ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.14р. Справа № 904/3444/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МАРКЕТ-А", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ", м.
Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Державна податкова
інспекція в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про стягнення збитків

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Сарвазян А.Ю., дов. від
03.02.14р.

від відповідача: Скачкова В.Г., дов. від
22.04.14р.

від третьої особи: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МАРКЕТ-А" звернулося
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ"
про стягнення збитків у розмірі 123 105,00
грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
Державною податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області під час проведення перевірки
позивача встановлено завищення
податкового кредиту у розмірі 123 105,00
грн. У зв'язку з відмовою відповідача
надати документи, позивач не зміг
довести ДПІ, що укладений між сторонами
договір поставки обладнання №10102012 від
10.10.2012р. був реальним, спрямованим на
придбання конкретних товарів, перелік
яких зазначено в податковій накладній,
а отже нарахування податкового кредиту
за таким договором є належним та
законним.

Відповідач проти позову заперечує,
зазначає, що договір поставки
обладнання №10102012 від 10.10.2012р. він
виконав належним чином, надані всі
необхідні документи за поставлений
товар, належним чином проведена
звітність у контролюючих органах, а
тому ніяких збитків позивачу він не
завдав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Державна податкова
інспекція в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області явку
представника в судове засідання не
забезпечила, пояснення по суті спору не
подала, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, з
клопотанням про відкладення розгляду
справи до суду не зверталася.

17.07.2014року по даній справі оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ-А"
(покупець) був укладений договір
поставки обладнання №10102012, за умовами
якого постачальник зобов'язався
поставляти, проводити монтажні роботи
і передавати у власність покупця
торгівельно-технологічне обладнання
для підприємств торгівлі/громадського
харчування (надалі - товар), а покупець
зобов'язався приймати та оплачувати
поставлений товар.

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов"язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов"язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов"язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

17.02.2014р. позивач отримав акт Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області за №461-04-61-22-3/37211933 від 17.02.2014р.
"Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Маркет-А" () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ "Імперія
Торгівлі" () за період
жовтень 2012 року та листопад 2012 року
(надалі - акт).

Згідно акту до ДПІ в АНД районі м.
Дніпропетровська з ДПІ в Ленінському
району надійшов Акт від 23.10.2013р.
№423/22/02/35935562 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Імперія Торгівлі" з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
рядом підприємств за запитувані
періоди. Згідно цього ж акту було
здійснено виїзд податковими органами
за податковою адресою ТОВ "Імперія
Торгівлі", а саме - 49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Караваєва, 39, з
метою вручення листа про надання
пояснень та її документального
підтвердження з питань взаємовідносин
з запитуваними підприємствами у
відповідні періоди. В результаті
перевірки було встановлено, що за
вказаною адресою ТОВ "Імперія Торгівлі"
не знаходиться, будь-які ознаки, які б
вказували на наявність діяльності за
вказаною адресою відсутні, про що
складено акт "Щодо перевірки
місцезнаходження ТОВ "Імперія
Торгівлі".

За результатами перевірки ДПІ
встановлено "нереальність" проведення
господарських операцій між ТОВ
"Маркет-А" і постачальником ТОВ "Імперія
Торгівлі" та юридичну дефектність
первинних документів, у зв'язку з тим,
що діяльність ТОВ "Імперія Торгівлі" не
є господарською діяльністю
підприємств, в розумінні п. 14.1.136
Податкового Кодексу України від 02.12.10р.
№2755-VI, зі змінами і доповненнями:
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема, за договором комісії,
доручення та агентським договором. В
акті зазначено, що договір №10102012 від
10.10.2012р. не спричиняє реального
настання правових наслідіків.

У результаті проведеної перевірки ДПІ
встановлено, що позивач завищив
податковий кредит по операціях з
придбання товарів від відповідача у
жовтні на суму 459 836,00грн., у листопаді
2012р. на суму 278 795,00грн., що призвело до
заниження податку на додану вартість у
жовтні 2012р. на суму 76 639,00грн., у
листопаді 2012р. - на суму 46 466,00грн., що
разом становить 123 105,00грн. (а.с.16-28).

Відповідач листом від 21.02.2014р. у
відповідь на пред'явлений позивачем
лист-вимогу за № 24 від 14.02.2014р. про
надання документів, які б свідчили про
належне придбання ТОВ
"Імперія-Торгівлі" товару, що в
подальшому був проданий ТОВ "Маркет-А",
підтвердив, що між сторонами було
укладено договір поставки обладнання
№10102012 від 10.10.2012р., відповідно до якого
виконані всі умови та оформлені
належним чином первинні документи, але
надати інформацію про діяльність та
угоди із партнерами та клієнтами не
може, посилаючись на положення
конфіденційності (а.с.35-36).

Позивач зазначає, що у зв'язку з
відмовою відповідача надати документи,
позивач не зміг довести, що укладений
між сторонами договір був реальним,
спрямованим на придбання конкретних
товарів, перелік яких зазначено в
податковій накладній, а, отже
нарахування податкового кредиту за
таким договором є належним та законним.

Позивач виконав податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2014р. №
про сплату грошового
зобов"язання у розмірі 123 105,00грн. (а.с.29,
30).

Позивач вважає, що вказаними
порушеннями йому завдано збитки у
розмірі 123 105,00грн. та просить їх
стягнути з відповідача.

Згідно ст.224 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків - це міра
відповідальності за правопорушення у
сфері господарювання, тому її
застосування можливе лише за наявності
підстави відповідальності,
передбаченої законом. Особа, яка
вимагає відшкодування збитків, повинна
довести факт порушення господарського
зобов"язання контрагентом, наявність і
розмір понесених нею збитків,
причинний зв"язок між правопорушенням
і збитками.

Позивач не довів належними
доказами факт нанесення йому збитків
діями відповідача в рамках договору
поставки обладнання №10102012 від 10.10.2012р.
на загальну суму 123 105,00 грн., послався
лише на акт Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за
№461-04-61-22-3/37211933 від 17.02.2014р., який сам по
собі не є належним та допустимим
доказом порушення відповідачем
договірних зобов"язань і завдання
позивачеві збитків, а відтак не
свідчить про наявність підстав для
задоволення даного позову. Обставини,
вказані в такому акті, у господарському
судочинстві повинні підтверджуватись
належними доказами у відповідності до
статей 33 та 34 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.33-34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на
позивача.

Повне рішення складено 22.07.2014р.

Суддя В.І. Петрова