ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" липня 2014 р.
Справа № 918/574/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Дім"

до відповідача 1 Приватного
підприємства "Агрос"

до відповідача 2 Публічного
акціонерного товариства "Укргазбанк"

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Відділ державної
виконавчої служби Березнівського
районного управління юстиції

про визнання права власності

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Теперик О.В. (довіреність
б/н від 26.02.2014р.).

Від відповідача 1: Ромець К.Ю.
(довіреність б/н від 04.03.2014р.).

Від відповідача 2: Скаковський А.М.
(довіреність № 772 від 05.12.2013р.).

Від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Інтер-Дім"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовною заявою
до відповідача - Приватного
підприємства "Агрос" та Публічного
акціонерного товариства "Укргазбанк",
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Відділ державної
виконавчої служби Березнівського
районного управління юстиції про
визнання права власності на майно та
зняття арешту, який був накладений
державним виконавцем відділу ДВС
Березнівського районного управління
юстиції Ясковцем М.В. відповідно до
акту опису та арешту майна від 28.02.2014р.

Ухвалою суду від 14.05.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження, розгляд справи призначено
на 27.05.2014р.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посилаючись на те, що
28.02.2014р. державним виконавцем відділу
ДВС Березнівського районного
управління юстиції Ясковцем М.В. було
складено акт опису та арешту майна, що
начебто належить ПП "Агрос", по
зведеному виконавчому провадженні про
стягнення з останнього на користь ПАТ
"Украгазбанк" заборгованості, а саме: 8
вагонок пічних, мотор з редуктором для
викоту вагонок, драбина металева,
чотири труби металеві діаметром 100,
мотор від вентилятора, жесть (металева)
1х3 м., катушка з редуктором, лебітка
(лафета), сорок вісім вагонеток
(сушильні), сімдесят рейсів шт., частина
вагонетки (шість штук), лафета (одна) шт.,
для перевозки великої вагонетки,
станок циркулярний.

Позивач наголошує на тому, що
перелічене арештоване майно не
належить боржнику за виконавчим
провадженням - ПП "Агрос", а є майном ТОВ
"Інтер-Дім" і знаходилося на території
боржника на підставі Договору позички
від 06.04.2009р. Таким чином, позивач вважає,
що державним виконавцем було
безпідставно описано та накладено
арешт на майно, особи яка не є стороною
у провадженні.

24.05.2014р. третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Відділ державної виконавчої служби
Березнівського районного управління
юстиції, через відділ канцелярії та
документального забезпечення суду,
подав заперечення на позов, в якому
просить відмовити в задоволенні
позову, мотивуючи це тим що, у відділі
державної виконавчої служби
Березнівського районного управління
юстиції станом на 19.05.2014р. перебуває
зведене виконавче провадження від
18.10.2013р. про стягнення заборгованості з
ПП "Агрос" до складу якого входять: ВП №
38272580 від 05.06.2013р. стягнення на користь
ПАТ АБ "Укргазбанк" - борг в сумі 2 349 467
грн. 41 коп., ВП № 40097361 від 09.10.2013р.
стягнення на користь ПАТ "Рівнегаз" -
борг в сумі 477 848 грн. 03 коп., ВП № 40097855
від 09.10.2013р., стягнення на користь
Костопільської МДПІ - борг в сумі 7 448
грн. 28 коп., ВП № 40098085 від 09.10.2013р.
стягнення на користь Костопільської
МДПІ - борг в сумі 4 595 грн. 46 коп., ВП №
41529294 від 20.01.2014р.. стягнення на користь
Костопільської ОДПІ - судовий збір 2 867
грн. 50 коп., ВП № 41 642740 від 23.01.2014р.
стягнення на користь Прилуцької
сільської ради - борг в сумі 16 341 грн. 90
коп.

Боржник ПП "Агрос" самостійно рішення
не виконав, заборгованості не погасив,
у зв'язку з цим державним виконавцем
були вжиті заходи примусового
виконання рішення - накладення арешту
на майно боржника. Актом опису й арешту
майна від 18.06.2013р. описано рухоме майно
боржника, яке перебуває під заставою в
АБ "Укргазбанк" (конвеєр L5, конвеєр L10,
вагонетка сушильна 36 шт.,
різник-автомат, глинозмішувач МВ-16,
прес СМК 217, екскаватор ЕО 4321). Також
актом опису та арешту майна від 27.02.2014р.
та 28.02.2014р. було описано та арештовано
рухоме майно належне ПП "Агрос".
Додатково з метою збереження майна
було накладено заборону відчужувати,
демонтувати, розкомплектовувати,
переміщувати описане майно.
Персональну відповідальність взяв на
себе представник ТОВ "Інтер-Дім"
Теперик Олександр В’ячеславович.
Однак, 28.02.2014р. представником ТОВ
"Інтер-Дім" було пред'явлено Акт
приймання-передачі до Договору позички
від 06.05.2009р., яким передано в позику
частину описаного державним
виконавцем майна. Станом на 19.05.2014р. ТОВ
"Інтер-Дім" не подало жодного
підтвердження права власності
описаного майна, яке вказане в Договорі
позички від 06.05.2009р., та не оскаржувало
дії державного виконавця в установлені
законом строки. Зважаючи на вище
викладене третя особа просить
відмовити в задоволенні позову ТОВ
"Інтер Дім".

26.05.2014р. відповідач-2, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав клопотання
про залучення до справи іншого
відповідача, у зв'язку з тим, що
предметом спору є майно, яке належить
фізичні особі ОСОБА_5. Судом відмовлено
в задоволенні заяви виходячи з
наступного.

Згідно ст. 24. ГПК України, господарський
суд за наявністю достатніх підстав має
право до прийняття рішення залучити за
клопотанням сторони або за своєю
ініціативою до участі у справі іншого
відповідача.

У відповідності до п. 1.3. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
передбачено, що якщо в процесі розгляду
справи господарським судом буде
з'ясовано, що іншим або неналежним
відповідачем у ній мала б бути особа,
яка згідно з процесуальним
законодавством не може бути учасником
судового процесу в господарському
суді, а позивач наполягає на розгляді
відповідної справи саме господарським
судом, останній не вправі ні залучати
відповідну особу до участі у справі,
ані припинити провадження в ній, а
повинен розглянути справу стосовно
того відповідача, якому пред'явлено
позовну вимогу, та прийняти рішення по
суті справи (в тому числі про відмову в
позові, якщо відповідач є неналежним).

На підставі викладеного, а також беручи
до уваги, що позивач заперечив проти
задоволення клопотання відповідача-2
про залучення до справи іншого
відповідача, а його залучення призвело
б до непідсудності справи
господарським судам, суд відмовляє в
задоволенні клопотання про залучення
до справи іншого відповідача.

26.05.2014р. відповідач-2, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав відзив на
позовну заяву, в якому просить
відмовити в задоволенні позовної
заяви, посилаючись на те що, 17.03.2008р. між
ВАТ Банк "Укргазбанк" в особі
Рівненської філії та ПП "Агрос" було
укладено кредитний договір № 10/08/К,
який забезпечений іпотекою відповідно
до Договору іпотеки № 10/08/І від 17.03.2008р.,
що укладений з ОСОБА_5 та посвідчений
нотаріусом ОСОБА_6 за реєстром № 648,
додаткового договору № 1 від 04.09.2008р. та
додаткового договору № 2 від 30.12.2008р.
Предметом іпотеки є будівля цеху
вогнетривів, загальною площею 2 5852,9
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5
(Іпотекодавець) на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
10.04.2006р., посвідченого нотаріусом
ОСОБА_6 за реєстровим номером 695 та
Витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 17211223 від 26.12.2007р.,
виданого КП "Березнівське районне БТІ",
реєстраційний номер - 3901, номер запису -
167, в книзі - 1.

Відповідач-2 вказує, що кредитний
договір забезпечується заставою
відповідно до Договору застави № 10/08/З
від 17.03.2008р., який укладений з ПП "Агрос".
Предметом застави є технологічне та
допоміжне обладнання для виробництва
цегли: екскаватор ЕО 4321, глинозмішувач
МВ-15, глинозмішувач МВ-16, прес СМК 217,
вагонетка сушильна 36 шт.,
різник-автомат, конвеєр L5, конвеєр L10,
яке належить Заставодавцю на підставі
балансової довідки вих. № 21 від 21.02.2008р.

Отже, передаючи в забезпечення
кредитних вимог майно, а саме: цех
вогнетривів, Заставодавець та
Іпотекодавець передавав і всі
необхідні для його функціонування
похідні об'єкти, такі як, обладнання
електростанції, трансформатор,
тунельний шлях, обвідний шлях сушил,
систему газопостачання та інше.
Відокремлення зазначених елементів
унеможливлює функціонування
підприємства, та безпосередньо порушує
сам виробничий процес.

Крім того, відповідач-2 зауважив, що
позивачем не надано жодних доказів для
підтвердження права власності на
перераховане майно в додатку №1 до
Договору позички від 06.05.2009р.

27.05.2014р. відповідач-1, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав письмові
пояснення, в якому вказав, що не
заперечує проти задоволення позовних
вимог, вказуючи, що ПП "Агрос" не є
стороною у виконавчому провадженні і
тому, 28.02.2014р. державний виконавець
відділу ДВС Березнівського районного
управління юстиції Яковець М.В.
безпідставно описав і наклав арешт на
майно.

10.06.2014р. третя особа, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подала додаткові
письмові пояснення, в яких повідомляє
що у відділі ДВС Березнівського
районного управління юстиції на
виконанні перебуває виконавче
провадження зареєстроване в ЄДРВП за №
38285918 від 05.06.2014р. щодо стягнення з
ОСОБА_5 кредитного боргу в сумі 2 572 801
грн. 28 коп., шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки по договору іпотеки
№ 10/08/І.

Третя особа зазначає, що згідно акта
державного виконавця від 26.02.2014р. при
вчиненні виконавчих дій за участі
представників стягувача було
встановлено, що заставне майно, а саме:
водонапірна башта демонтована
(порізана) та переміщена на територію
підприємства. Допоміжне обладнання
(предмет спору), що є невід'ємною
складовою усього описаного майна
(демонтаж окремих частин/предметів
призводить до руйнації всього
приміщення, з'являються тріщини на
приміщенні/фундаменті) знаходиться в
розібраному стані. Дані дії вчинялися
без згоди заставодержателя ПАТ
"Укргазбанк" про, що також не був
повідомлений відділ ДВС. По даному акту
було звернення в правоохоронні органи,
за результатами якого відкрито
кримінальне провадження.

07.07.2014р. відповідач-2 через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав додаткові
письмові пояснення до відзиву, в яких
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити, обґрунтовуючи це тим, що
предмет спору є майно, що належить
фізичній особі ОСОБА_5, вказаний факт
підтверджується письмовим доказом,
зокрема договором №696 купівлі-продажу
нерухомого майна від 10.04.2006р., яким
продавець продав, а покупець придбав
об'єкти нерухомого майна будівлі цеху
вогнетривів, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, до складу якого входять: А-2 -
цех вогнетривів; Б-1 склад; В-1 -
підкрановий склад, 1 - огорожа, 2 - ворота.

Крім того, відповідно до договору
оренди нежитлового приміщення від
30.07.2008р. ОСОБА_5 передала у платне
користування ПП "Агрос" будівлю цеху
вогнетривів строком до 30.04.2029р.

08.07.2014р. представник відповідача-2 подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи на 15 днів. Судом дане
клопотання задоволено.

Ухвалою суду від 08.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 22.07.2014р.

В судовому засіданні 22.07.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, вказаних у
позовній заяві, а представник
відповідача-1 не заперечив. Представник
відповідача-2 заперечив проти позовних
вимог в повному обсязі з підстав
вказаних у відзиві на позов та з
урахуванням додаткових письмових
пояснень. Третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору в
судове засідання не з'явилась, однак у
поясненнях від 06.06.2014р. просила розгляд
справи проводити без участі
представника відділу державної
виконавчої служби Березнівського
районного управління юстиції.

За таких обставин, керуючись ст. 75 ГПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу та вирішити спір за
наявними у справі матеріалами.

В результаті розгляду матеріалів
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.04.2006р. між ОСОБА_8 (Продавець) та ОСОБА_5
(Покупець) укладено Договір купівлі -
продажу нерухомого майна, що
посвідчений приватним нотаріусом
Березнівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за №696 (надалі
- Договір-1, а.с. 44-45).

Відповідно до п. 1 Договору-1 продавець
продав, а покупець придбав об'єкти
нерухомого майна - будівлі цеху
вогнетривів, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, до складу якого входять: А-2 -
цех вогнетривів; Б-1 склад; В-1 -
підкрановий склад, 1 - огорожа, 2 - ворота.

17.03.2008р. між відкритим акціонерним
товариством акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі філії Рівненської
філії ВАТ АБ "Укргазбанк" (надалі -
іпотекодержатель) та ОСОБА_5
(позичальник) укладено Договір іпотеки
№ 10/08/І (надалі - Договір-2; а.с. 124-129).

Пунктом 1 Договору-2 визначено, що даний
договір забезпечує всі вимоги
іпотекодержателя, як кредитора за
умовами кредитного договору № 10/08/К від
17.03.2008р. укладеного між
іпотекодержателем та позичальником -
ПП "Агрос". За умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
іпотекодержателю не пізніш 16.03.2009р.
повернути кредит у розмірі 1 500 000
грн. 00 коп. (один мільйон п'ятсот тисяч).

Предметом іпотеки відповідно до пункту
2.1 Договору-2 є нерухоме майно - будівля
цеху вогнетривів, загальною площею 2
582,9 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, до складу якого входять: А-2 -
цех вогнетривів; Б-1 склад; В-1 -
підкрановий склад, 1 - огорожа, 2 - ворота.

30.07.2008р. між суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_5
(орендодавець) та Приватним
підприємством "Агрос" (орендар)
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення, що посвідчений приватним
нотаріусом Березнівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі №1976 (надалі - Договір-3; а.с. 83-84).

Згідно з підпунктом 1.1 та 1.3 Договору-3
орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове платне
користування (в оренду) для здійснення
підприємницької діяльності нежитлове
приміщення - будівлю цеха вогнетривів,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить орендодавцю на правах
приватної власності на підставі
Договору-1.

Пунктом 2 Договору-3 визначено строк дії
договору до 30.07.2029р.

06.05.2009р. між ТОВ "Інтер-Дім" та ПП "Агрос"
укладено Договір позички (надалі -
Договір-4; а.с.14-15).

Відповідно до пункту 1.1. Договору-4
предмет договору є тимчасове
безоплатне користування обладнанням
визначеним у додатку № 1 до даного
Договору (а.с. 16-17).

Передача майна у позичку проводиться
після підписання сторонами Акту
прийому передачі майна, що є
невід'ємною частиною даного договору.
(пункт 1.2. Договору-4).

Пунктами 5.1. та 5.3. визначено дію даного
договору з 06.05.2009р. до 31.12.2012р., яка
припиняється по закінченню терміну.

26.06.2013р. державним виконавцем Ясковцем
М.В. при примусовому виконані
виконавчого листа № 843/11 від 05.06.2012р.
винесено акт опису та арешту майна, в
якому описано та накладено арешт на:
будівлю цеху вогнетривів, склад - 28,5
кв.м., підкрановий склад - 413,4 кв.м.,
огорожа, металеві ворота, свердловина,
водонапірна башта (а.с. 71).

28.02.2014р. державним виконавцем Ясковцем
М.В. при виконанні зведеного
виконавчого провадження складено Акт
опису й арешту майна, яким описано та
накладено арешт на: 10 250 шт. цегли,
вагонок пічних (8 штук), мотор з
редуктором, драбина (металева), чотири
труби чотирьох метрові діаметром 100
(сто), мотор від вентилятора, жесть
(металева) 1х3 метри, катушка з
редуктором, лебідка (лафета), сорок
вісім вагонеток, сімдесят рейсів,
частина вагонеток шість штук, одна
лафета для перевозки великої
вагонетки, станок циркулярний (а.с. 13).

Також, 28.02.2014р. державним
виконавцем Ясковцем М.В. при виконанні
зведеного виконавчого провадження про
стягнення заборгованості з ПП "Агрос"
складено Акт опису й арешту майна, а
саме: ескаватор ЕО-4321, глинозмішувач
МВ-15, глинозмішувач МВ-16, прес СМК 217,
вагонетки сушильні 36 шт., різник
автомат, конвеєр L5, конвеєр L10 (а.с. 30).

Вважаючи, що державним виконавцем
накладено арешт на майно, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю "Інтер - Дім", а не
боржнику за виконавчим провадженням -
приватному підприємству "Агрос",
позивач звернувся до господарського
суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши обставини справи і
давши їм правову оцінку, господарський
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

30.07.2008р. між суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_5 (орендодавець) та
приватним підприємством "Агрос"
(орендар) укладено Договір оренди
нежитлового приміщення (а.с. 83 - 84).

Згідно п.п. 1.1. та 1.3. вказаного Договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове платне
користування для здійснення
підприємницької діяльності нежитлове
приміщення - будівля цеху вогнетривів,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить орендодавцю на праві
власності на підставі Договору купівлі
- продажу нерухомого майна від 10.04.2006р.

Відповідно до пункту 5.1. вказаного
Договору, орендодавець засвідчив, що за
цим договором, нерухомість, яка є
предметом договору, на момент його
укладення нікому іншому не продано, не
подаровано, як внесок до статутного
фонду (капіталу) не передано, не
відчужено іншим особам, не заставлено
під податковою заставою, в спорі і під
забороною (арештом) не перебуває, в
управління зазначена нерухомість не
передавалась, речових прав щодо
відчужуваної нерухомості у третіх осіб
(в тому числі права володіння,
сервітуту за відповідним договором,
рішеннями суду тощо), а також будь-яких
інших обтяжень (обмежень) немає.

При цьому, суд зауважує, що вказаний
Договір підписаний сторонами,
скріплений відтисками їх печаток та
нотаріально посвідчений, а тому
сумнівів щодо його достовірності в
суду не виникає.

Стаття 188 ЦК України визначає, якщо
кілька речей утворюють одне ціле, що
дає змогу використовувати його за
призначенням, вони вважаються однією
річчю. Правочин, вчинений щодо складної
речі поширюється на всі її складові,
якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 183 ЦК України
речі поділяються на подільні та не
подільні. Зокрема, подільною є річ, яку
не можна поділити без втрат її
цільового призначенню. Неподільною є
річ, яку не можна поділити без втрати її
цільового призначення.

Юридично неподільним визнаються речі,
фізичний поділ яких прирівнюється до
знищення речі або нерозумного
зменшення її цінності. Неподільною
може бути як проста річ (музичний
інструмент, скульптура тощо), так і
складна річ (картина, автомобіль,
споруда тощо). Подільними визнаються
речі, фізичний поділ яких лише
пропорційно зменшує вартість
отриманих в результаті поділу частин:
земельна ділянка. Подільними речами є
речі, визначені родовими ознаками

Для підтвердження, того, що частина
майна, на яку претендує позивач,
входить до складної недільної речі,
відповідач-2 надає фотографії, які
підтверджують, що після демонтажу
певного майна порушено цілісність
всього комплексу. (а.с. 102-103).

Таким чином, вказані факти
підтверджують, що нерухоме майно, а
саме: будівлі вогнетривів, перебуває у
власності ОСОБА_5, як цілісний комплекс
зі всіма технічними комунікаціями та
інженерними спорудами, які
забезпечують його повноцінне
функціонування.

Крім того, посилання позивача на
договір позички від 2009 року є
безпідставним, оскільки вище згадані
технічні комунікації та інженерні
споруди, зокрема: обладнання
електростанції, трансформатор,
тунельний шлях, обвідний шлях сушил,
систему газопостачання тощо, були
побудовані згідно технічного паспорту
і переходили від одного власника до
іншого, як складна та неподільна річ, що
підтверджується оглянутим в судовому
засіданні 08.07.2014р. оригіналом
технічного паспорту на будівлю цеху
вогнетривів.

Також, при прийнятті рішення, суд бере
до уваги наступне.

За своєю правовою природою договір
укладений 06.05.2009р. між ТОВ "Інтер - Дім"
та ПП "Агрос" є договором позички.

Згідно ст. 827 ЦК України, за договором
позички одна сторона (позичкодавець)
безоплатно передає або зобов'язується
передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку.

Судом встановлено, що Договір позички
від 06.05.2009р. підписаний сторонами та
скріплений відтисками їх печаток.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Згідно зі статтей 15, 16 ЦК України,
частини 2 статті 20 Господарського
кодексу України, кожен суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав та законних інтересів
шляхом визнання права.

Відповідно до частини 3 статті 136
Господарського кодексу України щодо
захисту права господарського відання
застосовується положення закону,
встановлені для захисту права
власності.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів може, зокрема бути визнання
права. У відповідності до статті 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати документа, який засвідчує
його право власності.

Підстави набуття права власності
встановлені статтею 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні 08.07.2014р.
представник позивача стверджував, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтер - Дім" набуло у
власність спірне майно на підставі
договору купівлі - продажу та
видаткових накладних.

22.07.2014р. позивач надав копії видаткових
накладних №159 від 20.11.2007р., №160 від
20.11.2007р., №13 від 23.01.2007р., №20 від 26.01.2007р.,
що укладались на виконання Договору б/н
від 05.01.2007р. та видаткових накладних №25
від 28.01.2008р., №50 від 03.03.2008р., №95 від
18.03.2008р. на виконання умов Договору №1
від 01.01.2008р., однак зазначених договорів
позивач суду не надав та не підтвердив,
що саме вказані об'єкти були передані
для ПП "Агрос" в позичку.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Однак, позивачем, всупереч вимогам
законодавства належними та допустимим
доказами не підтверджено своє право
власності на спірне майно, а також не
встановлено моменту виникнення права
власності на спірне майно, його реальну
вартість, як і не надано первісних
документів на його придбання, у зв'язку
з чим суд відмовляє в задоволенні
позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення підписане суддею "28" липня 2014
року

Суддя
Горплюк А.М.