ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р.
Справа № 923/802/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Шульженко Г.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мір Снабженія", м.
Луганськ

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Генічеськ Херсонської області про
стягнення 4143,64 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі
порушено за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мір
Снабженія" (позивач) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) з
вимогами про стягнення 4 143,64грн.
заборгованості, з яких 3 637,74 грн.
основного боргу (заборгованості з
оплати товару), 43,40 грн. річних (3 %), 250,74
грн. інфляційних нарахувань та 211,76 грн.
штрафної неустойки. Позов обґрунтовано
нормами ст.ст. 509, 526, 549, 611, 615, 625, 626, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231
Господарського кодексу України та
твердженнями про неналежне виконання
відповідачем зобов'язань перед
позивачем з оплати товару за договором
купівлі - продажу від 05.12.2013р. № 1714д.

Сторони належним чином повідомлені
судом про місце та час розгляду справи.
Ухвалу суду від 04.06.2014р. про порушення
провадження у справі та ухвалу суду від
03.07.2014р. про відкладення розгляду
справи на 22.07.2014р. надіслано судом
поштою, згідно ст.64 ГПК України, за
вказаними у позовній заяві адресами
сторін. Першу з цих ухвал надіслано
рекомендованим листом з повідомленням,
іншу - рекомендованим листом. До суду
повернулися та залучені судом до
матеріалів справи поштові
повідомлення (а.с.26-27) про вручення
10.06.2014р. позивачу та 07.06.2014р. відповідачу
рекомендованих листів з ухвалою суду
від 04.06.2014р. про порушення провадження у
справі. Надіслані судом сторонам
рекомендовані листи з ухвалою від
03.07.2014р. про відкладення розгляду
справи на 22.07.2014р. не поверталися до
суду без вручення сторонам. За
наведених обставин, відповідно до
положень п.3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", із змінами та
доповненнями, сторони, зокрема,
відповідач є такими, що належним чином
повідомлені судом про місце та час
розгляду справи.

Відповідач не проявив свого відношення
до позовних вимог, не надав суду
відзиву на позовну заяву та
витребуваних від відповідача судом,
згідно з ухвалами по справі,
документів, не прибув особисто та не
направив свого представника в судові
засідання 03.07.2014р. та 22.07.2014р. Про
причини цього відповідач суду не
повідомив. Від відповідача не
надходило заяв та клопотань щодо
судових засідань 03.07.2014р. та 22.07.2014р.

26.06.2014р. через канцелярію суду надійшло
клопотання позивача (а.с.35-36), про
розгляд справи в судовому засіданні
03.07.2014р. без участі його представника.

Від позивача не надходило заяв та
клопотань щодо судового засідання
22.07.2014р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України неявка
представника сторони у судове
засідання є підставою для відкладення
розгляду справи у разі, якщо за його
відсутності неможливо розглянути
певну справу. Неявка представників
сторін не унеможливлює розгляд справи
№ 923/802/14. Суд не визнавав обов'язковою
явку представників сторін в судове
засідання 22.07.2014р. Розгляд справи за
відсутності представників сторін, при
тому, що сторони належним чином
повідомлено судом про місце та час
розгляду справи, не є порушенням
процесуальних прав сторін.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані судом документи не подано,
справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мір Снабженія"
(надалі - позивач) та Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) уклали 05.12.2013р. між собою
договір купівлі - продажу № 1714д, згідно
з яким позивач (продавець за договором)
зобов'язався передати відповідачеві
(покупцю за договором) у визначений у
договорі термін товари народного
споживання, а відповідач, в свою чергу,
зобов'язався прийняти та оплатити на
умовах договору ці товари (надалі -
договір). Відповідно до п. 1.2. договору
передача товару здійснюється окремими
партіями, в асортименті, кількості та
за цінами, які вказано у накладних, що є
невід'ємними складовими договору.
Згідно з п. 1.3. договору право власності
на товар переходить до покупця в момент
передачі товару. Згідно з п. 1.5. договору
датою продажу товару є дата складання
накладної на передачу товару.

Відповідно до п. 2.1.1. договору
відповідач зобов'язався здійснити
оплату товару протягом 14 (чотирнадцяти)
календарних днів з моменту поставки
товару.

Згідно з п. 6.1. договору строк даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами договору та
діє до 31.12.2014р.

На виконання умов договору позивач
передав відповідачеві товар загальною
вартістю 3 917,74 грн. (з ПДВ) на підставі
видаткової накладної № 1386446 від 23.12.2013р.
(а.с.15-17), яку підписано представником
позивача та відповідачем без будь-яких
зауважень та заперечень.

Відповідачем здійснено лише часткову,
у сумі 280,00 грн., оплату цього товару, що
підтверджується фіскальним чеком № 0097
від 23.04.2014р регістратору позивача
(а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Згідно з ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Згідно з ч. 7 ст.193 Господарського
кодексу України одностороння відмова
від виконання умов договору не
допускається.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі - продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Згідно із ч. 1
та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, а також, що покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 3 ГПК України та
ст.33 ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Відповідно до ст. 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розглядові в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням положень п. 2.1.1. договору
(оплата товару здійснюється протягом
чотирнадцяти календарних днів з
моменту поставки товару), зобов'язання
з оплати товару, який вказаний у
видатковій накладній № 1386446 від
23.12.2013р., є простроченим відповідачем з
07.01.2014р.

За станом на час розгляду судом справи
заборгованість відповідача перед
позивачем з оплати цього товару
становить 3 637,74 грн.

3 637,74 грн. = 3 917,74 грн. (загальна вартість
товару) - 280,00 грн. (сума часткової
оплати)

Відповідачем не надано будь-яких
заперечень щодо наявності у нього
вказаної, у розмірі 3 637,74 грн.,
заборгованості за договором перед
позивачем, або ж доказів сплати цієї
заборгованості (повністю або частково).

На досудовому попередженні № 4330 від
27.02.2014р. та на акті звіряння
взаєморозрахунків від 10.04.2014р. (а.с.19-20)
наявні відмітки відповідача про
визнання ним заборгованості у
вказаному, 3 637,74 грн., розмірі.

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення з відповідача 3 637,74 грн.
заборгованості з оплати товару
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України порушення зобов'язань
є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
Господарським кодексом України, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов`язання, на
вимогу кредитора зобов`язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також річні (3 %) від
простроченої суми.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Згідно з
ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором. Відповідно до ст. 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Відповідно до
ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України та ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений ст. 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2. договору за кожен
день прострочення оплати товару
відповідачеві нараховується штрафна
неустойка у розмірі 0,6 % від несплаченої
вартості товару. При цьому, нарахування
цієї неустойки припиняється через 12
(дванадцять) місяців від дня, в який
відповідач повинен був виконати
зобов'язання з оплати товару.

Поряд з вимогами про стягнення з
відповідача заборгованості з оплати
товару позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача 43,40
грн. річних (3 %) та 211,76 грн. штрафної
неустойки, які нараховані на
відповідні суми заборгованості, згідно
з періодами існування заборгованості у
таких розмірах, починаючи з 07.01.2014р. та
по 23.05.2014р., включно., а також, позовні
вимоги про стягнення 250,74 грн.
інфляційних нарахувань за
січень-квітень 2014 року. Виконані
позивачем розрахунки вказаних річних,
неустойки та інфляційних нарахувань
(а.с.9-11) судом перевірено та
встановлено, що ці розрахунки є
правильними.

Під час розгляду даної справи
відповідач не надав будь-яких
заперечень щодо нарахування йому
позивачем 43,40 грн. річних (3 %), 250,74 грн.
інфляційних нарахувань та 211,76 грн.
штрафної неустойки або ж доказів
сплати цих річних, нарахувань та
неустойки (повністю або частково).

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення з відповідача 43,40 грн.
річних (3 %), 250,74 грн. інфляційних
нарахувань та 211,76 грн. штрафної
неустойки підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
у спорах, що виникають при виконанні
договорів, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Позов задовольняється
у повному обсязі, тому судовий збір
повністю, у сумі 1827,00 грн., має бути
покладений на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які
підлягають сплаті за послуги адвоката
та інші витрати, пов'язані із розглядом
справи, покладаються при задоволенні
позову на відповідача. Оскільки позов
задовольняється повністю, то витрати
на оплату послуг адвоката мають бути
покладені на відповідача у повному
обсязі цих витрат згідно угоди № 91 від
20.02.2014р. про надання адвокатських
послуг та видаткового касового ордеру
від 11.06.2014р., що становить 2 000,00 грн.
(а.с.31-32).

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (місце проживання:
АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер
НОМЕР_1; інші реквізити суду невідомі)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мір Снабженія"
(місцезнаходження: 91055, Луганська обл.,
м. Луганськ, вул. Поштова, буд. 3Л, прим. 2;
ідентифікаційний код юридичної особи
31594936; р/р90 в ЛОУ ВАТ "Ощадбанк", МФО
304665) 3637 (три тисячі шістсот тридцять
сім) грн. 74 коп. заборгованості з оплати
товару, 43 (сорок три) грн. 40 коп. в якості
річних, 250 (двісті п'ятдесят) грн. 74 коп.
інфляційних нарахувань, 211 (двісті
одинадцять) грн. 76 коп. штрафної
неустойки, 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. компенсації по
сплаті судового збору та 2 000 (дві
тисячі) грн. 00 коп. компенсації по
оплаті послуг адвоката.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
К.В. Соловйов