м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
помічнику судді Угленко Я.С., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЮГ-ЛОГІСТИК»до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт
Групп»простягнення заборгованості в
розмірі 36 829 гривень 40 копійок
від Позивача: Силенко Т.Г. (представник
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» (надалі
також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп»
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення заборгованості в розмірі 36 829
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 03
червня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ЮГ-ЛОГІСТИК» («повірений») та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп»
(«довіритель») укладено Договір №
1-05/13/37 доручення на надання
транспортно-експедиційних послуг
(організацію автомобільних перевезень
вантажів), відповідно до умов якого
сторони погодили, що довіритель
доручає, а повірений зобов'язується,
діючи від імені та за рахунок
довірителя за обумовлену плату і в
обумовлений термін, організувати
перевезення вантажу, поставленого
довірителем, автомобільним
транспортом. Так, на виконання умов
Договору № 1-05/13/37 Позивачем надано
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп»
транспортно-експедиційні послуги на
загальну суму 38 100 гривень 00 копійок, з
яких оплачено лише 4 000 гривень 00
копійок. Таким чином, заборгованість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп»
перед Відповідачем складає 34 100 гривень
00 копійок. Отже, Позивач просить Суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп» 36
829 гривень 40 копійок, з яких: 34 100 гривень
00 копійок - сума основної
заборгованості; 512 гривень 90 копійок - 3%
річних та 2 216 гривень 50 копійок - пеня.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 16.06.2014 р. порушено провадження у
призначено на 09.07.2014 р.
09.07.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення по справі від 16.06.2014 року.
09.07.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив, вимоги ухвали суду
про порушення по справі від 16.06.2014 року
Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача,
невиконанням Відповідачем вимог
ухвали суду про порушення провадження
по справі, Ухвалою Господарського суду
м. Києва від 09.07.2014 року відкладено
розгляд справи на 23.07.2014 року.
В судовому засіданні 23.07.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги,
доводи позовної заяви та подав
додаткові документи в обґрунтування
позовних вимог. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
Рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення від
За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача в судове
засідання 23.07.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 23 липня 2014 року, на
підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

03 червня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ЮГ-ЛОГІСТИК» («повірений») та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп»
(«довіритель») укладено Договір №
1-05/13/37 доручення на надання
транспортно-експедиційних послуг
(організацію автомобільних перевезень
вантажів), відповідно до умов якого
сторони погодили, що довіритель
доручає, а повірений зобов'язується,
діючи від імені та за рахунок
довірителя за обумовлену плату і в
обумовлений термін, організувати
перевезення вантажу, поставленого
довірителем, автомобільним
транспортом.

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. Договору
№ 1-05/13/37, розрахунки за надані послуги
здійснюються в гривнях, на підставі
цін, узгоджених в заявці на
перевезення. Оплата послуг
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів довірителем на
розрахунковий рахунок повіреного

Як вбачається з Договорів-заявок на
надання транспортно-експедиційних
послуг та Актів надання послуг, копії
яких містяться в матеріалах справи,
Позивачем надано Товариству з
обмеженою відповідальністю «Ерфол
Стейт Групп» транспортно-експедиційні
послуги на загальну суму 38 100 гривень 00
копійок

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, надані
транспортно-експедиційні послуги
оплачені Відповідачем частково, а саме:
на загальну суму 4 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, заборгованість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Ерфол
Стейт Групп» перед Відповідачем
складає 34 100 гривень 00 копійок. Отже,
Позивач просить Суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерфол Стейт Групп» 36
829 гривень 40 копійок, з яких: 34 100 гривень
00 копійок - сума основної
заборгованості; 512 гривень 90 копійок - 3%
річних та 2 216 гривень 50 копійок - пеня.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Внаслідок укладення Договору № 1-05/13/37
доручення на надання
транспортно-експедиційних послуг
(організацію автомобільних перевезень
вантажів) між сторонами згідно з
пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України, виникли цивільні
права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Частиною 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Суд зазначає, що факт виконання
Позивачем своїх зобов'язань за
Договором № 1-05/13/37 доручення на надання
транспортно-експедиційних послуг
(організацію автомобільних перевезень
вантажів) на загальну суму 38 100 гривень
00 копійок підтверджується матеріалами
справи, а саме: Договорами-заявками на
надання транспортно-експедиційних
послуг та Актами надання послуг.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до
матеріалів справи не було додано
належних та допустимих доказів на
підтвердження повної сплати
Відповідачем грошових коштів
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» за
надані транспортно-експедиційні
послуги.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в
порушення вищезазначених норм
Цивільного кодексу України та умов
Договору № 1-05/13/37 доручення на надання
транспортно-експедиційних послуг
(організацію автомобільних перевезень
вантажів), не здійснив повну оплату за
надані транспортно-експедиційні
послуги, тобто не виконав свої
зобов'язання, а тому позовні вимоги
щодо стягнення 34 100 гривень 00 копійок -
сума основної заборгованості є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд зазначає, що передбачене законом
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних в порядку статті 625
Цивільного кодексу України є способами
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Таким чином, Суд зазначає, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» в
частині стягнення 512 гривень 90 копійок -
3% річних є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» визначено, що
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

За приписом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.
Установлене статтею 3 названого Закону
обмеження розміру пені не стосується
неустойки, встановленої іншими
законодавчими актами (пункт 2.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

Таким чином, Суд зазначає, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» в
частині стягнення 2 216 гривень 50 копійок
- пені є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ерфол
Стейт Групп» (01021, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА
ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 28/2,
Ідентифікаційний код юридичної особи
37955465) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» (04053,
м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 21, офіс 406,
Ідентифікаційний код юридичної особи
38727807) 36 829 (тридцять шість тисяч
вісімсот двадцять дев'ять) гривень 40
копійок, з яких: 34 100 гривень 00 копійок -
сума основної заборгованості; 512
гривень 90 копійок - 3% річних та 2 216
гривень 50 копійок - пеня.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ерфол
Стейт Групп» (01021, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА
ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 28/2,
Ідентифікаційний код юридичної особи
37955465) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГ-ЛОГІСТИК» (04053,
м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 21, офіс 406,
Ідентифікаційний код юридичної особи
38727807) 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) гривень 00 копійок судового збору.

4. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 25 липня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин