ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.Справа № 916/3409/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Гладишевої Т.Я., Колоколова С.І..

при секретарі судового засідання
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом -
Яценка Я.В., довіреність б/н від 2.12.13р.;

від відповідача за первісним позовом -
Молчанова А.О., довіреність № б/н від
18.02.14р. /в судовому засіданні від
22.07.14р./;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "ЛТК Альянс",
м.Біляївка Одеської області

на рішення господарського суду
Одеської області від 14 квітня 2014 року

по справі № 916/3409/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НБ-Україна", м.Київ

до скаржника

про стягнення 77823,29 грн.,

та за зустрічним позовом скаржника

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НБ-Україна"

про стягнення 14393,67 грн..

(повна фіксація судового процесу
здійснювалась відповідно до ст. 129
Конституції України та ст.ст. 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України).

В С Т
А Н О В И В :

У грудні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю /далі - ТОВ/
"НБ-Україна" звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовом до Приватного підприємства
/далі - ПП/ "ЛТК Альянс" про стягнення
75000грн., правова підстава набуття яких
відпала, 2823,29 грн. 3% річних, нарахованих
на цю суму за період з 4.09.12р. по 6.12.13р..
Також позивач просить покласти на
відповідача судові витрати, до яких
включено, зокрема, 3500грн. витрат на
послуги адвоката.

В обґрунтування вимог позивач послався
на положення ст.ст.177, 190, 526, 530, 625, 903, 1212
ЦК України та на те, що відповідачем за
період дії договору сторін №ТЭО-5 від
8.08.12р. не надавались транспортні
послуги на суму 75000грн., яку було
перераховано як аванс. Позивач
стверджує, що планував скористатися
послугами ПП "ЛТК Альянс" у майбутньому,
однак необхідність їх отримання через
деякий час відпала, про що відповідач
повідомлявся письмово, в т.ч. шляхом
направлення проігнорованих вимог
повернути передоплату.

В свою чергу, ПП "ЛТК Альянс" пред'явило
зустрічний позов до ТОВ "НБ-Україна" про
стягнення 14393,67грн., з яких: 13799,64грн. -
борг за надані за договором №ТЕО -5 від
8.08.12р. послуги, 517,58 грн. - 3% річних,
96,45грн. сума, на яку збільшився борг
внаслідок інфляції. Також ПП "ЛТК
Альянс" просило покласти на позивача за
первісним позовом витрати по сплаті
судового збору.

Зустрічний позов мотивовано
неналежним виконанням ТОВ „НБ-Україна"
договору від 08.08.2012 р. № ТЭО-5 в частині
оплати решти вартості замовлених та
наданих послуг з експедирування
вантажу. ПП „ЛТК Альянс" стверджує, що
ним надано ТОВ "НБ-Україна" обумовлені
договором послуги на суму більшу ніж
розмір передоплати, у зв'язку з чим у
останнього утворилась заборгованість.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 14.04.2014р. (головуючий суддя
Лічман Л.В., судді: Демешин О.А., Літвінов
С.В.) в задоволенні первісного позову та
зустрічного позову відмовлено. Щодо
первісного позову судове рішення
мотивоване тим, що строк виконання
зобов'язання ПП "ЛТК Альянс" не настав, а
щодо зустрічного позову - відсутністю
доказів наявної заборгованості.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням господарського суду, ПП „ЛТК
Альянс" звернулося до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду Одеської
області від 14.04.14р. скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог ТОВ «НБ-Україна»
відмовити з інших підстав, а зустрічні
позовні вимоги задовольнити.

Скаржник вважає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права, тому оскаржене
рішення є незаконним та
необґрунтованим, винесеним з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та невідповідністю
висновків обставинам справи, а саме:

-судом безпідставно вказано підставою
первісного позову завершення строку
дії договору, в той час як позивач
визначив такою підставою скасування
відвантаження;

-судом не вірно оцінено серпневі 2013р.
вимоги про повернення коштів і не
застосовано спеціальний річний строк
позовної давності, який сплив 5.09.13 року;

-висновок суду про те, що надані ПП "ЛТК
Альянс" докази щодо організації
перевезення вантажів за договором
№ТЄО-5 не є належними через відсутність
їх оригіналів, необґрунтований, бо не
відповідає ст. 207 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ
"НБ-Україна" погоджується з її доводами
в частині невірної оцінки судом його
вимог про повернення коштів не тільки
серпневої, а і тої, що надсилалась в
листопаді, оскільки висновок суду про
те, що в справі відсутні належні докази
її вручення ПП "ЛТК Альянс", не
ґрунтується на матеріалах справи, в
яких міститься рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення №048 /а.с.20/, в якому
зазначено, що відправлення отримано
адресатом 8.11.13р. представником за
довіреністю, але не вказано яким. ТОВ
"НБ-Україна" на спростування цього
висновку надано довідку Одеської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта», якою підтверджено факт
вручення вимоги Красовській Н.В.,
уповноваженій довіреністю ПП "ЛТК
Альянс" на одержання пошти. Решту
апеляційної скарги ТОВ "НБ-Україна"
вважає необґрунтованою та просить суд
задовольнити скаргу частково та
скасувати оскаржене рішення в частині
відмови в задоволені первісного
позову та прийняти в цій частині нове
рішення про стягнення коштів, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
матеріали справи та вислухавши
пояснення представників сторін, судова
колегія прийшла до висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги, виходячи з наступного.

08.08.2012р. між ТОВ „НБ-Україна" (замовник)
та ПП „ЛТК Альянс" (виконавець)
укладено договір № ТЭО-5, згідно п.1.1
якого замовник доручає, а виконавець за
плату зобов'язується здійснювати
відвантаження зернових вантажів
замовника з внутрішніх елеваторів,
надаючи послуги з організації
перевезення вантажів, їх сертифікації
до кінцевого пункту призначення згідно
заявки замовника. Розрахунки за
перевезення здійснюються шляхом 90%
передоплати на розрахунковий рахунок
виконавця відповідно до виставленого
рахунку, що закріплено в п.5.2 договору.
Пунктом 9.1 договору обмежено строк його
дії 08.08.2013 р..

За платіжним дорученням №55 від 13.08.12р.
замовником перераховано виконавцю
75000грн. передоплати за транспортні
послуги за договором від 08.08.2012р., що
також підтверджено ПАТ КБ "Приватбанк"
випискою про рух коштів на рахунку ТОВ
„НБ-Україна" за 14.08.2012р. /т.1, а.с.11,12/.

ПП „ЛТК Альянс" на підтвердження
виконання умов договору та надання
послуг за ним представлено докази
відправлення ним 14.08.2012р. зі станції
Корюківка Південно-Західної залізниці
залізничним транспортом на станцію
призначення Херсон Одеської залізниці
для ТОВ „Агро-Транзит-Інвест" насіння
олійних культур, вантажовідправником
якого є ТОВ "Векта", /залізнична
накладна №34595371 та ін./.

Скаржник стверджує, що це перевезення
здійснено на виконання підписаних
директором ТОВ „НБ-Україна" листа та
заявки за договором від 08.08.2012р. №ТЭО-5.
Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
вказані документи не доводять той факт,
що замовником послуг виступило саме
ТОВ „НБ-Україна", оскільки останнім
означене заперечується, а оригінали
документів, на які посилається ПП „ЛТК
Альянс", у нього відсутні. Пов'язаність
ТОВ „НБ-Україна" з замовленням або
отриманням вантажу за залізничною
накладною від 14.08.2012 р. № 34595371 належними
доказами в порядку ст.32-36 ГПК України не
доведено, отже відмова в задоволені
зустрічного позову є законною та
обгрунтованою і в цій частині рішення
суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала, отже відповідний
обов'язок ПП „ЛТК Альянс" повернути
кошти в сумі 75000грн. виник з 15.11.13р. /7
днів від дня пред'явлення вимоги/ з
закінченням 08.08.2013р. строку дії
договору №ТЭО-5 від 08.08.2012р. на підставі
ст.ст. 530,1212 ЦК України та вимоги ТОВ
„НБ-Україна" № 04/11-13(286) від 4.11.13р.,
належні докази отримання якої ПП „ЛТК
Альянс" 8.11.13р. містяться в матеріалах
справи /т.1, а.с.20/ і не спростовані
останнім, але залишені без уваги судом
першої інстанції.

За таких обставин колегія погоджується
з висновком суду про те, що правова
підстава набуття ПП „ЛТК Альянс"
75000грн. передоплати відпала, але вважає
хибним висновок про відсутність на
момент подачі первісного позову у ТОВ
„НБ-Україна" права вимагати їх
повернення, оскільки ним після
завершення строку дії договору не
заявлялися ПП „ЛТК Альянс" вимоги про
повернення коштів і тому строк їх
повернення не настав.

Твердження скаржника, що ТОВ
„НБ-Україна" за даною вимогою
пропущено строк позовної давності є
суто хибним, оскільки з
вищевикладенного випливає, що
відповідно до ст. 261 ЦК України він лише
почав перебігати з 15.11.13р., а позов
заявлено 10.12.13р., отже з означеної
підстави суд не може відмовити в
первісному позові.

Частиною 2ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання повинен
сплатити 3% річних від простроченої
суми, якщо інший розмір не встановлений
договором або законом. Підставою для
звільнення боржника від їх сплати є
лише погашення заборгованості, тобто
виконання грошового зобов'язання
належним чином.

Оскільки, як вже встановлено, строк
виконання зобов'язання ПП „ЛТК Альянс"
з повернення 75000грн., правова підстава
набуття яких відпала, відповідно до
ст.530 ЦК України настав з 15.11.13р., то три
відсотки річних за період користування
безпідставно набутими грошима
підлягають стягненню лише починаючи з
цієї дати, а не з 4.09.12р., як то визначив
позивач. Колегією здійснено
відповідний розрахунок, який
долучається до матеріалів справи і за
яким обґрунтований розмір річних
відсотків становить 129,45грн., які також
підлягають стягненню.

Щодо доводів скаржника про самостійну
зміну судом підстави первісного
позову, то колегія такої зміни не
вбачає та додатково зазначає, що
порушене право підлягає захисту і в тих
випадках, коли позивачем не вірно
визначено підстави позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, але рішення господарського
суду Одеської області від 14.04.2014р. слід
частково скасувати щодо первісного
позову.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати
скаржника по сплаті судового збору за
розгляд позову та апеляційної скарги
не відшкодовуються. Судові витрати ТОВ
„НБ-Україна" за розгляд первісного
позову відшкодовуються пропорційно
задоволеним вимогам, включаючи витрати
на послуги адвокати, надання та оплата
яких підтверджені належними доказами
/т.1, а.с.65-76, 155-160/

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л
А:

1. В задоволенні апеляційної скарги
Приватного підприємства "ЛТК Альянс"
відмовити, рішення господарського суду
Одеської області від 14.04.2014 року по
справі №916/3409/13 скасувати частково,
виклавши резолютивну частину в
наступній редакції:

"Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "НБ-Україна"
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"ЛТК Альянс" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"НБ-Україна" 75000 грн., правова підстава
набуття яких відпала, 129,45 грн. 3% річних,
1 660, 42 грн. витрат по сплаті судового
збору за розгляд позовної заяви та 3377,50
грн. витрати на послуги адвоката.

В решті первісного позову відмовити.

Рішення господарського суду Одеської
області від 14.04.14р. щодо зустрічного
позову залишити без змін"

Видачу наказів за постановою з
зазначенням повних реквізитів сторін
доручити господарському суду Одеської
області.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
31.07.2014р.

Головуючий суддя
Г.П.Разюк

Суддя
С.І.Колоколов

Суддя
Т.Я.Гладишева