ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р.
Справа № 923/719/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Коротка Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства
"Стройпроект плюс", м.Херсон

до: Державної інспекції з карантину
рослин по Херсонській області, м.Херсон

про стягнення 198096,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Шевченко І.Ю.,
представник, довіреність від 24.04.2013р.;
Пасека В.І., представник, довіреність
від 24.04.2013р.

від відповідача: Мацієвський Л.Г., дов.
б/н від 20.02.2014 р.

6 червня 2013 року Приватне підприємство
"Стройпроект плюс" (позивач) звернулось
до господарського суду Херсонської
області з позовною заявою, в якій
просить стягнути з Державної інспекції
з карантину рослин по Херсонській
області (відповідач) заборгованість в
сумі 198096,00 грн.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 06 серпня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19 вересня 2013
року рішення господарського суду
Херсонської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03 лютого 2014 року рішення
господарського суду Херсонської
області від 06 серпня 2013 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19 вересня2013
року скасовано. Справу 923/719/13
направлено до господарського суду
Херсонської області на новий розгляд.

Розпорядженням господарського суду
Херсонської області № 51 від 20 лютого
2014 р. та відповідно до повторного
автоматичного розподілу справ, справу
№ 923/719/13 передано до провадження судді
Литвинової В.В.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на умови
договору підряду № 05/1 на виконання
проектних робіт по будівництву
адміністративно-лабораторного корпусу
з автомобільними боксами по вул.
Острівське шосе, 36-А в м. Херсоні від
28.08.2007р. та положення ст.ст. 509, 530, 625 ЦК
України.

Представник позивача 01.08.2013р. подав до
суду клопотання, в якому просить суд на
підставі ст. 25 ГПК України залучити до
участі у справі правонаступника
відповідача - Державну фітосанітарну
інспекцію Херсонської області,
оскільки згідно Положення про Державну
фітосанітарну інспекцію Херсонської
області затвердженого наказом
Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України від
17.12.2012р. за №0015312 Державна
фітосанітарна інспекція по
Херсонській області є
правонаступником майна, прав та
обов'язків Державної інспекції з
карантину рослин по Херсонській
області.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріалами справи підтверджується, що
28 серпня 2007 року між Державною
інспекцією з карантину рослин по
Херсонській області (замовник),
правонаступником якої є відповідач та
приватним підприємством "Стройпроект
плюс" (підрядник) був укладений договір
підряду № 05/1 на виконання проектних
робіт адміністративно-лабораторного
корпусу з автомобільними боксами по
вул. Острівське шосе. 36-А в м. Херсоні
(далі - договір).

Договір підписаний сторонами без
зауважень, скріплений печаткою.
Протягом дії Договору в нього не
вносилися зміни та доповнення.

Із огляду на зазначений Договір суд
дійшов висновку, що за своєю правовою
природою він є договором підряду,
правовідносини, які витікають із нього,
регулюються параграфом 4 глави 61 ЦК
України.

Вищевказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Законами України, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно
ст.174 ГК України, є господарський
договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
є одним із видів господарських
зобов'язань, - це цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
корить другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до Листа-Замовлення № 05/1
від 28.08.2007р. відповідач замовив
підряднику розробити документацію, а
саме: передпроектну пропозицію,
генеральний план,
архітектурно-планувальне рішення,
конструктивні рішення, сантехнічні
рішення, топографічна зйомка службами
міста, кадастровий план земельної
ділянки, інженерно-геологічні умови
майданчика, схематичні плани та
оціночні акти БТІ, свідоцтво на право
власності (п.4.1. договору).

Відповідно до протоколу №05/1 до
договору підряду № 05/1 від 28.08.2007р.,
сторони дійшли згоди про погодження
договірної ціни на проектні роботи та
встановили її вартість у розмірі 198096,00
грн. (т.1 а.с. 12).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на наступні обставини.
Весь комплекс робіт відповідно до
договору підряду було завершено 22
червня 2010 року реєстрацією в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно САС 277256 від
25.03.2009 року, виданого Херсонською
міською радою на підставі рішення
виконкому від 17.03.2009р. № 164, після оплати
відповідачем Херсонському ДБТІ 186,43
грн. за реєстрацію права вчасності
згідно квитанції №3395 від 21.06.2010 року.

Позивач зазначає, що неодноразово
звертався до відповідача з проханням
провести оплату за виконану роботу,
проте відповідач не розраховувався та
просив надати докази виконання робіт.

Надалі, 26.12.2011р. позивач надав
відповідачу документи, які передбачені
листом-замовленням №05/1, в тому числі
копію проектно-кошторисної
документації по будівництву
адміністративно-лабораторного корпусу
з автомобільними боксами по вул.
Острівське шоссе, 36-А в м. Херсоні, копію
інженерно геологічних умов на 14
аркушах, копію генплану, копію
кадастрового плану, копію
топографічної зйомки погодженої із
службами міста, копію схематичних
актів БТІ на 9 аркушах, копію свідоцтва
про право власності, два примірника
актів приймання-передачі викопаних
робіт від 23.12.2011р, рахунок на оплату
№04/11 від 23.12.2011 року на суму 198096,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідач акт
приймання-передачі виконаних робіт від
23.12.2011р. не підписав, недоліків
виконаних робіт не вказав, рахунок на
оплату №04/11 від 23.12.2011 року на суму 198096.00
грн. не сплатив.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач не заперечує отримання від
позивача 26.12.2011 року документів, які
передбачені листом-замовленням (т.3
а.с.18). Під час розгляду справи судом
встановлено, що у відповідь на лист
позивача №08 від 23.12.2011 року відповідач
лише 03.04.2012 року зазначає, що вимога
щодо сплати за договором пред'явлена
лише через чотири роки після
підписання договору, що у нього
відсутні дані щодо необхідності
виконання послуг за договором (т.2 а.с.61).

Суд в ухвалі від 06.03.2014 року
зобов'язував позивача пояснити, які
події відбувались з моменту реєстрації
Свідоцтва про право власності (з 21.06.2010
р.) до складання акту
приймання-передачі (до 23.12.2011 р.).
Позивач пояснив, що між сторонами
велись перемови щодо проведення оплати
за виконані роботи.

Також суд намагався з'ясувати у
відповідача щодо заходів його
реагування на порушення позивачем
строків виконання робіт, передбачених
п.5.1. договору, чи відбувалось
ініціювання питання внесення змін до
договору в частині строків виконання
робіт або розірвання договору.
Відповідач пояснив, що ним не
підписувався акт, оскільки сплинув
строк виконання робіт за умовами
договору.

Відповідач у запереченнях на позовну
заяву заперечив проти задоволення
позовних вимог та одночасно заявив, що
позивач пропустив строки позовної
давності, які сплили ще в 2011 році (т.2 а.с.
46-47).

Крім того, 16.07.2013р. відповідач подав до
суду заяву про застосування строків
позовної давності (т.2 а.с. 54-55), в якій
зазначає, що згідно договору підряду
№05/1 від 28.08.2007р. підрядником повинні
були виконуватись проектні роботи по
будівництву
адміністративно-лабораторного корпусу
по вул. Острівське шосе 36-а в м. Херсоні.
Відповідно до п.5.1. договору строк
виконання робіт становить 155 днів.
Роботу підрядник в зазначений термін
не виконав, а доказів, які
підтверджують вчасно зроблену
проектну документацію, не надано. На
думку відповідача, позивач по справі
пропустив строки позовної давності,
які сплили ще в 2011р. Наслідками
пропущення строку позовної давності є
відмова у задоволенні позову (ст. 267 ЦК
України). Відповідач просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
з підстав пропущення позивачем строку
позовної давності.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з документальними доказами,
наданими на їх обґрунтування, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

За змістом ст.887 ЦК України за договором
підряду на проведення проектних та
пошукових робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

Оглядом договору підряду №05/1 від
28.08.2007р., суд дійшов до висновку. що
договір між сторонами був укладений із
дотриманням вимог ст. ст. 837 - 864, 887-891,
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 525
Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Суд погоджується з доводами позивача,
що останній виконав роботи відповідно
до умов договору, на загальну суму 198096,00
грн., оскільки позивачем до позовної
заяви надано належні і допустимі
докази в обґрунтування даної вимоги.

Згідно приписів ч.2 ст.887 ЦК України до
договору підряду на проведення
проектних і пошукових робіт
застосовуються положення цього
кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Частиною 4 ст.837 ЦК України передбачено,
що до окремих видів договорів підряду,
встановлених параграфами 2-4 цієї глави,
положення цього параграфа
застосовуються, якщо інше не
встановлено положеннями цього кодексу
про ці види договорів.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Відповідач 16.07.2013р. подав до суду заяву
про застосування строків позовної
давності, в якій просить суд
застосувати позовну давність до
позовних вимог ПП "Стройпроект плюс"
про стягнення 198096,00 грн. та відмовити у
задоволенні позову.

Стаття 251 Цивільного кодексу України
визначає, що строком позовної давності
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Стаття 252 ЦК України визначає, що строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Стаття 257 Цивільного кодексу України
встановлює загальний строк позовної
давності в три роки.

За договорами підряду про стягнення
грошового боргу розповсюджується
загальний строк позовної давності.
Інших строків (спеціальні) позовної
давності для даних правовідносин чинне
законодавство не передбачає.

Відповідно до статті 256 ЦК України під
позовною давністю розуміється строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до умов п.5.1. договору
сторони узгодили строки виконання
робіт - 155 днів.

Пунктом 6.1. договору сторони
установили, що остаточний розрахунок
за виконані роботи по об'єкту
здійснюється замовником не пізніше 5
днів після повного завершення робіт,
включаючи усунення виявлених
недоліків, на підставі акта - прийому
виконаних робіт, оформленого у
встановленому порядку, шляхом переводу
грошових коштів на рахунок підрядника.
Тобто, оплата замовником здійснюється
протягом 5 днів після повного
завершення робіт на підставі акта, а не
після 155 днів від дня підписання
договору підряду.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що право пред'явити вимогу про
оплату виконаних робіт у позивача
виникло з 23.12.2011р., а тому строк позовної
давності згідно з приписами ЦК України
для звернення до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу у позивача станом на 06.06.2013
року (дата звернення з позовом до суду)
не сплинув.

Таким чином, позивач заявив позов в
межах строку позовної давності,
встановленого статтею 257 ЦК України.

Враховуючи викладене, вимога позивача
про стягнення з відповідача суми боргу
у розмірі 198096,00 грн. є правомірною та
обґрунтованою. Суд відхиляє доводи
відповідача, які викладені у
запереченні на заяву про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності, як такі, що не відповідають
чинному законодавству і не ґрунтуються
на належних доказах.

Статтями 4-2 та 4-3 ГПК України
закріплено, що правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно ст. 43 ГПК України наявні докази
підлягають оцінці у їх сукупності, і
жодний доказ не має для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до положень ст.ст. 33,34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд задовольняє клопотання позивача
про залучення до участі у справі
правонаступника, та на підставі ст. 25
ГПК України замінює відповідача у
справі Державну інспекцію з карантину
рослин по Херсонській області на
правонаступника - Державну
фітосанітарну інспекцію Херсонської
області.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача, оскільки з його вини спір
доведено до врегулювання в судовому
порядку.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено про
дату складення повного рішення.

На підставі вищевказаних норм права та
керуючись ст.ст. 25, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

2.Стягнути з Державної фітосанітарної
інспекції Херсонської області (73025, м.
Херсон, вул. Комсомольська, 34, р/р
4434 в ГУДКУ в Херсонській області,
МФО 852010, ) на користь
Приватного підприємства «Стройпроект
плюс» (73000, м. Херсон, просп.Ушакова, 25,
оф.414, код ЄДРПОУ 3392625) 198096,00 грн. боргу та
судовий збір в сумі 3961,92 грн.

Повне рішення складено 24.03.2014 р.

Суддя
В.В.Литвинова