ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
У Х В А Л А

"29" липня 2014 р.
Справа № 11/031-12

Суддя О.В. Конюх, в порядку
взаємозаміни, розглянувши заяву
комунального підприємства Броварської
міської ради
«Броваритепловодоенергія» від 09.07.2014р.
№ 01-1823 про відстрочку виконання
рішення господарського суду від
08.05.2012р. у справі № 11/031-12

за позовом дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України», м. Київ,

до відповідача комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія», м. Бровари,

про стягнення 5348440,51
грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Петренко А.С.,
уповноважений, довіреність від 25.06.2014р.
№ 18/10;

від відповідача не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Київської області від 08.05.2012р., позов ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
задоволено частково. Стягнуто з КП
Броварської міської ради
«Броваритепловодоенергія» на користь
ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» 4843964,82 грн. основного боргу,
100607,71 грн. інфляційних втрат, 89162,93 грн.
процентів річних, 200000,00 грн. пені та
64380,00 грн. судового збору.

На виконання рішення у справі №11/031-12,
яке набрало законної сили,
господарський суд видав наказ від
29.05.2012р. про примусове виконання
рішення.

Ухвалою від 09.01.2013р., залишеною без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2013р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 23.04.2013р. господарський суд
за заявою відповідача відстрочив
виконання рішення суду від 08.05.2012р. у
справі № 11/031-12 до 01.07.2013р.

16.07.2014р. відповідач - КП Броварської
міської ради
«Броваритепловодоенергія» повторно
звернувся до господарського суду
Київської області в порядку ст. 121 ГПК
України із заявою від 09.07.2014р. № 01-1823, в
якій просив відстрочити виконання
рішення господарського суду Київської
області від 08.05.2012р. у справі № 11/031-12 до
01.01.2015р.

Заява обґрунтована тим, що
заборгованість, яка стягнута з
відповідача вказаним рішенням, виникла
не з вини відповідача, а в силу
об'єктивних обставин, у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії встановленим тарифам,
і невчасним перерахуванням субвенції з
державного бюджету на погашення
різниці в тарифах. Відповідач розцінює
несвоєчасне перерахування субвенції
як непереборну та невідворотну подію,
яка унеможливила здійснення
розрахунків з позивачем. Відповідач
твердить, що після перерахування
субвенції основна заборгованість
позивачу була погашена і рішення суду
залишається невиконаним лише в частині
штрафних та фінансових санкцій та
судового збору. Відповідач твердить, що
наявна значна заборгованість
споживачів перед відповідачем за
надані комунальні послуги. Також
відповідач твердить, що він внесений до
реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу», і всі виконавчі
провадження із стягнення
заборгованості, яка виникла до 01.01.2013р.
підлягають зупиненню, а процедура
погашення заборгованості діє до
01.01.2016р. Відповідач зазначає, що
знаходиться у вкрай важкому
матеріальному становищі, оскільки у
відділах ДВС знаходиться ще 5
виконавчих проваджень по стягненню з
відповідача заборгованості за
спожитий природний газ. Все
вищенаведене, на думку відповідача,
унеможливлюють виконання рішення у
справі №11/031-12 та є підставою для
відстрочки виконання рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 121 ГПК
України при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання. Ухвалою від 18.07.2014р. суд
призначив до розгляду заяву КП
Броварської міської ради
«Броваритепловодоенергія» про
відстрочку виконання рішення суду на
29.07.2014р.

В судове засідання з'явився
представник позивача, який проти
задоволення заяви про відстрочення
виконання рішення суду заперечив.
Представник заявника КП Броварської
міської ради
«Броваритепловодоенергія» в судове
засідання не з'явився. До канцелярії
суду 29.07.2014р. було подано клопотання про
відкладення розгляду справи.

Розглянувши подане клопотання, суд
його відхиляє як необґрунтоване. Так,
відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, і підставою для
відкладення розгляду справи є не
відсутність представників сторін, а
неможливість розгляду заяви по суті (у
зв'язку з недостатністю поданих
матеріалів, необхідністю витребування
додаткових доказів, отримання пояснень
тощо). Разом із тим, чинне законодавство
України не обмежує коло осіб, які
можуть бути представниками КП
Броварської міської ради
«Броваритепловодоенергія» в судовому
процесі, за умови дотримання вимог ст. 28
ГПК України, глави 17 ЦК України. Крім
того, заявник не звільняється від
обов'язку доводити суду необхідність
відкладення розгляду заяви та
неможливість явки представника
належними та допустимими доказами в
порядку ст.ст. 32-34 ГПК України (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18
«Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»). Крім того,
процесуальним законом встановлено
десятиденний строк для розгляду судом
заяви про відстрочку виконання рішення
суду.

Позивачем до господарського суду
подані письмові заперечення на заяву
відповідача про відстрочку виконання
рішення суду від 22.07.2014р. № 31/10-4871.
Заперечення мотивовані тим, що за 9 міс
2013р. позивач свою господарську
діяльність завершив з чистим збитком у
5594859 тис. грн., а за попередній період -
728967 тис. грн., що підтверджується
доданим звітом про фінансові
результати. За таких обставин позивач
твердить, що враховуючи фінансовий
стан позивача та існуючі інфляційні
процеси, заява відповідача про
відстрочку виконання рішення не
відповідає фінансовим інтересам всіх
учасників спірних відносин та не
підлягає задоволенню.

Розглянувши подану заяву КП
Броварської міської ради
«Броваритепловодоенергія» від 09.07.2014р.
№ 01-1823 про відстрочку виконання
рішення суду у справі 11/031-12, суд вважає
заяву такою, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Господарський суд в порядку ст. 121 ГПК
України має право у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Підставою для відстрочки можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк. При цьому слід мати на увазі, що
згоди сторін на вжиття такого заходу
ст. 121 ГПК України не передбачає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку виконання
рішення суду, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін. Їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
в економіці держави та інші обставини
справи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України (пункти 7.1.1, 7.1.4, 7.2 Постанови
Пленуму ВГСУ від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України).

Відповідно до положень статей 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини третьої ст. 3 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники відносин у сфері
господарювання здійснюють свою
діяльність у межах встановленого
правового господарського порядку,
додержуючись вимог законодавства.
Відповідно до ст. 55 Конституції України
кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 20 ГК України держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожен суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав та законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом в тому числі присудженням до
виконання обов'язку в натурі та
застосуванням штрафних санкцій. Згідно
до частин першої ст. 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів. Згідно ст. 3 ЦК України
однією з основних засад цивільного
законодавства в Україні є судових
захист цивільного права та інтересу.

Порушення умов господарського
зобов'язання, чинного законодавства та
відповідно прав та охоронюваних
законом інтересів стягувача ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України»
допустив саме боржник - КП Броварської
міської ради
«Броваритепловодоенергія».

Принципом судочинства є захист
законних прав та інтересів суб'єктів
господарювання, а не звільнення або
зменшення відповідальності осіб, які
ці права та інтереси порушили.

Наведені відповідачем факти та
обставини не є винятковими обставинами
та підставами для відстрочення або
розстрочення виконання рішення.
Стаття. 121 ГПК України надає право суду
відстрочити, розстрочити виконання
рішення лише у виняткових випадках, а
боржником не наведено жодних доказів,
які б дозволяли оцінити ситуацію, що
склалася з виконанням рішення у справі
№11/031-12, як виняткову. Крім того, суд
звертає увагу на те, що позивачем у
справі заявлялись вимоги про стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ в січні-вересні 2011р, судом вже
надавалась відстрочка виконання
рішення до 01.07.2013р., однак рішення у
справі № 11/031-12, і досі є не виконаним,
відповідно відповідач фактично
отримав значну відстрочку сплати
боргу. За таких обставин, суд приходить
до висновку щодо відмови у задоволенні
заяви відповідача про відстрочку
виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 86, частиною першою ст. 121 ГПК України,
суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви КП Броварської
міської ради
«Броваритепловодоенергія» від 09.07.2014р.
№ 01-1823 про відстрочку виконання
рішення господарського суду Київської
області від 08.05.2012р. відмовити.

Суддя
Конюх О.В.