ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р. Справа № 909/726/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Цюх Г. З., при
секретарі судового засідання
Кошилович М.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 78354

до відповідача: Снятинської районної
державної адміністрації,
пл.Незалежності, 1, м. Снятин,
Івано-Франківська область, 78300

про стягнення заборгованості в сумі 58385
грн.

за участю представників сторін:

від позивача: 1. ОСОБА_1 - приватний
підприємець, (Виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, Серія АБ
№?207277),

2. ОСОБА_2 - адвокат, (посвідчення НОМЕР_2
від 20.03.1998),

від відповідача представники не
з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Снятинської районної державної
адміністрації про стягнення
заборгованості в сумі 58385 грн.

Ухвалою суду від 03.07.14 порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на 22.07.14.

Представник позивача позов підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в засідання суду не
з"явився, про причини неявки не
повідомив, витребуваних документів не
подав, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, а саме ухвалою про порушення
провадження у справі від 03.07.14, доказ
вручення якої міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до п.2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами в
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.11 у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

У відповідності до п.3.14 зазначеної
постанови Пленуму ВГСУ нез'явлення
представників учасників судового
процесу в судові засідання без
поважних причин та без повідомлення
причин, якщо її явку судом визнано
обов'язковою, може розцінюватися судом
як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК
України та ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі повноважного
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами, враховуючи, що у суду є
всі необхідні докази для вирішення
спору по суті, запобігаючи, одночасно,
безпідставному затягуванню розгляду
спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши зібрані докази
відповідно до приписів ст.43 ГПК
України, з"ясувавши обставини, на яких
грунтуються позовні вимоги, судом
з"ясовано наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору №54 від 27.12.10
позивач виконав роботи по відновлення
приміщень дошкільного закладу
"Теремок" в с.Джурів на загальну суму 58385
грн., як це передбачено п.2.1. Договору.

Факт виконання робіт на суму 58385 грн.
підтверджується довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт і витрати
за грудень 2010 року та актом приймання
виконаних підрядних робіт №1 за
грудень 2010 року, який підписаний і
скріплений печатками обох сторін, що
свідчить про належне виконання
позивачем взятих на себе зобов"язань
(належним чином завірена копія акту
міститься в матеріалах справи). Вказана
заборгованість підтверджується також
актом звірки розрахунків від 20.02.14.

Згідно п.3.1. договору, відповідач після
підписання договору перераховує
позивачу аванс для придбання
матеріалів в сумі 30% від вартості робіт.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що
відповідач проводить кінцевий
розрахунок проводиться відповідачем
не пізніше 30 днів після повного
завершення робіт, включаючи усунення
виявлених під час приймання недоліків.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. За змістом
частини першої ст.839 Цивільного кодексу
України підрядник зобов'язаний
виконати роботу, визначену договором
підряду, із свого матеріалу і своїми
засобами, якщо інше не встановлено
договором. У договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення (частина перша ст. 843
Цивільного кодексу України).

Статтею 854 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Однак відповідач порушив умови
договору та не оплатив вартість
виконаних робіт в сумі 58385 грн.

Відповідно до ст.15-16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться в ст.ст.
179, 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з п. 2 ст.614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
позовну вимогу щодо стягнення 58385 грн.
заборгованості за виконані роботи
обгрунтованою і такою, що підлягає до
задоволення.

Також позивач в позовній заяві просить
стягнути з відповідача 2900 грн. вират на
послуги адвоката.

Відповідно до ст.44 Господарського
процесуального кодексу України, до
складу судових витрат входить, зокрема,
оплата послуг адвоката. В контексті
цієї норми, судові витрати за участю
адвоката при розгляді справи
підлягають відшкодуванню за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от угоди про надання послуг щодо
ведення справи в суді, платіжного
доручення або іншого фінансового
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що позивачем
понесені витрати на оплату послуг
адвоката в сумі 2900 грн. по розгляду
даної справи в господарському суді
Івано-Франківської області, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
договір про надання првової допомоги
від 23.06.14, квитанцією №000293 від 25.06.14 про
оплату наданих послуг на суму 2900 грн.

За таких обставин, суд вважає за
правильне понесені позивачем витрати
на оплату послуг адвоката в сумі 2900 грн.
віднести на відповідача.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, на нього
відповідно до приписів, встановлених
ст. 49 ГПК України, слід покласти судові
витрати, а саме: 1827 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції
України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 509,
526, 530, 612, 614, 629, 837, 839, 843, 854 Цивільного
кодексу України, ст.ст.33, 34,43, 44, 49, 75, ст.
ст. 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Снятинської районної
державної адміністрації про стягнення
заборгованості в сумі 58385 грн. -
задоволити.

Стягнути з Снятинської районної
державної адміністрації
(пл.Незалежності, 1, м. Снятин,
Івано-Франківська область, 78300, код
23805410) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 78354, код
НОМЕР_1) - 58385 (п"ятдесят вісім тисяч
триста вісімдесят п"ять) грн. 00 коп.
основного боргу, 2900 (дві тисячі
дев"ятсот) грн. 00 коп. витрат на послуги
адвоката та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

Видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.07.14

Суддя
Цюх Г.З.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

_______________помічник судді Шунтов О.М. 24.07.14