ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 р.
Справа № 914/2474/14

Суддя О.Запотічняк при секретарі
М.Драгус розглянула справу

За позовом: Першого заступника
прокурора м.Львова в особі Львівського
міського комунального підприємства
"Львівтеплоенерго", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання "Облсількомунгосп", м. Львів

про: стягнення 25411,59 грн - основного
боргу, 263,1 грн - 3% річних, 423,89 грн - пені,
2242,06 грн - інфляційних втрат.

За участю представників:

Прокурор: Клак Ю.Г. (посвідчення №006920);

Від позивача: Негря Г.Ю. - представник;

Від відповідача: Дяк О.Т. - представник;

Суть спору: Перший заступник
прокурора м. Львова в особі Львівського
міського комунального підприємства
"Львівтеплоенерго" звернувся з позовом
до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання "Облсількомунгосп" про:
стягнення 25411,59 грн - основного боргу,
263,1 грн - 3% річних, 423,89 грн - пені, 2242,06 грн
- інфляційних втрат.

Позовні вимоги прокурор
обґрунтовує тим, що відповідач
всупереч умов договору від 05.12.2012р.
№1462/Ш про постачання теплової енергії
в гарячій воді, не здійснив розрахунки
з позивачем за отримані послуги в
період з 01.12.2013р. по 31.05.2014р., внаслідок
чого в нього утворилась заборгованість
в сумі 25411,59 грн.

За неналежне виконання договірних
зобов'язань відповідачу нараховано
пеню в сумі 423,89 грн., 3% річних в сумі 263,10
грн. та інфляційні втрати в сумі 2249,06
грн.

Обставини справи: Розглянувши
подані матеріали суд визнав їх
достатніми для прийняття заяви до
розгляду і ухвалою від 11.07.2014 року
порушив провадження у справі та
призначив судове засідання на
29.07.2014року.

28.07.2014р. позивач подав через
канцелярію суду документи які
витребовувались судом.

Відповідач 28.07.2014р. подав через
канцелярію суду відзив на позов в
якому визнав заборгованість та
зобов'язався погасити її після
надходження коштів від дебіторів
товариства. Просив суд надати йому
можливість врегулювати спір мирним
шляхом. Також відповідач надав
документи, які витребовувались ухвалою
суду.

В судове засідання 29.07.2014р. з'явився
прокурор та представник позивача.
Відповідач не забезпечив явки
уповноваженого представника в судове
засідання, подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Розгляд справи було відкладено на
06.08.2014р.

В судове засідання 06.08.2014р. з'явилися
представники сторін, надали пояснення
по суті спору.

Прокурор пояснив, що відповідач
всупереч умов договору від 05.12.2012р.
№1462/Ш про постачання теплової енергії
в гарячій воді, не здійснив розрахунки
з позивачем за отримані послуги в
період з 01.12.2013р. по 31.05.2014р., внаслідок
чого в нього утворилась заборгованість
в сумі 25411,59 грн. Окрім даної
заборгованості просить суд стягнути з
відповідача нараховані штрафні
санкції.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги заявлені прокурором,
просив суд їх задоволити з підстав
наведених в позовній заяві та
матеріалах справи.

Представник відповідача надав
пояснення в яких позовні вимоги визнав,
та зазначав, що заборгованість буде
погашено після надходження коштів від
дебіторів товариства.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

05 грудня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничим об'єднанням
«Облсількомунгосп» (споживач) та
Львівським міським комунальним
підприємством «Львівтеплоенерго»
(теплопостачальна організація) було
укладено договір №1462/Ш про постачання
теплової енергії в гарячій воді.

За умовами договору ЛМКП
«Львівтеплоенерго» зобов'язалося
постачати ТзОВ НВО «Облсількомунгосп»
теплову енергію для опалення та
здійснювати гаряче водопостачання в
потрібних йому обсягах, а ТзОВ НВО
«Облсількомунгосп» зобов'язалося
отримувати та оплачувати отриману
теплову енергію на опалення та гаряче
водопостачання за встановленими
тарифами (цінами) в терміни передбачені
цим договором.

Згідно п.10 договору, його було укладено
строком до 01.10.2013р. з можливістю
пролонгації на кожний наступний рік,
якщо не менше ніж за 30 календарних днів
до закінчення строку його дії, про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова
енергія постачається споживачу в
обсягах згідно з додатком №1 до
договору у вигляді гарячої води на такі
потреби в наступні періоди:

- опалення та вентиляцію - в період
опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року
згідно з графіком затвердженим органом
місцевої влади;

Згідно із п.2.2 договору, початок та
закінчення опалювального сезону
встановлюється відповідними органами
влади.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні вимоги
встановлені ст. 193 ГК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в
опалювальному сезоні 2013-2014рр. система
теплоспоживання на опалення в
приміщеннях відповідача за адресою
просп. Чорновола,67 була підключені 20
листопада 2013 року, що підтверджується
відповідним актом (а.с. 17).

Згідно розрахунку заборгованості
долученого позивачем до позовної
заяви, за період грудень 2013р.- травень
2014р. відповідачем було спожито теплову
енергію для опалення на суму 28 684,69 грн.

Відповідно до п.6.3 договору, споживач
зобов'язався до 15-го числа місяця,
наступного за розрахунковим періодом
сплачувати теплопостачальній
організації вартість гарячого
водопостачання, фактично спожитої
теплової енергії для опалення та
щомісячну величину плати за приєднане
теплове навантаження.

Відповідачем проведено часткову
оплату отриманої енергії на суму 3273,10
грн. Станом на дату подання позову до
суду заборгованість відповідача
становить 25411,59 грн.

У поданому суду відзиві відповідач
визнав факт існування заборгованості в
сумі 25411,59 грн. та пояснив, що вона буде
погашена після надходження коштів від
дебіторів товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України:
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з п.7.2.3 Договору, за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію споживач сплачує
теплопостачальній організації пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
стягується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

За неналежне виконання відповідачем
договірних зобов'язань, окрім
основного боргу прокурор просить суд
стягнути з відповідача штрафні санкції
у вигляді пені в сумі 423,89 грн., 3% річних
в сумі 263,10 грн. та інфляційних втрати в
сумі 2249,06 грн.

Як вбачається з розрахунку пені,
позивачем було нараховано пеню за
період листопад 2013 р. - квітень 2014р. в
сумі 1150,79 грн. Частину пені в сумі 726,90
грн. відповідач погасив, тому прокурор
просить суд стягнути решту пені в сумі
423,89 грн.

Судом було проведено перевірку
правильності нарахування штрафних
санкцій та встановлено, що розрахунок
пені здійснено позивачем невірно.
Зокрема безпідставно нараховано пеню
на суму 641,61 грн. яка не включена до суми
боргу та не заявлена до стягнення в
даному позові.Також позивачем допущено
помилки при розрахунку 3% річних та
інфляційних нарахувань, а саме невірно
враховані пропалати здійснені
відповідачем.

Провівши перерахунок суд прийшов до
висновку, що до стягнення підлягають:

- пеня в сумі 420,85 грн.( з врахуванням
погашення відповідачем пені в сумі 726,90

грн.;

- 3% річних в сумі 255,77 грн.;

- інфляційні нарахування в сумі 2 196,49
грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладені обставини,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення частково в сумі 28284,70 грн. з
яких: основний борг - 25411,59грн., пеня -
420,85 грн. , 3% річних - 255,77 грн.,
інфляційні нарахування - 2 196,49 грн.

Витрати по сплаті судового збору
у відповідності до ст. 49 ГПК України суд
покладає на винну сторону відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в сумі 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України, 193 ГК
України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 80, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання "Облсількомунгосп" (79058,
м.Львів, пр.. В.Чорновола,67, ) на користь Львівського міського
комунального підприємства
"Львівтеплоенерго" (79040, м.Львів, вул.
Д.Апостола,1, ) основний
борг - 25411,59грн., пеня - 420,85 грн. , 3%
річних - 255,77 грн., інфляційні
нарахування - 2 196,49 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання "Облсількомунгосп" (79058,
м.Львів, пр.. В.Чорновола,67, ) в дохід державного бюджету
України 1827,00 грн. судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

5. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

6. Рішення суду може бути
оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення
складено 07.08.2014р.

Суддя
Запотічняк О.Д.