ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014 року Справа №
2/5005/8583/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Ревкова
Г.О.

за участю представників сторін:

представник позивача: Черниш Т.І.

представник відповідача: Авраменко Т.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської
ради, м. Жовті Води, Дніпропетровської
області,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.03.2014
року у справі №2/5005/8583/2012

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО",
м.Дніпропетровськ в особі
П'ятихатського району електричних
мереж, м. П'ятихатки, Дніпропетровської
області,

до Комунального підприємства
"Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської
ради, м. Жовті Води, Дніпропетровської
області,

про стягнення 654 032,79 грн.;

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне
товариство "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" в
особі П'ятихатьського району
електричних мереж (надалі - Позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до комунального підприємства
"Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради
(надалі - Відповідач) про стягнення 654
032,79 грн. за договором №13793 про
постачання електричної енергії від
01.01.2008р., з яких: 559 273, 70 грн.
заборгованості за активну
електроенергію, що підлягає
зарахуванню на п/р зі спеціальним
режимом використання №6259 у філії
- Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» м. Жовті Води, МФО 305482,
ОКПО 34367503; 75 614,29 грн. заборгованості за
нараховану пеню; 14 869,08 грн. 3% річних; 4
275, 72 грн. витрат від інфляції, що
підлягають зарахуванню на п/р 5249 у
Жовтоводському відділені КБ
«Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 34367503
одержувач платежу П'ятихатський РЕМ.

18.02.2014р. позивачем було подано до
суду першої інстанції клопотання вих.
№4036/10118 від 17.02.2014р., в якому просить
припинити провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості за активну
електроенергію в сумі 559 273,70 грн., в
зв'язку зі її сплатою.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.03.2014р.
по справі №2/5005/8583/2012 (суддя -Соловйова
А.Є.) провадження у справі в частині
стягнення 459 273,70 грн. основного боргу
- припинено. Позов задоволено частково.
Стягнуто з комунального підприємства
"Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради
на користь публічного акціонерного
товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" в
особі П'ятихатського району
електричних мереж 14 869,08 грн. 3% річних,
4 275,72 грн. інфляційних втрат, 75 614,29
грн. пені, 11 080,65 грн. судового збору. В
частині стягнення 100 000,00 грн. основного
боргу - відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.03.2014р., відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
зазначає, що рішення суду першої
інстанції винесено з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, та з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
В своїй апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області по справі №2/5005/8583/2012 від
25.03.2014р. повністю та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову до
КП "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської
ради, про стягнення 14 869,08 грн. - 3%
річних, 4 275,72 грн - інфляційних витрат, 75
614,29 грн. - пені, 11 080,65 грн. судового
збору - відмовити.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 29.05.2014р. оголошено
перерву по справі до 03.07.2014р. у зв'язку з
клопотанням представника відповідача
про відкладення розгляду справи для
надання йому можливості ознайомлення з
матеріалами справи.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 03.07.2014р. колегією
суддів винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 22.07.2014р. та про
продовження розгляду спору на 15 днів у
зв'язку з письмовим клопотанням
відповідача про відкладення справи на
іншу дату та продовження строку
розгляду справи.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 22.07.2014р.
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу; представник
позивача просить рішення суду залишити
без змін.

Дослідивши докази по справі,
в їх сукупності, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
01.01.2008 року відкрите акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "ДНІПРООБЛЕНЕРГО",
найменування якого було змінено
публічне акціонерне товариство "ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (Позивач,
Постачальник) та комунальне
підприємство "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради
(Відповідач, Споживач) уклали договір
№13 793 про постачання електричної
енергії (надалі - Договір), відповідно
до умов якого, Постачальник
зобов'язався продавати електричну
енергію Споживачу на забезпечення
роботи електроустановок Споживача,
розташованих в житлових будинках, при
наданні послуг на загально будинкові
потреби для населення, а Споживач
зобов'язався оплачувати Постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснювати
інші платежі згідно з умовами цього
Договору (п.1 Договору).

Згідно з пунктом п.2.3.3 Договору,
Споживач зобов'язався оплачувати
Постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатку
"Порядок розрахунків" та Додатку
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії".

Що стосується порядку розрахунків, то
Пунктом 4 додатку №3 до Договору
("Порядок розрахунків"), в редакції
додаткової угоди №13793/2 від 01.06.2009 до
Договору, передбачено, що Споживач
здійснює повну оплату вартості обсягу
використаної в розрахунковому періоді
електричної енергії протягом десяти
операційних банківських днів з дня
отримання рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач протягом липня 2011 року - серпня
2012 року в повному обсязі виконував
зобов'язання за договором з постачання
та передачі електроенергії
відповідачу, що підтверджується
наявними в матеріалах справи актами
про передачу електричної енергії,
протоколами розподілу електричної
енергії на внутрішньо будинкові
потреби за період за вказаний період.

При цьому, факт отримання відповідачем
рахунків на оплату за активну
електроенергію підтверджується
листами Позивача (а.с.135-144, том1) та не
заперечується Відповідачем.

В порушення умов Договору, відповідач
свої обов'язки в частині оплати за
електроенергію виконував частково та з
порушенням строків, встановлених
Договором, в зв'язку з чим за
розрахунком позивача, станом на дату
звернення з позовом до суду ,тобто
28.09.2012 року, заборгованість відповідача
за відпущену у лютому 2012 року активну
електричну енергію складає 25 243,70 грн.,
за електроенергію, поставлену у
березні - серпні 2012 року складає 534 030,00
грн., що разом становить суму 559 273,70
грн.

Зі змісту статті 526 Цивільного кодексу
України вбачається, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

18.02.2014року позивач подав клопотання
вих. №4036/10118 від 17.02.2014р., в якому просить
припинити провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості за активну
електроенергію в сумі 559 273,70 грн., в
зв'язку зі сплатою цієї суми. З наданого
позивачем розгорнутого розрахунку
вбачається, що 100 000 грн. були сплачені
відповідачем до подання даного позову,
а інша частина суми - в процесі розгляду
справи.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України провадження в справі
припиняється, якщо відсутній предмет
спору.

Суд першої інстанції послався на п. 4.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд
припиняє провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору
(пункт 1-1 частини першої статті 80
ГПК), зокрема у випадку припинення
існування предмету спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акту
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.
Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК
можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він
був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

При цьому, з наданих позивачем разом з
клопотанням вих. №4036/10118 від 17.02.2014р.
документів, вбачається, що відповідач
заборгованість спожиту в лютому 2012
року електроенергію в сумі 25 243,70 грн.
та березні 2012 року електроенергію в
сумі 74 756,30 грн., сплатив 21.09.2012р., тобто
до дати звернення позивача з позовом до
суду (28.09.2012р.), а заборгованість за
спожиту в березні-серпні 2012 року
електроенергію в сумі 459 273,70 грн.,
сплачена відповідачем після звернення
позивача з позовом до суду (19.10.2012р.,
20.11.2012р., 19.12.2012р., 08.02.2013р.).

За вказаних обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача 459 273,70 грн.
основного боргу підлягає припиненню на
підставі пункту 11 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, так як прострочення виконання
зобов'язання мало місце станом на час
звернення з позовом до суду, однак під
час розгляду спору відповідачем
основний борг в сумі 459 273,70 був
сплачений (відсутній предмет спору), в
частині стягнення 100 000,00 грн. основного
боргу суд відмовив в задоволенні
позовних вимог, так як ця сума сплачена
до подання позову.

Що стосується позовних вимог в частині
3% річних та інфляційних втрат, то
відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Так, позивач просив стягнути з
відповідача 3% річних - 14 869,08 грн. (за
загальний період прострочення з
18.08.2011р. по 31.08.2012р. - згідно з
обґрунтованого розрахунку, поданого
13.03.2013р.) та інфляційні втрати у розмірі
4 275,72 грн. (за період прострочення
січень 2012 року - березень 2012 року).
Розрахунок було перевірено судом
першої інстанції та вказані суми
обґрунтовано і законно стягнуті з
відповідача.

Також, відповідно до п.4.2.1. Договору, за
внесення платежів, передбачених
пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору, з
порушенням термінів, визначених
відповідним додатком, Споживач сплачує
пеню у розмірі, не більше подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в той
період, враховуючи день фактичної
оплати. Позивач нарахував пеню в сумі 75
796,94 грн. розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від простроченої суми за
кожний день прострочення, загальний
період нарахування з 18.08.2011р. по 31.08.2012р.,
згідно з обґрунтованого розрахунку,
поданого 13.03.2013р., в той же час підтримав
первісно заявлені позовні вимоги в
частині стягнення пені у розмірі 75
614,29 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Також, слід врахувати, що згідно з п. 6
ст. 232 Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Суд першої інстанції перевірив наданий
позивачем розрахунок пені, що
здійснений відповідно зазначеним вище
приписам законодавства, а отже позовні
вимоги в частині стягнення пені в сумі
75 614,29 грн. суд визнав обгрунтованими з
чим погоджується колегія суддів суду
апеляційної інстанції.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, є такими, що
спростовуються доказами по справі, в їх
сукупності, тому не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, підстави для зміни або
скасування рішення суду, передбачені
статтею 104 ГПК України, відсутні, а в
задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської
ради, м. Жовті Води, Дніпропетровської
області, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.03.2014
року по справі №2/5005/8583/2012, - залишити
без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
28.07.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько