ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Справа №
6/17/5022-186/2012 (15/40/5022-710/2011)

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого - судді
Скрипчук О.С.

суддів
Дубник О.П.

Зварич О.В.

При секретарі судового засідання:
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 б/н
від 06.06.2014 року

на ухвалу Господарського суду
Тернопільської області від 29.05.2014 року

за скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шумськ-Інвест»

на дії Відділу державної виконавчої
служби Шумського районного управління
юстиції

у справі № 6/17/5022-186/2012 (15/40/5022-710/2011)

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шумськ-Інвест», м.
Шумськ Тернопільської області

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2,
м.Шумськ Тернопільської області,

за участю третьої особи-1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: Шумського районного споживчого
товариства, м. Шумськ Тернопільської
області,

за участю третьої особи-2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: Шумської міської ради, м. Шумськ
Тернопільської області

про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

за участю представників:

від позивача: Помазанська С.І. -
довіреність № 40 від 01.10.2013 року;

від відповідача: ОСОБА_4 - довіреність №
868 від 05.08.2011 року; ОСОБА_5 - довіреність
№ 868 від 05.08.2011 року

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Шумськ-Інвест» звернулось до
Господарського суду Тернопільської
області із скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК
України, в якій просило:

- визнати неправомірними дії ВДВС
Шумського районного управління
юстиції по відмові у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
наказу № 6/17/5022-186/2012 (15/40/5022-71/2011);

- визнати незаконною постанову ВДВС
Шумського районного управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 16.12.2013 року
серія ВП № 41274179;

- зобов'язати ВДВС Шумського районного
управління юстиції прийняти наказ
Господарського суду Тернопільської
області від 05.10.2012 року у справі
№6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) на звільнення
Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_2 самовільно
зайнятої земельної ділянки за адресою
Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом
знесення (демонтажу) належного йому
торгового павільйону НОМЕР_1 загальною
площею 27,45 кв.м. до виконання та
виконати його в терміни, встановлені
Законом України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою Господарського суду
Тернопільської області від 29.05.2014 року
(суддя Шумський І.П.) скаргу ТзОВ
«Шумськ-Інвест» задоволено частково.
Суд виніс ухвалу, якою:

- визнав неправомірними дії ВДВС
Шумського районного управління
юстиції щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
наказу Господарського суду
Тернопільської області від 05.10.2012 року
№6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) про звільнення
Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_2 самовільно
зайнятої земельної ділянки за адресою
вул. Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом
знесення (демонтажу) належного йому
торгового павільйону НОМЕР_1 загальною
площею 27,45 кв.м.

- визнав постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№41274179 від 16 грудня 2013 року незаконною.

В задоволенні скарги щодо вимог про
зобов'язання ВДВС Шумського районного
управління юстиції прийняти наказ
Господарського суду Тернопільської
області від 05.10.2012 року у справі
№6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) на звільнення
Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_2 самовільно
зайнятої земельної ділянки за адресою
Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом
знесення (демонтажу) належного йому
торгового павільйону НОМЕР_1 загальною
площею 27,45 кв.м. до виконання та
виконати його в терміни, встановлені
Законом України "Про виконавче
провадження", відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу б/н від 06.06.2014
року, в якій просить ухвалу
Господарського суду Тернопільської
області від 29.05.2014 року скасувати, в
задоволенні скарги ТзОВ
«Шумськ-Інвест» відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
ухвали порушено норми права. А саме
скаржник стверджує, що державний
виконавець ВДВС Шумського районного
управління юстиції виносячи постанову
ВП №41274179 від 16.12.2013 року діяв в межах
закону, у відповідності до ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» та
правомірно відмовив у відкритті
виконавчого провадження за наказом, в
якому не був зазначений стягувач. Також
апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що ТзОВ «Шумськ-Інвест» звертаючись у
даній справі (зі скаргою на дії ДВС)
пропустило термін на оскарження
постанови ВП №41274179 від 16.12.2013 року.

ТзОВ «Шумськ-Інвест» було подано до
суду відзив на апеляційну скаргу № 1/141
від 07.07.2014 року, в якому просить ухвалу
Господарського суду Тернопільської
області від 29.05.2014 року залишити без
змін.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
08.07.2014 року було змінено склад колегії
суддів.

Апелянтом в апеляційній скарзі було
заявлено клопотання про витребування
від Шумської міської ради належним
чином засвідчений примірник рішення
сесії про присвоєння адресного номера -
вул. Ринкова площа, 34 у м. Шумськ. Дане
клопотання відхилене, оскільки судова
колегія не вбачає підстав для
витребовування зазначеного документу,
адже, виконавче провадження не
порушено, а причиною відмови у
відкритті виконавчого провадження (як
видно з постанови ВДВС від 16.12.2013 року
серія ВП № 41274179) є не зазначення в
наказі Господарського суду
Тернопільської області від 05.10.2012 року
у справі №6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) -
стягувача.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2014 року
було витребувано від ДВС матеріали
виконавчого провадження щодо
виконання наказу від 05.10.2012 року
Господарського суду Тернопільської
області по справі № 6/17/5022-186/2012
(15/40/502-710/2011). Однак, ДВС вимог ухвали
суду не виконано.

Відповідно до ст. 102 ГПК України
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

За таких обставин суд розглядає скаргу
за наявними документами у справі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду
Тернопільської області у справі №
6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) від 26.04.2012 року
позовні вимоги ТзОВ «Шумськ-Інвест» до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
задоволено та вирішено :

- Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичній особі ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку за
адресою площа Ринкова, 34 м. Шумськ
шляхом знесення (демонтажу) належного
йому торгового павільйону НОМЕР_1
загальною площею 27,45 кв.м.

- Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2,
АДРЕСА_1 - на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Шумськ-Інвест» вул. Ринкова площа, 34 м.
Шумськ, Шумський район, Тернопільська
область, код 34043073 - 85 грн., сплаченого
державного мита та 236 грн. витрат на
інформаційне - технічне забезпечення
судового процесу.

Постановами Львівського апеляційного
господарського суду від 27.06.2012 року та
Вищого господарського суду України від
19.09.2012 року зазначене рішення залишено
без змін.

На виконання рішення Господарського
суду Тернопільської області від
26.04.2012р. та постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
27.06.2012р. Господарським судом
Тернопільської області були видані
накази від 05.10.2012 року.

16.12.2013 року ВДВС Шумського районного
управління юстиції було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №41274179 по
виконанню наказу від 05.10.2012 року у
господарській справі №6/17/5022-186/2012
(15/40/5022-710/2011).

Супровідним листом №6744 від 25.12.2013 року
ДВС постанову від 16.12.2013 року було
направлено ТзОВ «Шумськ-Інвест». Факт
направлення 25.12.2013 року ДВС ТзОВ
«Шумськ-Інвест» зазначеної постанови
підтверджується витягом з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції.

Так, згідно ст. 121-2 ГПК України скарги на
дії чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно журналу вхідної кореспонденції
ТзОВ «Шумськ-Інвест» постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження щодо підприємця ОСОБА_6
була отримана стягувачем - 31.12.2013 року.

09.01.2014 року ТзОВ «Шумськ-Інвест»
звернулось до Господарського суду
Тернопільської області зі скаргою на
дії державного виконавця щодо
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
16.12.2013 року.

Враховуючи те, що ТзОВ «Шумськ-Інвест»
було отримано постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження -
31.12.2013 року, а скарга останнім була
подана до суду - 09.01.2014 року, слід
вважати, що стягувачем не було
пропущено строк для оскарження
постанови державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 16.12.2013 року.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Згідно ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються: 1) назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Матеріали справи свідчать, що
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Шумського
районного управління юстиції, ще перед
винесенням оскаржуваної постанови, вже
відмовляв стягувачу в прийнятті до
виконавчого провадження наказу
господарського суду від 05.10.2012 року
№6/17/5022-186/2012 (15/40/5022-710/2011) (постанова від
18.06.2013 року) на підставі п.6 ст. 26, ч.1 п. 1
ст. 19 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки в наказі не
зазначено стягувача.

23.07.2013 року ТзОВ «Шумськ-Інвест»
зверталось до Господарського суду
Тернопільської області із заявою № 1/146
від 22.07.2013 року, в якій просило внести
доповнення до наказу № 6/17/5022-186/2012
(15/40/5022-710/2011) щодо примусового
звільнення земельної ділянки СПД
ОСОБА_2, зокрема зазначити стягувача.

Ухвалою Господарського суду
Тернопільської області від 01.08.2013 року
заяву ТзОВ «Шумськ-Інвест» 1/146 від
22.07.2013 року було відхилено. Дана ухвала
мотивована тим, що зміст наказу від
05.10.2012 року відповідає змісту п. 2
резолютивної частини рішення від 26.04.2012
року.

Отже, в ухвалі господарського суду від
01.08.2013р. встановлено факт відповідності
наказу № 6/17/5022-186/2012 (15/40/5022-710/2011), який
виданий на виконання рішення
господарського суду у немайновому
спорі, вимогам ст. 117 ГПК України, що
відповідно до ст. 35 ГПК України не
повинно доводитись вдруге. Дана ухвала
була направлена на адресу ВДВС
Шумського районного управління
юстиції.

Ухвала господарського суду від 01.08.2013р.
не оскаржувалась та є чинною на час
прийняття господарським судом
оскаржуваної ухвали у цій же справі.
Дана ухвала була направлена на адресу
ВДВС Шумського районного управління
юстиції.

Також, 12.08.2013 року ТзОВ «Шумськ-Інвест»
зверталось до Господарського суду
Тернопільської області із заявою про
винесення додаткового рішення щодо
зазначення особи стягувача в п. 2
резолютивної частини судового рішення.
Ухвалою Господарського суду
Тернопільської області від 17.10.2013 року
в задоволенні заяви щодо винесення
додаткового рішення було відмовлено, у
зв'язку з тим, що відсутні підстави, з
якими ст. 88 ГПК України пов'язує
необхідність винесення судом
додаткового рішення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначений цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі -рішення).

Відповідно до п. 5 та п. 8 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлені права та обов'язки
державного виконавця, якими
передбачено, що державний виконавець
має право накладати арешт на майно,
звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення.

Однак, обсяг прав та повноважень
державного виконавця, визначений
законом, надано останньому для
забезпечення виконання фактичного
рішення суду, для виконання якого
державний виконавець зобов'язаний
вчинити усі дії в межах своїх
повноважень.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Отже, визначені законом повноваження
та права державного виконавця повинні
використовуватися останнім у повному
обсязі з метою фактичного виконання
прийнятого судового рішення.

Порядок виконання рішень у немайнових
спорах регулюється розділом 8
Інструкції про проведення
виконавчих дій від 15 грудня 1999 р. N 74/5 .

В наказі господарського суду від 05.10.2012
року № 6/17/5022-186/2012 (15/40/5022-71/2011), що
виданий на виконання рішення
господарського суду від 26.04.2012р.,
вказано повне найменування
відповідача (боржника), його
місцезнаходження, ідентифікаційний
код та зазначено, які дії зобов'язаний
вчинити відповідач на виконання
рішення господарського суду у даній
справі. Отже, наказ господарського суду
від 26.05.2011р. відповідає резолютивній
частині рішення від 26.04.2012р. та містить
всі необхідні дані, що ідентифікують
боржника.

Як вбачається з наданих заявником
документів, у постанові про відмову у
відкритті виконавчого провадження
№41274179 та у супровідному листі №6744 від
25 грудня 2013 року відсутні вказівки про
те, в чому саме полягає невідповідність
виконавчого документа, і яку
інформацію слід зазначити у
виконавчому документі для приведення
його у відповідність.

Лише в запереченнях на скаргу № 1777 від
14.05.2014 року, орган ДВС зазначив про
відсутність у наказі Господарського
суду Тернопільської області від 05.10.2012
року вказівки на особу стягувача, у
зв'язку з чим оскаржуваною постановою
було відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа.

Зважаючи на зміст рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 26.04.2012 року у справі
№6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) та виданого на
його виконання наказу від 05.10.2012 року на
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичну особу ОСОБА_2 покладено
обов'язок звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку за адресою площа
Ринкова, 34 м. Шумськ шляхом знесення
(демонтажу) належного йому торгового
павільйону НОМЕР_1 загальною площею 27,45
кв.м.

При цьому, слід звернути увагу, що
жодних зобов'язань (як то прийняти
земельну ділянку, вчинити інші дії) у
стягувача не виникає.

Відтак, не зазначення стягувача у
наказі господарського суду від 05.10.2012
року у справі №6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011)
жодним чином не впливає на можливість
виконання судового рішення.

Крім того, орган ДВС був обізнаний щодо
стягувача по виконанню даної частини
рішення (наказу). Адже, в тексті
оскаржуваної постанови від 16.12.2013 року
державний виконавець Шумського РУЮ
вказав ТзОВ «Шумськ-Інвест» в якості
стягувача по наказу від 05.10 2012 року щодо
звільнення земельної ділянки.

Також, слід зазначити, на момент
винесення оскаржуваної ухвали орган
ДВС був обізнаний щодо стягувача
виконання наказу від 05.10.2012 року. Адже,
ухвала Господарського суду
Тернопільської області від 01.08.2013р. про
відмову у виправленні описки в рішенні
та внесення доповнень до наказів,
направлялась на адресу ДВС.

Враховуючи викладене, у державного
виконавця були відсутні правові
підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження згідно
вказаного наказу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
ст. 89 ГПК України передбачає можливість
звернення державного виконавця до
господарського суду за роз'ясненням
прийнятого ним рішення. Таким правом
державний виконавець не скористався.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними
дії ВДВС Шумського районного
управління юстиції по відмові у
відкритті виконавчого провадження по
виконанню наказу № 6/17/5022-186/2012
(15/40/5022-71/2011) та визнав незаконною
постанову ВДВС Шумського районного
управління юстиції про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
16.12.2013 року серія ВП № 41274179.

Вимога ТзОВ «Шумськ-Інвест» про
зобов'язання ВДВС Шумського районного
управління юстиції прийняти наказ
Господарського суду Тернопільської
області від 05 жовтня 2012 року у справі
№6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011) на звільнення
Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_2 самовільно
зайнятої земельної ділянки за адресою
Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом
знесення (демонтажу) належного йому
торгового павільйону НОМЕР_1 загальною
площею 27,45 кв.м. до виконання та
виконати його в терміни, встановлені
Законом України "Про виконавче
провадження" не підлягає задоволенню,
адже, суд не вправі зобов'язувати
державного виконавця до вчинення тих
дій, які згідно із Законом можуть
здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала Господарського суду
Тернопільської області від 29.05.2014 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 99, 101 ,103, 105, 106, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду Тернопільської області від 29.05.2014
року без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3.Справу направити у Господарський суд
Тернопільської області.

Головуючий-суддя
Скрипчук О.С.

Суддя
Дубник О.П.

Суддя
Зварич О.В.