ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Справа № 19/5005/8344/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіФролова Г.М., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скаргиПублічного акціонерного
товариства "Дніпропетровський
металургійний завод імені
Комінтерну"на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 рокуу справі№
19/5005/8344/2012господарського
судуДніпропетровської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Дніпропетровський
металургійний завод імені
Комінтерну"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "МК
Дніпро"проспонукання до певних дій

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Баленкова Н.В. дов. № 20 від
11.01.2014 року,- відповідача:Доненко В.В.
дов. б/н від 13.11.2013 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну" (далі за
текстом - ПАТ "Дніпропетровський
металургійний завод імені Комінтерну")
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "МК Дніпро" (далі за
текстом - ТОВ "МК Дніпро") про спонукання
до певних дій.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.02.2014
року у справі № 19/5005/8344/2012 в задоволенні
позовних вимог ПАТ "Дніпропетровський
металургійний завод імені Комінтерну"
відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну" звернулось до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.02.2014
року та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 року у справі № 19/5005/8344/2012
апеляційну скаргу ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну" залишено без
задоволення, а рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
24.02.2014 року у справі № 19/5005/8344/2012 - без
змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, ПАТ "Дніпропетровський
металургійний завод імені Комінтерну"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.02.2014 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 року у
справі № 19/5005/8344/2012 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 15.07.2014 року № 03-05/1015 для
розгляду касаційної скарги у справі №
19/5005/8344/2012 у зв'язку з виходом з
відпустки судді Фролової Г.М.
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий - Ходаківська І.П., судді
Фролова Г.М., Яценко О.В. (доповідач).

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 03.05.2007 року
між відкритим акціонерним товариством
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну",
правонаступником якого є ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну", та ТОВ "МК
Дніпро", як підрядчик, було укладено
договір підряду № 3, за умовами якого
підрядник виконує роботи по ремонту
покрівлі загальнозаводського складу
заготовок і готової продукції заводу
їм. Комінтерну за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комінтерну, 7, та
надає гарантію на виконані роботи на
строк 12 років, після виконання
замовником зобов'язань згідно п. п. 3.2. п.
3. цього договору, а замовник приймає та
оплачує виконані роботи за цим
договором.

Так, судами досліджено, що звертаючись
із позовом до ТОВ "МК Дніпро" про
зобов'язання виконати гарантійні
зобов'язання по договору № 3 від 03.05.2007
року та безоплатно усунути недоліки в
роботі з ремонту покрівлі
загальнозаводського складу заготівель
і готової продукції позивача,
розташованого в м. Дніпропетровську по
вул. Комінтерну, ПАТ "Дніпропетровський
металургійний завод імені Комінтерну"
посилалось на те, що в період
гарантійного строку 2011 року - 2012 року на
покрівлі утворились тріщини, покрівля
протікає, що призводить до зниження
якості продукції.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
07.08.2012 року комісією у складі
представників позивача та відповідача
проведено огляд покрівлі
загальнозаводського складу заготівель
і готової продукції ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну", за
результатами якого складено акт згідно
якого виявлено тріщини, вздуття
руберойду, і як результат цього
встановлено, що покрівля протикає.
Місце розташування дефекту носить
локальний характер, а саме: в зоні
прольоту В-Г в осях 30-41
загальнозаводського складу заготівель
і готової продукції. Вказаний акт
підписаний представником підрядника
із запереченнями стосовно причин
виникнення дефектів покриття.

Відповідно до Технічного завдання,
затвердженого технічним директором
ПАТ "Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну" 05.08.2012 року, ПАТ
"Коксохімтепломонтаж" проведено
обстеження м'якої покрівлі будівлі
складу заготівель і готової продукції
позивача, за результатами проведення
якого розроблені рекомендації по
усуненню виявлених недоліків, прийняті
відповідні висновки і рекомендації,
які викладені в Технічному висновку.
Відповідно висновків ПАТ
"Коксохімтепломонтаж" причиною появи
тріщин на покрівлі, що носять локальний
характер, є саме погана якість робіт і
неякісний матеріал.

Згідно ст. 323 Господарського кодексу
України договори підряду (субпідряду)
на капітальне будівництво укладаються
і виконуються на загальних умовах
укладання та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, відповідно до закону.

Положеннями п. 29 постанови Кабінету
Міністрів України № 668 від 01.08.2005 року
"Про затвердження Загальних умов
укладення та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві"
передбачено, що замовник зобов'язаний
негайно повідомити підрядника про
виявлені недоліки в роботі.

Пунктами 81, 93, 105, 107, 108 вказаної
Постанови Кабінету Міністрів України
передбачено права та обов'язки
замовника у разі виявлення недоліків
робіт.

Підписання акту приймання-передачі
робіт є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

За приписами ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки). Якщо після
прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому
числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно
повідомити про це підрядника.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що зобов'язання
сторін по договору підряду були
виконані у повному обсязі та належним
чином, що підтверджується актами
прийому виконаних робіт за червень та
липень 2007 року, які були підписані
обома сторонами без зауважень, у т. ч. і
щодо якості таких робіт та
використаних матеріалів.

Враховуючи вищевикладене,
обґрунтованим є висновок судів
попередніх інстанцій стосовно того, що
сторонами були здійснені всі дії щодо
реалізації прав та обов'язків, які
випливали із суті основного
зобов'язання і в цій частині вони є
припиненими, у зв'язку з їх виконанням.

Крім того, судами досліджено, що акт
прийняття виконаних робіт був
підписаний сторонами без зауважень, а
тому посилання позивача на
використання неякісних матеріалів під
час виконання підрядних робіт є
безпідставним, оскільки їх якість не є
прихованим недоліком і позивач мав
можливість пересвідчитись у якості
матеріалів, витребувавши сертифікати
якості ще до початку підрядних робіт.

Доказів використання підрядником
неякісного матеріалу під час
проведення підрядних робіт, судами не
встановлено, а позивачем не надано.

Посилання скаржника на технічний
висновок Приватного акціонерного
товариства "Коксохимтепломонтаж", яким
визнано, що причинами появи тріщин на
покрівлі є не динамічні навантаження
від мостових кранів, як вказано у
висновках ТОВ "Ленком Т", а погана
якість робіт та неякісний матеріал, і
висновок будівельно-технічної
експертизи, як на підставу своїх вимог,
судами обґрунтовано відхилено з огляду
на наступне.

Згідно висновків комісійної
будівельно-технічної експертизи № 4070-12
однією з причин виникнення дефектів
покрівельного покриття на покрівлі
загальнозаводського складу заготівель
і готової продукції "ДМЗ ім. Комінтерну"
при виконанні покрівельних робіт могло
стати внаслідок застосування на даній
ділянці будівельних матеріалів
неналежної якості.

Однак, судами вірно вказано про те, що
даний висновок стосується
використання покрівельного матеріалу
Sintec 3/0 АПП при виконанні робіт за
договором № 9 від 09.10.2007 року, відносно
якого є протокол іспитів від 12.08.2012
року, в той час, як розглядається спір
відносно виконання договору № 3 від
03.05.2007 року.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
під час виконання підрядних робіт за
означеним договором, вищезазначений
покрівельний матеріал не застосувався,
що вбачається з відомості ресурсів до
зведеного кошторису вартості
будівництва, де серед використаних
покрівельних матеріалів значиться
руберойд наплавляємий Sintec -РА 4.0 КG/MQ
(Polyester) та руберойд TECH V2 KG/MQ (Fiberglass).

Так, судами встановлено, що дослідження
відносно цих покрівельних матеріалів
не проводилось, що також вбачається з
висновків будівельно-технічної
експертизи, згідно з якою перевірити
якість матеріалів і їх відповідність
не можливо у зв'язку із відсутністю
зразків, тому обґрунтованих підстав
для тверджень позивача про
використання неякісних матеріалів,
немає.

Безпідставними є посилання скаржника,
як на доказ використання відповідачем
при виконанні робіт неякісного
матеріалу, на складений сторонами акт
від 29.04.2011 року, яким встановлено, що
виникнення дефектів покриття із
рулонного матеріалу на площі 200 кв. м.
покрівлі будівлі АБК з лабораторією 1-ї
черги ТЕЗЦ № 1 ПАТ "Дніпропетровський
металургійний завод імені Комінтерну"
визвано неналежною якістю
використаного матеріалу при виконанні
робіт по ремонту покрівлі на даній
ділянці з огляду на те, що він
стосується виконання робіт по договору
№ 9 від 09.10.2007 року, а не договору від
03.05.2007 року.

Отже, оскільки належних та допустимих
доказів використання неякісних
матеріалів позивачем не надано, акт
прийому виконаних робіт підписаний без
зауважень, позивач, у відповідності до
ст. 853 Цивільного кодексу України, не
може посилатись на використання
відповідачем не якісного матеріалу, а
тому суди дійшли обґрунтованих
висновків стосовно безпідставності
вимог позивача в цій частині.

Пунктом 2.1.5. Договору сторони узгодили
гарантійний строк на виконані роботи
терміном 12 років.

Гарантійний строк означає
гарантування підрядником протягом
вказаного часу відповідність
виконаних робіт певним вимогам,
зазначеним в договорі або нормативних
документах (будівельним правилам,
держстандартам тощо). Іншими словами, у
разі виявлення недоліків підрядник
несе відповідальність перед
замовником не за основним, а за
гарантійним зобов'язанням, оскільки
сам факт виявлення недоліків після
приймання робіт породжує для сторін
нові права та обов'язки в рамках
наданої гарантії.

За приписами ст. 884 Цивільного кодексу
України підрядник гарантує досягнення
об'єктом будівництва визначених у
проектно-кошторисній документації
показників і можливість експлуатації
об'єкта відповідно до договору
протягом гарантійного строку, якщо
інше не встановлено договором
будівельного підряду.

Частиною 2 ст. 884 Цивільного кодексу
України передбачено, що підрядник
відповідає за дефекти, виявлені у межах
гарантійного строку, якщо він не
доведе, що вони сталися внаслідок:
природного зносу об'єкта або його
частин; неправильної його експлуатації
або неправильності інструкцій щодо
його експлуатації, розроблених самим
замовником або залученими ним іншими
особами; неналежного ремонту об'єкта,
який здійснено самим замовником або
залученими ним третіми особами.

Відповідно до п. 106 загальних умов
укладення та виконання договорів
підряду, затверджених постановою
Кабінету міністрів України № 668 від
01.08.2005 року підрядник відповідає за
недоліки (дефекти), виявлені в
закінчених роботах (об'єкті
будівництва) і змонтованих
конструкціях протягом гарантійних
строків, якщо він не доведе, що:
недоліки були відомі або могли бути
відомі замовнику на момент їх
прийняття, але не зазначені в акті;
недоліки виникли внаслідок: неналежної
підготовки проектної документації,
якщо відповідно до договору підряду
обов'язок щодо забезпечення робіт
(будівництва об'єкта) проектною
документацією було покладено на
замовника; природного зносу результату
закінчених робіт (об'єкта будівництва),
змонтованих конструкцій; неправильної
експлуатації або неправильності
інструкцій щодо експлуатації
змонтованих конструкцій та/або об'єкта
будівництва, розроблених самим
замовником або залученими ним третіми
особами; неналежного ремонту
змонтованих конструкцій, об'єкта
будівництва, проведеного самим
замовником або залученими ним третіми
особами; інших незалежних від
підрядника обставин.

Безпідставними є доводи скаржника
стосовно порушення відповідачем
технології виконання покрівельних
робіт, що на його думку,
підтверджується як технічним
висновком, проведеним приватним
акціонерним товариством
"Коксохімтепломонтаж", так і висновком
комісійної будівельно-технічної
експертизи з огляду на наступне.

Судами досліджено, що згідно
технічного висновку приватного
акціонерного товариства
"Коксохімтепломонтаж", причиною появи
тріщин стала погана якість роботи та
неякісний матеріал, при цьому, ПАТ
"Коксохімтепломонтаж" при підготовці
висновку взяв за основу уклон покрівлі
у 12 %.

Саме такий уклон, визначений у висновку
ПАТ "Коксохимтепломонтаж", став у
подальшому обставиною, яку взяли до
уваги при розрахунку відповідності
виконаних підрядником робіт вимогам
ДБН В.2.6-14-97, судові експерти, однак як
встановлено судами та не
заперечувалось позивачем, фактично
похил покрівлі складає не 12 %, а 7 %.

Згідно п. 2.19. ДБН В.2.6-14-97 основами під
покрівельний килим суміщених дахів
приймаються: на похилах 10 - 25 %: бетонні
та залізобетонні поверхні несучих
елементів покриття, вирівняні поверхні
монолітних утеплювачів з об'ємною
масою 300 кг/куб. м. і більше при поверхні
монолітних вирівнюючи стяжок по
утеплювачах з об'ємною масою менше 300
кг/куб. м. з суцільною приклейкою
покрівельного килиму до основи.

В той же час, відповідно до норм ДБН
В.2.6-14-97 "Проектування покрівельних
килимів" для створення повітряного
прошарку слід передбачати локальне
(крапкове чи смугове) приклеювання
покрівельного килима до основи; при
цьому крапкове і смугове приклеювання
повинні бути рівномірними і складати:
крапкове 5 % і смугове 25 % загальної
площі покрівельного килима на похилах 0
і менше 2, 5 % і відповідно 10 і 30 % на
похилах 2, 5 менше 5 %, 15 % і 35 % на похилах 5
менше 10 %; при крапковому локальному
закріпленні слід призначати
наклеювання покрівельного килима на
підкладці із перфорованого руберойду.

Отже, враховуючи що судами досліджено
та не заперечувалось сторонами, що ухил
покрівлі складає 7 %, то при виконанні
покрівельних робіт можливе
використання саме не суцільного, а
крапкового і смугового приклеювання
покрівельного килиму, відомості про
ухил 12 %, на які посилався експерт, як на
порушення технології, стосувались саме
застосування підпункту ДБН В.2.6-14-97,
який передбачав суцільну приклейку
покрівельного килиму до основи, є
безпідставними.

Таким чином, суд обґрунтовано не
прийняли до уваги висновки комісійної
будівельно-технічної експертизи, де по
першому питанню експерти визнали
причиною виникнення дефектів
покрівельного покриття на покрівлі
загальнозаводського складу заготівель
та готової продукції ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну" - порушення
технології виконання робіт по
влаштуванню покрівель у відповідності
норм ДБН В.2.6-14-97 п. 2.19., які стосуються
технології виконання покрівельних
робіт з похилами 12 %.

Також, судами обґрунтовано відхилено
доводи позивача про те, що факт
застосування відповідачем
газополум'яних горілок при виконанні
робіт по улаштуванню покрівлі в один
шар з допомогою рулонних покрівельних
матеріалів, оскільки такі не
відповідають обставинам справи,
суперечить технічним висновкам самого
позивача, та не дають підстав зробити
висновок, що саме цей факт може
свідчити про виникнення дефектів у
зв'язку з порушенням відповідачем
технології виконання покрівельних
робіт та застосування неякісних
матеріалів.

Згідно технічного висновку ПАТ
"Коксохімтепломонтаж" перший шар
рулонного покрівельного покриття
виконувався механічним шляхом, тобто
висновки наданого позивачем додатку до
позовної заяви та твердження у
позовній заяві про застосування
горілок суперечить одне одному.

Локальний кошторис у рядку 11 містить
вид виконуємих робіт, як улаштування
покрівель в один шар із рулонних
покрівельних матеріалів із
застосуванням газополум'яних горілок.
Особливості складання цього кошторису
полягає у застосування програмного
комплексу АВК-3, які повною мірою не
розшифровує вид виконуємих робіт
відповідно до технології.

Згідно інструкції та технології
використання покрівельного покриття
PluvitecTech v2, улаштування водоізоляційного
шару може здійснюватись шляхом
суцільного, полосового або дотичного
наплавлення; вільної укладки та
зварювання швів у перехрестах;
вільного укладення та механічного
кріплення до основи у швах з наступним
зварюванням або заклеюванням мастикою.
Технологічні прийоми монтажу
бітумно-полімерного рулонного
матеріалу шляхом вільного укладення з
механічним закріпленням виконують у
наступній послідовності: - на
підготовлену основу по лінії ендови
розкатують 2-3 рулони, приміряють один
рулон по відношенню до іншого та
забезпечують необхідний торцевий
наслоєння; - потім кожне полотнище
закатують з двох сторін до його
середини; - розкатують рулон спочатку в
одну сторону та кріплять його краю до
основи кріпильними елементами, потім
розкатують і кріплять другу половину
рулону; - наступний рулон монтується в
такій же послідовності, з наплавленням
у пере хльості на попередній рулон.

Отже, суди дійшли обґрунтованого
висновку про те, що відповідач
дотримався технології виконання робіт,
що і підтверджується технічним
висновком наданим позивачем, де
зазначено, що перший шар закріплювався
механічно з дотичним наплавленням, що
жодним чином не суперечить відомостям
локального кошторису та акту виконаних
робіт.

Згідно п. 11 висновку № 4070-12 комісійної
будівельно-технічної експертизи
порушення технологічного процесу
робіт з улаштування покрівлі
загальнозаводського складу заготівель
і готової продукції ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну", а також
використання неякісних матеріалів на
всій площі покрівлі могли призвести до
виникнення дефектів рулонного
покриття по всьому об'ємі покрівлі, а не
локального, як встановлено на
дослідженні.

У п. 16 вказаного висновку зазначено, що
встановити категорично прямий
причинно-наслідковий зв'язок між
недоліками матеріалу та виконаних
робіт, зазначених в технічному
висновку по результатам обстеження
м'якої покрівлі загальнозаводського
складу заготівель та готової продукції
ПАТ "Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну", що проводилось
ПАТ "Коксохімтепломонтаж" та
виявленими дефектами покрівлі, не
надається можливим.

За таких обставин, суд попередніх
інстанцій обґрунтовано не прийняли до
уваги Висновок № 4070-12 комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи як беззаперечний доказ
наявності або відсутності вини
відповідача при здійсненні підрядних
робіт обумовлених договором, оскільки
не містить категоричних та остаточних
висновків, зокрема, у п. п. 1 - 4 даного
висновку експерт зазначає, що
пошкодження частин крівлі могло бути
спричинено, як неякісними будівельними
матеріалами, так і порушення
технологій виконання покрівельних
робіт, але в п. п. 6, 7, 9 - експерт вказує,
що виникнення пошкодження частини
крівлі могло спричинитись, у зв'язку з
навантаженнями у вигляді вібрації на
покрівлі будівлі та динамічним
навантаженням на покрівлю при руху
кран-балки.

Разом з тим, згідно технічного висновку
з обстеження покрівлі
загальнозаводського складу заготівель
та готової продукції ПАТ
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну", що проводилось
ТОВ "Леком Т", враховуючи, що каркас
будівлі металевий, а не із збірних
залізобетонних конструкцій, при
навантаженні та гальмуванні кран-балки
виникають додаткові навантаження, які
передаються на конструкцію покрівлі з
виникненням вищезазначених дефектів.
Інших деформацій, пошкоджень покрівлі
не виявлено, що свідчить про те, що
означений випадок не є гарантійний.

Пунктом 4 ст. 884 Цивільного кодексу
України передбачено, що в разі
виявлення протягом гарантійного
строку недоліків, замовник повинен
заявити про них підрядникові в
розумний строк після їх виявлення.

Судами встановлено, що дефекти
покриття були виявлені у 2011 році, проте
із вимогою до підрядника вони
звернулись лише у липні 2012 році.

Згідно акту від 07.08.2012 року під час
огляду покрівлі загальнозаводського
складу заготівель і готової продукції
ПАТ ПАТ "Дніпропетровський
металургійний завод імені Комінтерну"
було виявлено 40 подовжніх тріщин
довжиною 0, 5 - 1, 5 м, глибиною до 2 мм,
одну наскрізну повздовжню тріщину
довжиною 30 метрів та міста з
хвилястістю довжиною 5 - 10 метрів.
Дефекти утворились на площі 1 200 кв. м.,
однак, згідно технічного висновку ПАТ
"Коксохімтепломонтаж", виявлено 57
тріщин різної довжини (від 100 до 3 150 мм),
внаслідок чого потребується ремонт
покрівлі загальною площею 390 кв. м., що
свідчить про суперечливість даних і
недоведеність позивачем своїх вимог.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про
недоведеність позивачем в порядку ст.
ст. 33, 34 ГПК України, обставин того, що
виявлені в подальшому (після
підписання актів приймання-передачі
виконаних робіт) недоліки, виконаних
відповідачем робіт, мали скритий
характер та були обумовлені виконанням
робіт з порушенням технології та з
використанням неякісних матеріалів з
наступних підстав.

Всі інші доводи скаржника не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанцій та зводяться до
переоцінки доказів, яким вже було
надано оцінку апеляційним
господарським судом.

Касаційна інстанція, за приписами ч. 2
ст. 1117 ГПК України, не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції приходить до
висновку, що під час розгляду справи
місцевим та апеляційним
господарськими судами фактичні
обставини справи встановлено на основі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, судами
попередніх інстанції вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками місцевого та
апеляційного господарських судів, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну" на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 року у
справі № 19/5005/8344/2012 залишити без
задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 року у справі № 19/5005/8344/2012
залишити без змін.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіГ.М. Фролова О.В. Яценко