ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
Справа № 925/891/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача - Голуб
С.В. за довіреністю, відповідача -
Галаган Г.М., Алєксєєнко І.І. за
довіреностями, третьої особи - Скосар
Т.В., Рожка П.В., Журби О.В. за
довіреностями, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянув справу за позовом
комунального підприємства «Служба
утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Обслуговуюче підприємство «Митниця»,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державної
фінансової інспекції у Черкаській
області про стягнення 83925 грн. 10 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - комунальне підприємство
«Служба утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради - звернувся в
господарський суд Черкаської області з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Обслуговуюче
підприємство «Митниця» (далі -
відповідач) про стягнення 83925 грн. 10 коп.
зайво переплачених коштів по договору
№ 66/3 від 01.06.2012 року, у тому числі: 52446
грн. 56 коп. внаслідок завищення
вартості виконаних робіт у
червні-грудні 2012 року, січні-червні 2013
року, 31478 грн. 54 коп. за промивку систем
опалення житлових будинків у вересні
2012, липні-серпні 2013 року та
відшкодування понесених судових
витрат - сплаченого судового збору в
сумі 1827 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2014
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні позивача
Державну фінансову інспекцію у
Черкаській області (том 1 а.с. 1).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги з підстав,
викладених в позовній заяві,
підтримала і просила суд їх
задовольнити.

Представники третьої особи в судовому
засіданні підтримали позицію позивача
з підстав, викладених в позовній заяві
і їх письмових поясненнях (том 1 а.с. 52-55,
том 7 а.с. 69-72), просили суд позов
задовольнити, стягнути спірну суму
коштів як збитки, заподіяні
відповідачем позивачу неналежним
виконанням договірних зобов'язань.

Представники відповідача подали
письмовий відзив на позов (том 2 а.с. 1-3)
та додаткові пояснення (том 7 а.с. 78-79). Із
відзиву і пояснень представників
відповідача в засіданні суду
вбачається, що відповідач позов не
визнав і просив суд в його задоволенні
відмовити з мотивів, викладених у
письмовому відзиві, зокрема -
безпідставності і необґрунтованості
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи, дослідивши
наявні в справі письмові докази та
оцінивши їх у сукупності, суд в
задоволенні позову відмовляє повністю
з наступних підстав.

01.06.2012 року позивачем - комунальним
підприємством «Служба утримання
будинків «Митниця» Черкаської міської
ради, як замовником, та відповідачем -
товариством з обмеженою
відповідальністю «Обслуговуюче
підприємство «Митниця», як виконавцем,
був укладений Договір № 66/3 про надання
послуг з технічного обслуговування та
поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем (том 1 а.с.
8-10).

За умовами пунктів 1.1, 1.2 Договору
виконавець зобов'язався протягом
визначеного в договорі строку надавати
замовнику послуги з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем гарячого
і холодного водопостачання,
водовідведення, теплопостачання та
зливової каналізації (далі -
внутришньобудинкові системи), а також з
ліквідації аварій у
внутрішньобудинкових мережах житлових
будинків, що знаходяться на балансі чи
обслуговуванні замовника (далі -
житлові будинку). Обслуговування
здійснюється від зовнішньої стіни
будинку (крім транзитних
трубопроводів) до першої запірної
арматури на відгалуженні від стояка
або (у разі відсутності) трійника
(врізки) включно, що знаходиться у
квартирі споживача, нежитлового
приміщення у житловому будинку.
Перелік житлових будинків міститься у
додатку №1, який є невід'ємною частиною
даного договору.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Договору
вартість послуг з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внтурішньобудинкових систем,
відповідно до п. 1.1. Договору,
складається згідно фактично наданих
послуг. Поточний ремонт
внутрішньобудинкових систем
підтверджується актом виконаних робіт,
формою КБ-2в, формою № КБ3. Вкартість
технічного обслуговування, поточного
ремонту внутрішньообудинкових систем
та послуг аварійної служби може
переглядатись за умов: прийняття нових
законодавчих і нормативних документів,
що впливають на стан діючих тарифів та
вартість робіт; зміни обсягів і
термінів виконання робіт за згодою
сторін. Підставою для оплати робіт є
підписаний уповноваженим
представником замовника акт про
виконання робіт з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем, планового і аварійного ремонту
внутрішньобудинкових систем, згідно
форми КБ-2в, формою № КБ3 (далі - акти
виконаних робіт).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 4.1
Договору акти виконаних робіт
подаються виконавцем замовнику
нарочним або поштою щомісяця до 10 числа
поточного місяця за попередній місяць.
Замовник зобов'язаний підписати акт
виконаних робіт або письмово
відмовитися від його підписання,
письмово пояснивши причини відмови,
протягом трьох днів з моменту
отримання актів. Контроль замовника за
якістю робіт здійснюється ним під час
перевірки та підписання актів
виконаних робіт. У разі виконання
виконавцем неякісних робіт замовник
має право викликати його представника
для складення та підписання
акта-претензії, в якому зазначаються
строки, видм, показники порушень тощо.

У додатку №1 до Договору сторони
визначили перелік житлових будинків КП
"СУБ "Митниця" (том 1 а.с.12).

У Додатку №2 до Договору сторони
узгодили вартість робіт з поточного
ремонту внутрішньобудинкових систем
та їх технічного обслуговування (том 1
а.с.11).

Із актів здачі-прийняття робіт (наданих
послуг), приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в (том 2 а.с.
6-241, том 3 а.с. 1-200, том 4 а.с. 1-250, том 5 а.с.
1-207, том 6 а.с. 1- 172), пояснень
представників сторін в засіданні суду
вбачається, що на виконання умов
Договору протягом його дії позивач
надавав відповідачу послуги з
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем, акти
підписані представниками обох сторін
без зауважень і претензій.

Відповідно до бухгалтерських довідок
відповідача № 5 від 18.06.2014 року № 6 від
19.06.2014 року (т. 2 а.с. 12, т. 7 а.с. 36), виконані
будівельні роботи позивачем оплачені в
повному обсязі відповідно до
визначеної договірної ціни і
кошторису. Повне виконання зобов'язань
по договору № 66/3 від 01.06.2012 року
підтвердили і представники сторін в
засіданні суду.

В період з 30.12.2013 по 25.03.2014 року
фахівцями Черкаської об'єднаної
Державної фінансової інспекції
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача - комунального підприємства
«Служба утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради (далі -
підприємства) з питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.07.2011 по 30.11.2013, за
результатами якої складно акт № 01-20/24
від 01.04.2014 року (том 1 а.с.57-64). Із акта
вбачається, що проведеною суцільною
ревізією підприємства та проведеною
зустрічною звіркою в товаристві з
обмеженою відповідальністю
«Обслуговуюче підприємство «Митниця»
(відповідача) встановлені наступні
порушення у правовідносинах із
відповідачем, а саме:

в порушення ч.1 ст.9 Закону України від
16.07.1999 № 996 "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (далі -
Закон № 996), вимог п. 1.14, п. 2.2 Вказівок
щодо застосування ресурсних
елементних кошторисних норм ДБН 1.1-4-2000,
затверджених наказом Держбуду від
14.09.2000 №201 (далі - Наказ №201), в актах
приймання виконаних робіт форми КБ-2в
ТОВ «Обслуговуюче підприємство
«Митниця» по поточному ремонту
внутрішньобудинкових мереж житлових
будинків за червень-липень 2012 року та
червень 2013 року застосований
підвищувальний коефіцієнт 1,2 до норм
витрат труда робітників будівельників
(на суму 13474,15 грн.), та в частині
застосування актах форми № КБ-2в по
поточному ремонту
внутрішньобудинкових мереж житлових
будинків за серпень-грудень 2012 року та
січень-травень 2013 року по поточному
ремонту внутрішньобудинкових мереж
житлових будинків застосований
підвищувальний коефіцієнт 1,2 для
обліку впливу умов виробництва
будівельних робіт (на суму 38972,41 грн.)
без підтвердження в кошторисній
документації впливу умов на
виробництво робіт для застосування
підвищувального коефіцієнта.
Зазначене призвело до завищення
вартості виконаних ремонтних робіт,
зайвого перерахування підприємством
на рахунки ТОВ «ОП «Митниця» коштів та
спричиненя цим збитків на загальну
суму сумі 52446,56 грн. (в тому числі за 2012
рік - 22502,48 грн., за 2013 рік - 29944,08 грн.). В
період липень-листопад 2013 року в актах
форми № КБ-2в коефіцієнт 1,2 не
застосовувався;

в порушення ч. 1 ст. 9 Закону № 996, п 1.1.12.3.
Примірного переліку послуг з утримання
будинків і споруд, прибудинкових
територій та послуг з ремонту
приміщень, будинків, споруд
затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004
№ 150, п.1 Правил підготовки теплових
господарств до опалювального сезону,
затвердженого наказом Міністерства
палива та енергетики України
Міністерства житлово-комунального
господарства України від 10.12.2008 №620/378,
Типового переліку послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р.
№529 Підприємством зайво оплачено
послуги по промивці системи опалення
житлових будинків, на загальну суму
31478,54 грн., які повинні були виконані та
оплачені ТОВ «ОП «Митниця», відповідно
до укладеного договору від 01.06.2012 № 66/3
«Про надання послуг з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем», чим
завищено витрати на оплату послуг по
технічному обслуговуванню
внутрішньобудинкових систем в період
вересень 2012 року та липень-серпень 2013
року (в тому числі за 2012 рік - 9923,94 грн.,
за 2013 рік 21554,6 грн.) та завдано збитків
на зазначену суму.

Порушення встановлені перевіркою
договорів, актів приймання виконаних
робіт, банківських виписок.

14.04.2014 року третьою особою - Черкаською
ОДФІ за вих. №01-50/69 направлено позивачу
вимогу (том 1 а.с.13-14), у якій, з метою
усунення виявлених порушень,
пред'явлено вимогу до позивача про
стягнення останнім з відповідача ТОВ
«ОП «Митниця» зайво сплачених кошти,
внаслідок завищення вартості
виконаних робіт в сумі 52446,56 гривень та
зайво сплачені кошти, за промивку
систем опалення житлових будинків в
сумі 31478,54 гривень.

На виконання зазначеної вимоги
Черкаською ОДФІ, позивач 17.04.2014 року за
вих. № 378 направив відповідачу
претензію (том 1 а.с.16), у який вимагав
повернути йому зайво сплачені кошти в
сумі 83925,10 грн. в термін до 08.05.2014 року.

28.04.2014 року позивачем отримано подання
прокурора міста Черкаси від 23.04.2014 року
за вих. № 206-8933вих14 (том 1 а.с.15), у якому
вимагалось від позивача вжити
невідкладних заходів до усунення
виявлених порушень законодавства,
причин та умов, що їх сприяли.

16.05.2014 року відповідачем за вих.№77
направлено позивачу відповідь на
претензію (том 1 а.с.17), у якій вказано на
необґрунтованість претензії.

Отже, спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань послуг і
підряду, виникли із договору від 01.06.2012
року № 66/3 про надання послуг з
технічного обслуговування та
поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем, вимоги
позивача та заперечення відповідача
витікають із суті їх прав та обов'язків
за цим договором.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного
кодексу (далі -ЦК) України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено,
відповідно, межі здійснення цивільних
прав та загальні засади виконання
цивільних обов'язків. Зокрема, і
цивільні права і цивільні обов'язки
здійснюються (виконуються) в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Загальні положення про правочини
визначені розділом IV книги 1 ЦК України,
про зобов'язання і договір - розділами І
і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК
України, правові наслідки порушення
зобов'язання, відповідальність за
порушення зобов'язання - главою 51 ЦК
України, розділом V ГК України, про
послуги - главою 63, про підряд і
будівельний підряд, як окремий вид
зобов'язань, - параграфами 1, 3 глави 61 ЦК
України, а також розділами IV, V та ст.ст.
317-323 ГПК України. Крім того, спірні
правовідносини сторін перебувають у
сфері регулювання спеціального
нормативного акту - Постанови Кабінету
Міністрів України від 01.08.2005 року № 668
«Про затвердження Загальних умов
укладення та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві» із
змінами, внесеними Постановами КМ
України № 601 від 17.06.2009 року, № 1390 від
28.12.2011 року.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст.ст. 193, 202 ГК, ст.ст. 509, 525, 526,
598, 599 ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається,
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема, виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України:
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
збитків; боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За приписами статей 837, 853 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Акти приймання виконаних робіт за
договорами підписані його сторонами
без зауважень, докази заявлення
замовником про допущені у роботі
відступи від умов договору або інші
недоліки, до матеріалів справи не
надавались, тобто спірні кошти було
перераховано на оплату виконаних
підрядних робіт.

Із вищенаведених обставин вбачається,
що договір від 01.06.2012 року № 66/3 про
надання послуг з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем є
укладеними, виконаний в спірній
частині обома сторонами, зобов'язання
сторін, що виникли із них - припинені.

Завдання майнової (матеріальної) шкоди
іншій особі як підстава виникнення
цивільних прав та обов'язків
(господарських зобов'язань)
передбачена ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК
України.

Статтею 22 ЦК України передбачено
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди. Згідно з
ч. 1 цієї статті особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. При цьому, відповідно до
ч. 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Цивільним кодексом України
відшкодування шкоди віднесено до
недоговірних зобов'язань - підрозділ 2,
глава 82. За їх змістом майнова шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала шляхом
відшкодування її в натурі або
відшкодуванням завданих збитки у
повному обсязі (ч. 1 ст. 1166, ст. 1192 ЦК).

Статтею 147 Господарського кодексу
України визначені гарантії та захист
майнових прав суб'єктів
господарювання. Згідно з частиною 3
цієї статті кодексу, збитки, завдані
суб'єкту господарювання порушенням
його майнових прав громадянами чи
юридичними особами, а також органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування, відшкодовуються йому
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 224 ГК України, на яку
посилається позивач як на правове
обґрунтування своїх вимог, учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. Статтею 225
цього ж кодексу визначено склад та
розмір відшкодування збитків.

Отже, суд вважає, що заявлена позивачем
до стягнення спірна сума збитків у виді
зайво сплачених коштів за договірні
роботи в загальній сумі 83925 грн. 10 коп.
не містить ознак збитків, в розумінні
ст. 224 ГК України, оскільки відповідно
до вищенаведених норм чинного
законодавства та договорів сторони
виконали договірні обов'язки в повному
обсязі, претензій один до одного не
мали.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 20.07.2011 року № 765
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи Державної
фінансової інспекції шляхом
перетворення територіальних органів
Головного контрольно-ревізійного
управління.

07.12.2011 року головою Державної
фінансової інспекції України
затверджено Положення про Державну
фінансову інспекцію в Черкаській
області, основним завданням якої є
реалізація повноважень
Держфінінспекції на території
Черкаської області. Інспекція,
відповідно до покладеного на неї
завдання, зокрема, здійснює державний
фінансовий контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, вживає в установленому
порядку заходів щодо усунення
виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб.

Згідно з п.п. 10, 13 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
органу державного фінансового
контролю надається право: звертатися
до суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів; при
виявленні збитків, завданих державі чи
підприємству, установі, організації, що
контролюється, визначати їх розмір у
встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 13 цього ж Закону
передбачено, що дії або бездіяльність
посадових осіб органу державного
фінансового контролю можуть бути
оскаржені в судовому або
адміністративному порядку.

Відповідно до п. 50 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550, за результатами проведеної
ревізії у межах наданих прав
контролюючі органи вживають заходів
для забезпечення, зокрема, звернення до
суду в інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

Таким чином, виявлені Державною
фінансовою інспекцією в Черкаській
області збитки, заподіяні державі,
можуть бути відшкодовані за її позовом
до їх заподіювача. Акт ревізії, як доказ
їх наявності і розміру, матиме
допустиме значення у цій справі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

За таких обставин суд надає перевагу
запереченням відповідача, а позовні
вимоги позивача визнає
необгрунтованими, недоказаними і
такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 04.08.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов