КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Справа№ 910/704/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Хрипуна О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1 (апелянта): Радченко
А.В. - представник;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: не з'явився;

від третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. не з'явився;

2. не з'явився;

від третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-1:

1. не з'явився;

2. не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс"

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 01.04.2014

у справі № 910/704/14 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика"

до 1. Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс",

2. Української студії телевізійних
фільмів "Укртелефільм",

3. Державної реєстраційної служби,

4. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пост Преміум",

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Земля-50";

2. ОСОБА_3,

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-1:

1. Публічне акціонерне товариство "Банк
Форум",

2.Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Мітех"

про визнання права, примусове
виконання обов'язку в натурі та
скасування рішення про державну
реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 по справі № 910/704/14 заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" про вжиття заходів
забезпечення позову задоволено, а саме,
з метою забезпечення позову до
вирішення спору по суті та набранням
рішенням у даній справі законної сили
накладено арешт на трьохкімнатну
квартиру 540 загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що у даній справі
заявлені позовні вимоги ТОВ
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
про визнання права власності на
трьохкімнатну квартиру 540 загальною
площею 121,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15- А,
беручи до уваги імовірність здійснення
передачі цього майна на користь третіх
осіб, суд вважав за необхідне
задовольнити заяву ТОВ
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
та вжити визначені ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України заходи
забезпечення позову у справі № 910/704/14
шляхом накладання арешту на нерухоме
майно, а саме: трьохкімнатну квартиру 540
загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду,
відповідач-1 - Приватне акціонерне
товариство "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс" звернувся
з апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просив скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
01.04.2014 у справі № 910/704/13, у задоволенні
заяви про вжиття заходів забезпечення
позову - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що оскаржувана ухвала винесена
місцевим господарським судом з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, з невідповідністю
висновків суду, викладених в ухвалі
дійсним обставинам справи. Зокрема,
апелянт вказував на те, що позивачем не
доведено наявність у відповідача-1
наміру відчужити трьохкімнатну
квартиру 540 загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А, яка є
предметом спору у справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.2014
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
01.04.2014 у справі № 910/704/14, на підставі п. 2
ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального
кодексу України, повернуто без
розгляду.

Відповідач-1 повторно звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 01.04.2014 у справі № 910/704/13, у
задоволенні заяви про вжиття заходів
забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" по справі №910/704/14
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Станіку С.Р., для розгляду апеляційної
скарги сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Станік С.Р.,
судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014
Приватному акціонерному товариству
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
01.04.2014 по справі № 910/704/14, апеляційну
скаргу прийнято до провадження та
порушено апеляційне провадження.
Розгляд справи № 910/704/14 призначено на
23.07.2014 об 11 год. 50 хв.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду Андрієнка В.В. від
23.07.2014 справу передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя Станік С.Р., судді: Хрипун О.О.,
Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014 справу №
910/704/14 прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Станік С.Р., судді: Хрипун О.О., Шаптала
Є.Ю., розгляд справи вирішено
здійснювати в раніше призначеному
судовому засіданні 23.07.2014.

В судовому засіданні 23.07.2014 представник
апелянта (відповідача-1) доводи
апеляційної скарги - підтримав, просив
суд скасувати оскаржувану ухвалу, а у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
про вжиття заходів забезпечення позову
- відмовити.

Позивач в судове засідання 23.07.2014
представників не направив, причин
неявки суд не повідомив, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавав. Про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення ухвали про призначення справи
до розгляду 890).

Відповідач-2 в судове засідання 23.07.2014
представників не направив, причин
неявки суд не повідомив, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавав. Про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення ухвали про призначення справи
до розгляду 904).

Відповідач-3 в судове засідання 23.07.2014
представників не направив, причин
неявки суд не повідомив, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавав. Про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення ухвали про призначення справи
до розгляду 912).

Відповідач-4 в судове засідання 23.07.2014
представників не направив, причин
неявки суд не повідомив, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавав. Про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення ухвали про призначення справи
до розгляду 920).

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Земля-50" та
ОСОБА_3, в судове засідання 23.07.2014
представників не направили, причин
неявки суд не повідомили, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавали. Про розгляд справи були
повідомлені належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення ухвали про призначення справи
до розгляду 947 та 939
(повернення про невручення)).

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-1: ТОВ «Банк
«Форум» та ТОВ "Фінансова компанія
"Мітех" в судове засідання 23.07.2014
представників не направили, причин
неявки суд не повідомили, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавали. Про розгляд справи були
повідомлені належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення ухвали про призначення справи
до розгляду 955 та 963).

Дослідивши наявні матеріали,
враховуючи те, що третя особа була
повідомлена про дату, час та місце
проведення судового засідання, і не
була позбавлена права надати письмові
пояснення по суті скарги шляхом їх
надсилання на адресу суду поштовим
відправленням, неявка представників
не є перешкодою для розгляду
апеляційної скарги, з метою дотримання
процесуальних строків розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, визначених ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності представників позивача,
відповідачів - 2-4, третіх осіб за
наявними матеріалами оскарження.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що в процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу.

Відповідно до ч.5 ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
і підтверджується матеріалами
оскарження, 20.02.2014 до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" (позивач) на розгляд
суду надійшла позовна заява б/н від
09.12.2013 р. до Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс"
(відповідач-1), Української студії
телевізійних фільмів "Укртелефільм"
(відповідач-2), Державної реєстраційної
служби України (відповідач-3) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пост Преміум"
(відповідач-4) в якій викладені позовні
вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати право власності Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
на трьохкімнатну квартиру 540 загальною
площею 121,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15- А;

- визнати свідоцтво про право
власності, на нерухоме майно, серія та
номер: 6135898, видане 12.07.2013 року
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві,
недійсним;

- скасувати Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер:
3920867 від 12.07.2013 16:32:15;

- зобов'язати Приватне акціонерне
товариство "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс",
Українську студію телевізійних
фільмів "Укртелефільм", Товариство з
обмеженою відповідальністю "Пост
Преміум" передати Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
за актом прийому-передачі
трьохкімнатну квартиру 540 загальною
площею 121,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15- А;

- зобов'язати Приватне акціонерне
товариство "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс",
Українську студію телевізійних
фільмів "Укртелефільм" передати
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" копію Акту Державної
комісії про прийняття в експлуатацію
житлового будинку з нежитловими
приміщеннями за адресою м. Київ,
вул. О.Туманяна. 15-А, секція "Ж"; копію
рішення органу місцевого
самоврядування про затвердження Акту
Державної комісії прийняття
закінченого будівництвом житлового
будинку з нежитловими приміщеннями за
адресою м. Київ, вул. О.Туманяна, 15-А,
секція "Ж";

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України провести державну
реєстрацію прав власності Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-логістичний комплекс
"Арктика", видати Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
свідоцтво про право власності на
трьохкімнатну квартиру 540 загальною
площею 121,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15-А,
внести до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис про
скасування державної реєстрації права
власності згідно запису про право
власності номер 1633663;

- стягнути Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" штраф за
прострочення терміну передачі
новозбудованого майна в розмірі 3 % від
суми Договору, а саме 12 764,85 гривень.

Окрім того, разом з позовною заявою
позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на трьохкімнатну квартиру 540
загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" про забезпечення
позову обґрунтована ухилянням
відповідача-1, від виконання
Інвестиційного договору № 239/F від
16.11.2005 року, яким з урахуванням угоди
про уступку права вимоги передбачене
набуття позивачем права власності на
квартиру 540 загальною площею 121,6 кв.м.,
яка розташована в житловому будинку за
адресою: м. Київ, вул. Туманяна Ованеса,
буд. 15-А.

В обґрунтування побоювань відчуження
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Пост Преміум"
нерухомого майна, що є предметом позову
у даній справі, позивач вказує на те, що
на зовнішніх вхідних дверях одного з
під'їздів житлового будинку за
адресою: м. Київ, вул. Туманяна Ованеса,
15-А розміщене оголошення про продаж
квартир, параметри яких (площа, поверх,
кількість кімнат) співпадає з
параметрами квартири 540, а одним із
контактних номерів телефону продавця
вказано номер телефону, що співпадає з
тим, який вказаний у розділі
"Інформація про здійснення зв'язку з
юридичною особою" в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пост
Преміум". Наведені відомості достатньо
обґрунтовано підтверджують намір
відповідача продати спірне нерухоме
майно, в той час як однією із позовних
вимог є зобов'язання відповідачів-1, 2 та
4 передати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" за актом
прийому-передачі трьохкімнатну
квартиру 540 загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

Припущення щодо неможливості
виконання рішення суду позивач також
обґрунтовує фактом реєстрації права
власності на спірне майно у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
за іншою особою - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Пост-Преміум".

Крім того, позивач посилається на
додаткові обставини, які посилюють
його побоювання щодо можливості
подальшого відчуження Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Пост-Преміум" спірного майна, що
підтверджується доданими документами -
фотокопіями оголошень про продаж
квартир у спірному будинку із
вказівкою на номери телефонів
відповідача-1, які вказані у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
відповідача-4, та роздрукованим витягом
з публікації в мережі Інтернет на сайті
www.realtycomfort.kiev.ua.

Вказане, на думку заявника, свідчить
про те, що у випадку прийняття рішення
господарського суду про задоволення
вимог позивача його фактичне
виконання, проведення державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно буде неможливим, що є підставою
для вжиття заходів до забезпечення
позову, які співвідносяться з
предметом позову, враховуючи вимоги
чинного законодавства стосовно
розумності та адекватності заходів
забезпечення позову конкретним
обставинам.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 по справі № 910/704/14 заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" про вжиття заходів
забезпечення позову задоволено, а саме,
з метою забезпечення позову до
вирішення спору по суті та набранням
рішенням у даній справі законної сили
накладено арешт на трьохкімнатну
квартиру 540 загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що у даній справі
заявлені позовні вимоги ТОВ
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
про визнання права власності на
трьохкімнатну квартиру 540 загальною
площею 121,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15- А,
беручи до уваги імовірність здійснення
передачі цього майна на користь третіх
осіб, суд вважав за необхідне
задовольнити заяву ТОВ
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
та вжити визначені ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України заходи
забезпечення позову у справі № 910/704/14
шляхом накладання арешту на нерухоме
майно, а саме: трьохкімнатну квартиру 540
загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
дослідивши наявні матеріали
оскарження, погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
задоволення заяви про вжиття заходів
до забезпечення позову згідно
нижченаведеного.

Статтями 66, 67 ГПК України передбачено
право господарського суду за заявою
сторони, прокурора або з своєї
ініціативи вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Позов
забезпечується в тому числі й
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві.

В силу п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

В постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 сформульована позиція Вищого
господарського суду України про
доцільність вирішення питання про
вжиття забезпечувальних заходів саме
на стадії підготовки справи до
розгляду.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог і
застосовуються господарським судом як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

При цьому, заходи щодо забезпечення
позову обов'язково повинні
застосовуватися відповідно до їх мети,
з урахуванням безпосереднього зв'язку
між предметом позову та заявою про
забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Питання про забезпечення позову може
вирішуватися господарським судом як
без проведення окремого судового
засідання, так і в засіданні з викликом
представників сторін, інших учасників
судового процесу із заслуховуванням їх
думки.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, що
кореспондує зі способами захисту
порушеного прав. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Тож, заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

При вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має
враховувати наявність зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги, а
саме - чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обираючи, який саме захід забезпечення
позову слід застосовувати у тій чи
іншій справі, господарський суд
повинен виходити з такого. У позовному
провадженні піддані арешту кошти слід
обмежувати розміром суми позову та
можливих судових витрат. Накладення
господарським судом арешту на рахунки
боржника чинним законодавством не
передбачене, але господарський суд
вправі накласти арешт на кошти, які
обліковуються на рахунках у
банківських або в інших
кредитно-фінансових установах, у межах
розміру сум позовних вимог та можливих
судових витрат. Відомості про
наявність рахунків, їх номери та назви
відповідних установ, в яких вони
відкриті, надаються суду заявником.

Частина 1 ст. 316 Цивільного кодексу
України визначає, що правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Положення частини 1 ст. 319 Цивільного
кодексу України надають власникові
майна право розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд, у тому числі
здійснювати його відчуження на користь
третіх осіб, тощо.

Відповідно до приписів частини 1 статті
3 ГК України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Поняття господарської
діяльності міститься і в інших законах
України, проте на відміну від
загального визначення господарської
діяльності в ГК України, її визначення,
що міститься в спеціальних законах,
застосовується лише для цілей цих
законів.

Таким чином, колегія суддів Київського
апеляційного господаського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що обставини спору,
який є предметом розгляду у справі №
910/704/14 підтверджується припущення про
неможливість виконання прийнятого в
подальшому судового рішення, в разі
його задоволення, отже, реального
захисту прав та охоронюваних законом
інтересів позивача.

За приписами ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору, які встановлюються, зокрема,
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Також, судом першої інстанції
обґрунтовано прийнято до уваги ту
обставину, що позивачем вказувалось
на фактичне порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів, суд
дійшов висновку про можливість
існування небезпеки в заподіянні шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до вирішення спору по суті та набранням
рішенням у даній справі законної сили.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011
року визначено, що за позовами про
визнання права власності (іншого
речового права) або витребування майна
арешт може бути лише накладений на
індивідуально визначене майно.

Таким чином, матеріали оскарження
містять відомості в підтвердження
зв'язку між зазначеними заходами
забезпечення позову і предметом спору,
співмірність та адекватність заходів
із заявленими вимогами, а вжиття
наведених заходів до забезпечення
позову сприятиме запобіганню
порушення прав позивача на час
вирішення спору в суді, в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість виконання рішення суду.

Навпаки, невжиття зазначених заходів
до забезпечення позову утруднить
виконання рішення господарського суду,
оскільки спірне майно може бути
відчужено третіх осіб або обтяжено
зобов'язаннями (в т.ч. передано в
іпотеку).

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оскільки у справі
заявлені позовні вимоги ТОВ
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
про визнання права власності на
трьохкімнатну квартиру 540 загальною
площею 121,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15- А,
беручи до уваги імовірність здійснення
передачі цього майна на користь третіх
осіб, а тому судом першої інстанції
обґрунтовано задоволено заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" та вжито визначені
ст. 67 Господарського процесуального
кодексу України заходи забезпечення
позову у справі № 910/704/14 шляхом
накладання арешту на нерухоме майно, а
саме: трьохкімнатну квартиру 540
загальною площею 121,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15- А.

При цьому, господарським судом міста
Києва при винесенні оскаржуваної
ухвали враховано те, вжиття вказаних
заходів забезпечення пов'язано з
предметом позовних вимог, є адекватним,
розумним і співмірним заходом до
забезпечення позову у розглядуваній
справі та відповідає принципу
забезпечення збалансованості
інтересів учасників провадження у
даній справі.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За наведених вище обставин, колегія
суддів приходить до висновку, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законну та обґрунтовану ухвалу
у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції, підстави для скасування
ухвали місцевого господарського суду -
відсутні, а тому, оскаржувана ухвала
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір за подачу апеляційної
покладається на апелянта - Приватне
акціонерне товариство "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105, 106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс на ухвалу
господарського суду міста Києва від
01.04.2014 по справі № 910/704/14 про вжиття
заходів до забезпечення позову -
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 по справі № 910/704/14 про
вжиття заходів до забезпечення позову -
залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
01.04.2014 по справі № 910/704/14 - повернути до
місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Є.Ю. Шаптала

О.О. Хрипун