ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" липня 2014 р.Справа № Б-39/73-10

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання
Лук'янчук О.І.

За участю представників сторін:

ліквідатора - Корольова В.В.

пр-к ТОВ " Фінансова компанія "Довіра та
гарантія" - не з'явився.

розглянувши клопотання про заміну
кредитора

по справі за заявою ФОП ОСОБА_2, м.
Харків

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014р. до господарського суду
надійшла заява від ТОВ "Фінансова
компанія "Довіра та гарантія", м. Київ
про заміну кредитора ВАТ «Селянський
комерційний банк» «Дністер» у справі
про банкрутство ФОП ОСОБА_2

Ухвалою суду від 08.07.2014р. було
призначено до розгляду заяву ТОВ
"Фінансова компанія "Довіра та
гарантія", м. Київ про заміну кредитора.

В судове засідання ліквідатор надав
суду письмовий відзив на заяву ТОВ
"Фінансова компанія "Довіра та
гарантія", в якому просить суд
відмовити у її задоволенні в зв'язку з
тим, що ТОВ "Фінансова компанія "Довіра
та гарантія" не надано доказів
державної реєстрації змін до договору
іпотеки, заявник не надав доказів
передавання йому прав вимоги за
договором іпотеки та переходу до
заявника прав вимоги від ВАТ СКБ
«Дністер».

Представник ТОВ "Фінансова компанія
"Довіра та гарантія" в судове засідання
не з'явився, поважні причини неявки
суду не представив, хоча заявник був
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання.

Згідно з п.3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них, справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з вищенаведеним, як вважає
суд, заява ТОВ "Фінансова компанія
"Довіра та гарантія" може бути
розглянута за наявними матеріалами та
представленими суду сторонами
доказами.

Розглянувши матеріали справи, відзив
ліквідатора на заяву, викладені в
поданої заяві ТОВ " Фінансова компанія
"Довіра та гарантія" доводи, заслухавши
пояснення ліквідатора суд вважає, що
заява «Фінансова компанія "Довіра та
гарантія" про заміну кредитора у
зобов'язанні не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Форми судового процесу встановлені
статтею 4-1 ГПК України, частиною 2 якої
передбачено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство в
порядку провадження, передбаченого
Господарським процесуальним кодексом
України з врахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
При цьому відповідно до статті 33 ГПК
України обов'язок доказування та
надання доказів покладений на сторони,
а господарський суд, відповідно до
приписів статті 43 ГПК України, оцінює
докази сторін за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

До суду надійшла заява ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» про
заміну кредитора, відповідно до якої
заявник просить внести зміни до
реєстру кредиторів, а саме: змінити
кредитора ВАТ «Селянський комерційний
банк» Дністер» на його правонаступника
ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та
гарантія».

Згідно ч. 51 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 18.12.09 р.
"Про судову практику в справах про
банкрутство" визначено, що законом не
передбачено заборони на перехід прав
кредиторів за грошовими зобов'язаннями
до іншої особи у провадженні у справі
про банкрутство. Особа, до якої
перейшли права кредитора під час
провадження у справі про банкрутство,
отримує статус учасника провадження
відповідно до абзацу двадцять другого
статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Заміна кредитора у зобов'язанні не
впливає на права та обов'язки боржника
і не потребує його згоди, якщо така
згода не передбачена договором або
законом.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 512 ЦК України
встановлено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок: 1) передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги); 2)
правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Відповідності до ст. 25 ГПК України
процесуальне правонаступництво являє
собою перехід процесуальних прав та
обов'язків сторони до іншої особи в
зв'язку з вибуттям особи у спірному
матеріальному правовідношенні. Отже
процесуальне правонаступництво є
похідним від матеріального
правовідношення та випливає з
юридичних фактів правонаступництва. У
зв'язку з чим для вирішення судом
питання про процесуальну заміну
сторони у справі необхідна наявність
відповідних первинних документів, які
підтверджують факт вибуття особи з
матеріального правовідношення та
перехід її прав та обов'язків до іншої
особи - правонаступника.

У заяві про заміну кредитора заявник
ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»
посилається на укладення договору
купівлі-продажу права вимоги № 114 від
07.03.2014 року, за яким передано всі права
вимоги за договором № 77865/1 про надання
кредиту на виробничі потреби від 08.04.2008
року, що був укладений між ВАТ
«Селянський комерційний банк»
Дністер» та фізичною особою ОСОБА_3

Договір купівлі-продажу права вимоги №
114 від 07.03.2014 (далі - договір № 114) року
укладений у простій письмовій формі.
Відповідно до умов договору
(визначення термінів) боржник - фізична
та юридична особи, визначені у додатку
№ 2; Контракт - угоди, на підставі яких
ТОВ «ФК «Довіра і гарантія» отримало
право вимоги, визначені у додатку № 2;
право вимоги - усі та будь-які права
вимоги, що виникли на підставі
Контракту (п. 1 визначення термінів).
Відповідно до п. 2.2. Договору № 114
предметом цього договору є право
вимоги, що випливає з Контракту,
укладеного між первісним кредитором та
боржником, а також договорами
забезпечення (у разі їх наявності).

Таким чином, на підставі договору
купівлі-продажу права вимоги за № 114
до ТОВ «ФК «Довіра і гарантія» перейшли
права вимоги, що зазначені у додатку № 2
до цього договору. Проте боржник ФОП
ОСОБА_2 не зазначений у додатку № 2, як
боржник, права якого передані новому
кредитору ТОВ «ФК «Довіра і гарантія».

Договору № 77865/1 від 08.04.2008р. відповідає
право вимоги до фізичної особи ОСОБА_3
Для забезпечення вимог за вказаним
вище договором був укладений іпотечний
договір від 08.04.2008 року між АТ «СКБ
«Дністер» і фізичною особою ОСОБА_2,
відповідно до якого на виконання
зобов'язань за договором № 77865/1 від
08.04.2008р. передано в іпотеку нежитлові
приміщення 1-го поверху № 1-1,1-5,
загальною площею 191,5 кв.м. в .літ. «А-4»,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Гр.
ОСОБА_2 за договором іпотеки від 08.04.2008р.
зобов'язався передати в разі
невиконання грошових зобов'язань
фізичною особою ОСОБА_3 за договором №
77865/1 від 08.04.2008р. нерухоме майно.

Отже, право ТОВ «ФК «Довіра і гарантія»
грошової вимоги до ФОП ОСОБА_2 не є
предметом договору № 114.

А крім того, заявник ТОВ «ФК «Довіра і
гарантія» не представив доказів
передання товариству прав вимоги за
договором іпотеки, нотаріального
посвідчення цього договору і державної
реєстрації іпотеки.

Відповідно до п. 2.З., п. 2.5., п. 2.6., п. 4.1.
договору купівлі-продажу права вимоги
№ 114 передбачено сплата за передачу
права вимоги, що є предметом договору.
При цьому відповідно до п. 2.6 цього
договору передбачено укладення акту
прийому-передачі права вимоги, і з
моменту підписання акту новий кредитор
вважається таким, що набув права
вимоги. Згідно до п. 2.6. підписання акту
прийому-передачі права вимоги
здійснюється після сплати новим
кредитором вартості договору.

Проте, заявником ТОВ «ФК «Довіра і
гарантія» не було надано суду доказів
сплати вартості договору і укладення
акту прийому передачі за формою, що
передбачена додатком № 3 до договору №
114.

Не можливо розглядати у якості акту
прийому-передачі і сам додаток № 1 до
договору купівлі-продажу права вимоги
за № 114 у зв'язку з тим, що він не містить
дати складання, не містить дати
здійснення оплати ціни договору
належним чином та у повному обсязі
згідно умов договору, і дати з якої
право вимоги за всіма договорами
зазначеними в п. 2.2. договору № 114 та
додатку № 2 переходять до нового
кредитора.

Таким чином, заявник ТОВ «ФК «Довіра і
гарантія» не надав доказів переходу до
нього права вимоги від ВАТ СКБ
«Дністер».

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні відбувається
без згоди боржника, проте відповідно до
ч. 2 цієї статті передбачено
повідомлення кредитором боржника про
передання права вимоги для належного
виконання боржником зобов'язання.
Такий саме обов'язок первісного
кредитора передбачений і у п. 5.2.6.
договору купівлі-продажу права вимоги
за № 114. Проте, заявник не надав суду
доказів отримання боржником
(банкрутом) повідомлення про заміну
кредитора у зобов'язанні від
первісного кредитора ВАТ «СКБ
«Дністер» (додаток № 1 до договору № 114).

Також, суд звертає увагу на те, що не
може розглядатись як довіреність, що
має бути оформлена первісним
кредитором згідно п. 3.1.10 договору
купівлі-продажу права вимоги за № 114,
оскільки не містить дати її складання і
підпису особи, на яку він оформлений.
Відповідно до ч. 3 ст. 247 ЦК України
визначено, що довіреність в якій не
зазначено дати її вчинення є нікчемною.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» взаємні права і обов'язки
іпотекодавця та іпотекодержателя
виникають з моменту державної
реєстрації іпотеки відповідно до
закону. Цією ж нормою Закону України
«Про іпотеку» визначено пріоритет
права іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
порядку прав чи вимог інших осіб на
передане в іпотеку нерухоме майно
виникає з моменту державної реєстрації
іпотеки. Заявник на надав суду доказів
державної реєстрації змін до іпотеки,
у зв'язку з чим відсутні підстави
встановлювати пріоритет заявлених
вимог заявника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст. 25, 86 Господарського
процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ТОВ
"Фінансова компанія "Довіра та
гарантія", м. Київ, про заміну кредитора.

Ухвалу направити банкруту,
ліквідатору, заявнику.

Суддя
Міньковський С.В.