ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Справа № 920/135/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого: Полянського
А.Г.,

суддів: Коробенка Г.П.,
Мачульського Г.М.,

розглянувши

касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт"

на постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 р.у
справі Господарського суду№ 920/135/14
Сумської області за позовомтовариства
з обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт" до комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської радипростягнення 486 329,28 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з"явились,

відповідача - не з'явились.

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 15.07.2014 р. у зв'язку з
перебуванням у відпустці судді
Кравчука Г.А. для розгляду касаційної
скарги у цій справі, призначено колегію
суддів у складі: головуючий -
Полянський А.Г. судді - Коробенко Г.П.,
Мачульський Г.М.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Сумської
області від 17.02.2014 р. (суддя -
Миропольський С.О.) позов задоволено
повністю. Стягнуто з Комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської ради на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт" 486 329 грн. 28 коп.
заборгованості, 9727 грн. 85 коп. судового
збору.

Постановою від 16.04.2014 р. Харківського
апеляційного господарського суду
(судді - Слободін М.М., Гребенюк Н.В.,
Потапенко В.І.) рішення Господарського
суду Сумської області від 17.02.2014 р.
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрСумиліфт" на
користь комунального підприємства
"Сумижитло" Сумської міської ради 4 863,93
грн. витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з постановою
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову, мотивуючи скаргу
порушенням і неправильним
застосуванням апеляційним
господарським судом норм
матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач просить залишити постанову
без змін, а скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи із наступного.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України
касаційна інстанція перевіряє
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у рішенні або
постанові господарських судів.

Як вбачається матеріалів справи, 01.02.2012
р. між сторонами було укладено договір
підряду № 2, відповідно до умов якого
замовник - КП "Сумижитло"
(балансоутримувач багатоквартирних
житлових будинків м. Суми) доручає, а
підрядник - ТОВ "УкрСумиліфт" приймає на
себе організацію і виконання робіт по
технічному обслуговуванню та ремонту
ліфтів на об'єктах замовника,
визначених додатком 1 до договору
(пункт 1.1. договору) із строком дії до
01.07.2013 року (пункт 7.1. договору). Згодом
перелік ліфтів, які обслуговує позивач
збі льшувався та змінювався, а
відповідно укладались додаткові
договори з новими редакціями додатку
№ 1.

У листопаді 2013 року (спірному періоді)
діяв додатковий договір № 8 від 25.06.2013
року з додатком № 1, по переліку якого
позивач і обслуговував ліфти у
листопаді 2013 року.

Також, між сторонами було укладено
договір підряду на виконання робіт з
диспетчерського обслуго вування
ліфтів, який на жовтень 2013 року діяв у
редакції від 04.06.2013 року з терміном дії
до 04.06.2014 року.

Звертаючись з позовом, позивач
зазначав, що у встановлений договором
строк підрядник ТОВ "Укрсумиліфт" склав
акти вико наних робіт за листопад 2013
року на загальну суму 486 329,38 грн. та у
зв'язку з відмовою керівника КП
"Сумижитло" отримати їх нарочним, по два
екземпляри актів виконаних робіт із
супроводжувальним листом № 401 від
04.12.2013 р. цінною кореспонденцією з
описом вкладення були направлені на
адресу відповідача.

Однак, відповідач не повернув в адресу
позивача по одному підписаному акту
виконаних робіт, як не повернулась
назад і цінна кореспонденція, що
направлялась 04.12.2013 р. та 11.01.2014 р., а тому
підрядник ТОВ "УкрСумиліфт" звернувся з
позовом до господарського суду про
стягнення з відповідача на свою
користь 486 329,28 грн. заборгованості за
виконані роботи відповідно до договору
підряду № 2 від 01.02.2012 року та договору
підряду від 04.06.2013 року.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, місцевий господарський
суд виходив з того, що відмова
замовника від підписання акта
виконаних робіт за договором підряду
за відсутності своєчасно наданих
зауважень до виконаних робіт не
звільняє замовника від обов'язку щодо
їх оплати.

Натомість апеляційний господарський
суд, відмовивши у задоволенні позовних
вимог виходів з того, що долучені до
матеріалів справи позивачем копії
квитанцій на підтвердження
направлення на адресу відповідача
актів виконаних робіт за листопад 2013
року за адресою: м. Суми, вул.
Петропавлівська, 70, в той час, як
юридичною адресою відповідача є м.
Суми, вул. Горького, 21 (а.с.143-144), яка
також відповідає адресі, зазначеній в
укладених між сторонами договорах.
Судом відзначено, що позивачем не
доведено факту отримання відповідачем
направлених ним актів виконаних робіт.

Також, судом відзначено, що 15.10.2013 р. між
відповідачем та ТОВ "Асага" було
укладено договір на обслуговування
ліфтів, який ідентичний договору № 2
від 01.02.2012 р. Згідно наданих до суду
актів виконаних робіт ТОВ "Асага" у
листопаді - грудні 2013 року були надані
послуги по обслуговуванню ліфтів та
всі послуги з обслуговування ліфтів
були сплачені відповідачем.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її, і, в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Відповідно до приписів ст. ст. 45, 47, 43 ГПК
України судові рішення приймаються
судом за результатами обговорення усіх
обставин справи та за умови здійснення
за своїм внутрішнім переконанням
оцінки доказів, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
директору Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрСумиліфт" від
відповідача був надісланий лист №
1380/15.01-05 від 30.09.2013 р. у якому зазначено
адресу відповідача - м. Суми, вул.
Петропавлівська, 70 (а.с. 112 т.1).

Тому доводи апеляційного
господарського суду про надсилання
актів на неналежну адресу
відхиляється.

Разом з цим, відповідно до приписів ст.
882 ЦК України, відповідач не подав
доказів того, що ним було заявлено про
недоліки у виконаних позивачем роботах
та доказів в обґрунтування відмови від
підписання актів виконаних робіт за
листопад 2013 року.

Колегія суддів погоджується з тим, що
відсутність своєчасно висловлених
зауважень до виконаних робіт свідчить
про прийняття робіт, а відмова
замовника від підписання акта
виконаних робіт за договором підряду
за відсутності своєчасно наданих
зауважень до виконаних робіт не
звільняє замовника від обов'язку щодо
їх оплати.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд дійшов помилкових
висновків про не доведення позивачем
факту виконаних робіт та відсутність у
відповідача підстав для її оплати.

Враховуючи викладені обставини та межі
перегляду справи в касаційній
інстанції (ст. 1117 ГПК України) та
положення п. 6 ст. 1119, ч. 1 ст. 11110 ГПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що постанова апеляційного
господарського суду підлягає
скасуванню, а рішення місцевого
господарського суду залишенню в силі з
мотивів викладених у цій постанові

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 р. суду у
справі № 920/135/14 скасувати, а рішення
Господарського суду Сумської області
від 17.02.2014 у справі № 920/135/14 залишити в
силі.

Головуючий суддя А.Г.
Полянський

Судді
Г.П. Коробенко

Г.М. Мачульський