КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р. Справа№ 910/4485/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Хрипуна О.О.

за участю представників:

від позивача: Шевченко І.О. -
довіреність №107/10 від 13.05.2014;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом"

в особі Відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом"

на рішення господарського суду міста
Києва від 07.05.2014

у справі №910/4485/14 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом"

в особі Відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арстрейд",

про стягнення 1 272 127,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.05.2014 у справі №910/4485/14,
повний текст якого складено 22.05.2014,
позов Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
Відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арстрейд"
про стягнення 1 272 127,50 грн. - задоволено
частково, а саме, стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Арстрейд" на користь Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
174 264,04 грн. пені та 848 085,00 коп. штрафу за
порушення строків поставки продукції
та 20 446,98 грн. судового збору. В іншій
частині позову - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що відповідачем
прострочено виконання зобов'язання за
договором № 111611313 від 18.01.2013 щодо
поставки товару - поставлено з
порушенням, обумовлених договором
строків, в зв'язку з чим з відповідача
на користь позивача стягнуто штраф та
пеню.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення господарського суду міста
Києва від 07.05.2014 у справі №910/4485/14
частково скасувати в частині відмови в
стягнення з відповідача пені в розмірі
249 778,46 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що місцевим господарським судом
при прийнятті оскаржуваного рішення в
частині не враховано, що розмір пені,
який підлягає стягненню з відповідача
за прострочення поставки товару
становить - 0,1% вартості не поставленої
в строк продукції за кожен день
прострочення.

Згідно розпорядження секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
09.07.2014 для розгляду апеляційної скарги
Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі Відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
на рішення господарського суду міста
Києва від 07.05.2014 у справі № 910/4485/14
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Станік С.Р., судді:
Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014
Державному підприємству Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі Відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
поновлено строк на апеляційне
оскарження рішення господарського
суду міста Києва від 07.05.2014 по справі
№910/4485/14, апеляційну скаргу прийнято до
провадження та порушено апеляційне
провадження. Розгляд справи №910/4485/14
призначено на 29.07.2014.

В судовому засіданні 29.07.2014 представник
позивача підтримав апеляційну скаргу,
просив рішення господарського суду
міста Києва від 07.05.2014 у справі №910/4485/14
частково скасувати в частині відмови в
стягнення з відповідача пені в розмірі
249 778,46 грн. на підставі доводів,
викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове
засідання 29.07.2014 своїх представників -
не направив, про день, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з метою
дотримання процесуальних строків
вирішення спору, судова колегія вважає
можливим розглянути справу у
відсутності представників
відповідача, за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується матеріалами
справи, 18.01.2013 між позивачем - Державним
підприємством Національною атомною
енергогенеруючою компанією
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Атомкомплект", як покупцем,
та відповідачем - Товариством з
обмеженою відповідальністю "Арстрейд",
як постачальником, укладено договір
поставки № 111611313, відповідно до п. 1.1.
якого відповідач зобов'язався в
порядку і на умовах, визначених у
договорі, поставити мобільні насосні
агрегати НРС-110 (продукція), виробництва
ТОВ "Компанія ТІТАЛ" (Україна), для ВП
"Южно-Українська АЕС" ДП НАЕК
"Енергоатом", а позивач зобов'язався в
порядку і на умовах, визначених у
договорі, прийняти і оплатити
продукцію.

Відповідно до п. 3.1. договору сума
договору становить 12 115 500,00 грн.

Згідно з п.5.1 договору строк поставки
продукції зазначений в специфікації.

Як зазначено в Специфікації №1 до
договору, яка підписана уповноваженими
представниками сторін та скріплена
печатками юридичних осіб, термін
поставки становить 60 днів з дати
укладання договору.

Згідно з п. 5.4. договору датою поставки
вважається дата в накладній на
продукцію, що підтверджує надходження
продукції на склад вантажоодержувача.

Відповідно до видаткової накладної №
РН-0000001, яка підписана представниками
сторін, без будь-яких зауважень та
заперечень, відповідач поставив, а
позивач отримав товар на суму 12 115 500,00
грн. - 23.04.2013.

Актом приймання передачі ТМЦ №24-131 від
07.05.2013, підписаним представниками
сторін, та скріпленим печатками
юридичних осіб, також засвідчено факт
поставки відповідачем позивачу, на
склад вантажоодержувача - ВП
«Складське господарство» ДП НАЕК
«Енергоатом», товару на суму 12 115 500,00
грн. на підставі видаткової накладної
№ РН-0000001 від 23.04.2013.

Як зазначав позивач, відповідач
порушив строки поставки товару за
договором № 111611313 від 18.01.2013 та здійснив
поставку товару з порушенням,
обумовлених договором строків, в
зв'язку з чим позивач просив стягнути з
відповідача 424 042,50 грн. - пені та 848 085,00
грн. - штрафу.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно п. 7.2. договору за порушення
строку поставки продукції за договором
постачальник зобов'язаний сплатити
покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості не
поставленої в строк продукції за
кожний день прострочення, але не більше
30% вартості несвоєчасно поставленої
продукції. За прострочення поставки
продукції понад 30 днів постачальник
додатково виплачує штраф у розмірі 7%
вартості невчасно поставленої
продукції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, колегією суддів
київського апеляційного
господарського суду встановлено, що на
виконання, укладеного між позивачем та
відповідачем договору поставки № 111611313
від 18.01.2013, відповідач 23.04.2014 поставив, а
позивач прийняв товар загалом на суму
на суму 12 115 500,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною № РН-0000001 від
23.04.2013.

Однак, враховуючи те, що умовами
договору (п.5.1.) та специфікацією №1 до
договору сторони погодили термін
поставки товару - 60 днів з дати
укладання договору (18.01.2013), тобто, до
19.03.2013, а датою поставки, відповідно до
умов договору (п.5.4) вважається дата,
зазначена в накладній, тобто, 23.04.2013,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що відповідачем
здійснено поставку товару з
порушенням, обумовлених договором
строків.

Факт прострочення поставки
відповідачем товару позивачу також
підтверджується актом приймання
передачі ТМЦ №24-131 від 07.05.2013,
підписаним представниками сторін, та
скріпленим печатками юридичних осіб,
відповідно до якого поставка
відповідачем товару на суму 12 115 500,00
грн. була здійснена на підставі
видаткової накладної № РН-0000001 від
23.04.2013.

В зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань за договором поставки №
111611313 від 18.01.2013 щодо поставки, в
обумовлені договором строки, товару,
місцевим господарським судом, у
відповідності до п. 7.2 договору,
стягнуто з відповідача на користь
позивача штраф у розмірі 7% вартості
несвоєчасно поставленого товару в сумі
- 848 085,00 грн.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
перевіривши розрахунок штрафу,
здійснений судом першої інстанції,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про стягнення з відповідача
штрафу в розмірі розмірі 7% вартості
несвоєчасно поставленого товару в сумі
- 848 085,00 грн. (12 115 500,00 грн. х 7% = 848 085,00 грн.).

Рішення в цій частині сторонами не
оскаржується.

Крім того, в зв'язку з порушенням
відповідачем зобов'язань за договором
поставки № 111611313 від 18.01.2013 щодо
поставки, в обумовлені договором
строки, товару, позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
пеню у розмірі 0,1% вартості не
поставленої в строк продукції за
кожний день прострочення в сумі 424 042,50
грн.

Однак, місцевим господарським судом
частково задоволено позовну вимогу про
стягнення пені та стягнуто з
відповідача на користь позивача пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, в сумі - 174
264,04 грн.

Твердження позивача в апеляційній
скарзі про те, що розмір пені, який
підлягає стягненню з відповідача за
прострочення поставки товару
обумовлено сторонами в п. 7.2 договору та
становить - 0,1% вартості не поставленої
в строк продукції, колегією суддів
київського апеляційного
господарського суду відхиляються,
оскільки, у відповідності до ст. 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" розмір пені, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

З урахуванням викладеного вище та
перевіривши розрахунок пені,
здійснений судом першої інстанції,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інтонації про те, що позовна вимога про
стягнення з відповідача пені в сумі 424
042,50 грн. підлягає частковому
задоволенню, а саме, в сумі 174 264,04 грн.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що доводи апелянта, викладені
в апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції, викладених в оскаржуваному
рішенні, господарський суд першої
інстанції під час вирішення спору
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" на рішення
господарського суду міста Києва від
07.05.2014 у справі №910/4485/14 - залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 07.05.2014 у справі №910/4485/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/4485/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку та строки,
передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Ю.Л. Власов

О.О. Хрипун