КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р. Справа№ 5011-38/10841-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від прокуратури: не з'явився,

від позивача: представник - Лисенко Л.В.
- за довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

від ВДВС: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтранс"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 27.01.2014 р.

за скаргами Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтранс"

на дії Відділу державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції у м. Києві

у справі № 5011-38/10841-2012 (суддя Бондаренко
Г.П.)

за позовом заступника прокурора м.
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтранс", с.
Мартове Печенізького р-ну Харківської
обл.,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Головне управленні земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації),

про звільнення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.10.2012 р. у справі №5011-38/10841-2012
позовні вимоги Заступника прокурора
м. Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Промтранс"
задоволено частково. На товариство з
обмеженою відповідальністю "Промтранс"
покладено зобов'язання звільнити
самовільно зайняту ділянку водного
фонду площею 0,063 га, що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8
від причальних понтонів. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтранс" в дохід
державного бюджету судовий збір в
сумі 536 (п'ятсот тридцять шість) грн. 50
коп.

04.06.2013 року на виконання зазначеного
рішення Господарського суду міста
Києва видано відповідні накази.

24.01.2014 року до Господарського суду
міста Києва від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтранс" надійшли
скарга на постанови відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції про
накладення штрафу від 18.12.2013 року та від
23.12.2013 року від 20.01.2014 року та скарга на
бездіяльність державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції від 21.01.2014 року,
відповідно до яких заявник просить суд:

- визнати постанову про накладення
арешту від 18.12.2013 року по ВП №39116273
недійсною;

- визнати постанову про накладення
арешту від 23.12.2013 року по ВП №39116273
недійсною;

- зобов'язати державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ в м. Києві Слободчика
Д. Г. зупинити виконавче №39146273
провадження до розгляду скарги б/н від
20.01.2014 року;

- визнати незаконною бездіяльність
державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ в м. Києві Слободчика
Д. Г. щодо не розгляду клопотань про
повернення виконавчого документа
стягувачу та зупинення виконавчого
провадження, та винесення незаконних
постанов та актів.

- зобов'язати державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ в м. Києві Слободчика
Д. Г. зупинити виконавче провадження
№39146273 до розгляду скарги б/н від 21.01.2014
року;

- зобов'язати державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ в м. Києві повернути
виконавчий документ - Наказ
Господарського суду м. Києва від 04.06.2013
року по справі №5011-38/10841-2012 стягувачу -
Київській міській раді.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.01.2014 р. у справі №5011-38/10841-2012
скаргу на постанови відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції про
накладення штрафу від 18.12.2013 року та
від 23.12.2013 року б/н від 20.01.2014 року
(реєстраційний № 06- 24/36/14) та скаргу на
бездіяльність державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції б/н від 21.01.2014 року
(реєстраційний № 06-24/35/14) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Промтранс"
і додані до них документи повернуто без
розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промтранс"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
висновки суду не відповідають
дійсності, а оскаржувана ухвала
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.03.2014 р.
апеляційну скаргу повернуто скаржнику
без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду
від 02.07.2014 р. у справі №5011-38/10841-2012 ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 14.03.2014 р.
скасовано, справу направлено до
Київського апеляційного
господарського суду для здійснення
апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Промтранс" до провадження у справі,
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промтранс" надати до
суду оригінал апеляційної скарги, яка
була повернута ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2014 р.

Однак, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промтранс" вимоги
зазначеної ухвали не виконало,
оригінал апеляційної скарги, яка була
повернута ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2014 р. до суду не представила.

Втім, колегія суддів зазначає, що у
матеріалах справи міститься копія
даної апеляційної скарги з копіями
усіх додатків до неї, а тому, у зв'язку
зі стислим строком розгляду
апеляційних скарг на ухвали суду
першої інстанції, вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а оскаржувану ухвалу
без змін.

Прокуратура, відповідач, третя особа та
ВДВС явку своїх представників в судове
засідання не забезпечили, клопотань
про відкладення розгляду справи не
надходило.

Відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом
Державної судової адміністрації від
28.02.2013 р. № 28, на звороті у лівому
нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим працівником адресата.

Отже, зазначені відмітки є
підтвердженням належного надсилання
копій процесуального документа
сторонам та іншим учасникам судового
процесу.

Аналогічна позиція, також викладена в
п.32 інформаційного листа №01-08/530 від
29.09.2009 р. Вищого господарського суду
України «Про деякі питання, порушені у
доповідних записках господарських
судів України у першому півріччі 2009
року щодо застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України».

Приймаючи до уваги наявність на ухвалі
від 14.07.2014 р. штампу канцелярії
господарського суду про відправку
процесуальних документів учасникам
судового процесу, п'ятнадцятиденний
строк розгляду апеляційної скарги на
ухвалу, відсутність клопотань про
відкладення розгляду справи та
клопотань про продовження строку
розгляду справи, колегія суддів
зазначає про відсутність підстав для
відкладення розгляду справи.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка представників прокуратури,
відповідача, третьої особи та ВДВС в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
апеляційної скарги по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану ухвалу без
змін з наступних підстав.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії
чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

У скарзі на постанови відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції про накладення штрафу від
18.12.2013 року та від 23.12.2013 року б/н від
20.01.2014 року скаржник зазначає, що
оскаржувані постанови від 18.12.2013 року
та від 23.12.2013 року ВДВС Подільського РУЮ
в м. Києві йому не надсилались. Про
наявність постанов про накладення
штрафів від 18.12.2013 року та 23.12.2013 року
скаржник (боржник) дізнався 17.01.2014 року
при ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження. На підставі
викладеного, скаржник визначає, що
строк на подання скарги спливає 27.01.2014
року.

Приписами статті 121-2 ГПК України
визначено, що скарга подається
протягом 10 днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
тобто за загальним правилом
десятиденний строк на оскарження дій
органу виконання судових рішень
встановлено з дня вчинення такої дії, а
у разі якщо особи не знали про вчинення
такої дії, з дня коли вони дізналися про
вчинення таких дій.

Так, оскаржувані постанови винесені
ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві 18.12.2013
року та 23.12.2013 року, відповідно при
визначенні дати спливу строку на
оскарження таких дій виходячи із
загального правила встановленого ст.
121-2 ГПК України, датою спливу строку на
оскарження зазначених дій є 29.12.2013 року
та 03.01.2014 року відповідно.

Скаржник зазначає, що про винесення
оскаржуваних постанов йому стало
відомо 17.01.2014 року при ознайомленні з
матеріалами виконавчого провадження, і
на підтвердження зазначеного надав
суду копію клопотання про ознайомлення
з матеріалами виконавчого провадження
№ 39116273 від 17.01.2014 року з відміткою
відділу ДВС Подільського РУЮ в м.
Києві.

Втім, суд першої інстанції
обґрунтовано не погодився з
твердженням скаржника про те, що йому
стало відомо про винесення
оскаржуваних постанов тільки 17.01.2014
року, і відповідно з його твердженням,
що скарга б/н від 20.01.2014 року подана в
межах строку встановленого ст. 121-2 ГПК
України.

З матеріалів справи вбачається, що в
грудні 2013 року скаржник звертався до
Господарського суду міста Києва із
скаргами на дії відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в м.
Києві, якими зокрема, просив визнати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 01.08.2013 року по ВП № 39116273
недійсною, в яких скаржник зазначав, що
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 39116273 йому стало відомо тільки
20.12.2013 року, після ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження №
39116273 у ВДВС Подільського РУЮ. Зазначене
також вбачається із клопотання про
повернення виконавчого документа
стягувачу доданого до скарги на
бездіяльність державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції б/н від 21.01.2014 року.

Таким чином, 20.12.2013 року скаржник -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промтранс" - був
ознайомлений з матеріалами
виконавчого провадження ВП № 39116273, і
відповідно йому вже 20.12.2013 року було
відомо про винесення державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в м. Києві
постанови про накладення штрафу по ВП
№ 39116273 від 18.12.2013 року.

Відповідно скарга на постанови відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції про накладення штрафу від
18.12.2013 року та від 23.12.2013 року б/н від
20.01.2014 року подана до суду після спливу
десятиденного строку встановленого ст.
121-2 ГПК України.

При цьому, подана скаржником скарга на
постанови відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції про
накладення штрафу від 18.12.2013 року та від
23.12.2013 року б/н від 20.01.2014 року не містить
клопотання або заяви про поновлення
пропущеного строку із зазначення
поважності причин пропуску строку,
встановленого ст. 121-2 ГПК України.

У скарзі на бездіяльність державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції б/н від
21.01.2014 року, скаржник, також, зазначає,
що про бездіяльність відділу ДВС він
дізнався 17.01.2014 року, при ознайомленні з
матеріалами справи.

Суд першої інстанції також правомірно
не погодився з твердженням скаржника
про те, що скарга б/н від 20.01.2014 року
подана в межах строку встановленого ст.
121-2 ГПК України.

Так, клопотання про повернення
виконавчого документа надіслано
скаржником до відділу державної
виконавчої служби 26.12.2013 року поштою,
клопотання про зупинення виконавчих
дій направлено було скаржником до
відділу державної виконавчої служби
30.12.2013 року поштою. Скаржник своїм
правом на ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження скористався
17.01.2014 року, при цьому він не був
позбавлений права ознайомитися з
матеріалами виконавчого провадження
не 17.01.2014 року, а раніше. Тим більше, що
про здійснення виконавчого
провадження № 39116273 скаржнику було
відомо ще 20.12.2013 року.

Згідно п. 9.7. Постанови № 9 від
17.10.2012 Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських суддів України"
встановлений у частині першій статті
121-2 ГПК десятиденний строк для подання
скарги є процесуальним і тому
відповідно до вимог статті 53 ГПК може
бути відновлений за наявності поважних
причин його пропуску та на підставі
заяви скаржника, яка подається
одночасно зі скаргою або викладається
в останній у вигляді клопотання.
Скарга, пропущений строк подання якої
не відновлений, залишається без
розгляду, про що з посиланням на статті
53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін
виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було
подано з пропуском згаданого строку
без заяви про його відновлення, суд без
виклику сторін виносить ухвалу про
залишення скарги без розгляду, що не
перешкоджає повторному поданню скарги
із заявою про відновлення строку
такого подання.

При цьому у вирішенні питання про
відновлення пропущеного строку
подання скарги на бездіяльність органу
Державної виконавчої служби у вигляді
невжиття заходів з примусового
виконання судового рішення, поданої
більш як через десять днів після
закінчення визначеного законом строку
здійснення виконавчого провадження,
господарський суд має, як правило,
виходити з неможливості такого
відновлення. Наведене ґрунтується на
тому, що стягувач, який подав до
відповідного органу заяву про
відкриття виконавчого провадження та
не отримав у визначений законом строк
задоволення своїх вимог, вважається
обізнаним про ймовірність порушення
його прав у виконавчому провадженні
незалежно від того, чи отримав він від
державного виконавця певні
процесуальні документи та чи
ознайомлений він з матеріалами
виконавчого провадження.

Якщо ж обов'язок органу Державної
виконавчої служби вчинити певну дію
прямо передбачено законом, але строк її
вчинення не зазначений, то
бездіяльність даного органу може бути
оскаржена в будь-який час, коли
скаржник дійде висновку про порушення
у зв'язку з цією бездіяльністю його
прав і охоронюваних законом інтересів,
оскільки правопорушення є таким, що
триває в часі.

На підставі викладеного, к
відповідності до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, скарга
на постанови відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції про
накладення штрафу від 18.12.2013 року та від
23.12.2013 року б/н від 20.01.2014 року та скарга
на бездіяльність державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції б/н від 21.01.2014 року і
додані до них документи вірно
повернуті судом першої інстанції
скаржнику без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування ухвали.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

З огляду на викладені обставини
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про повернення без розгляду скарг
на дії ВДВС та не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Промтранс"
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 27.01.2014 р. у справі № 5011-38/10841-2012
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5011-38/10841-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв