
позовних вимог немайнового характеру
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з пп.
2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" (1 розмір мінімальної заробітної
плати).

Згідно із ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати на
1 січня 2013 року становить 1 218,00
грн.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач звертаючись із
позовом сплатив судовий збір у розмірі
1 827, 00 грн. як за вимогу майнового
характеру, фактично пред'явивши вимогу
немайнового характеру - скасування
оперативно-господарської санкції.
Тобто, судовий збір позивачем
сплачений в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Отже, судом апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначено, що суд першої
інстанції невірно розподілив судові
витрати, оскільки господарський суд
першої інстанції повинен був стягнути
з відповідача на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК
України, 1 218, 00 грн., як за вимогу
немайнового характеру та вирішити
питання про повернення позивачу з
бюджету надміру сплаченого збору при
подачі ним позову до суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
суду касаційної інстанції вважає, що
приймаючи оскаржувану постанову, суд
апеляційної інстанції, керуючись
приписами ч. 2 ст. 49 ГПК України,
врахувавши, що невірний розподіл
судових витрат здійснено судом першої
інстанції, та те, що спір виник
внаслідок неправильних дій
відповідача, правомірно витрати зі
сплати судового збору за подання
апеляційної скарги поклав на
відповідача.

Таким чином, постанова апеляційного
господарського суду у справі прийнята
з дотриманням норм процесуального
права та передбачені законом підстави
для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго" залишити без
задоволення, постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 у справі
№ 904/1855/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Т.Л. БАРИЦЬКА

В.І. КАРТЕРЕ