ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
Справа № 925/1118/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участі
представників сторін: позивача -
Кобелєва В.Р. за довіреністю,
відповідача - не з'явились, у відкритому
судовому засіданні, в приміщенні суду в
м. Черкаси, розглянувши справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"Макіївська автоматика" до товариства
з обмеженою відповідальністю "Крона"
про стягнення 270000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"Макіївська автоматика" звернувся в
господарський суд з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Крона" (далі -
відповідач) про стягнення 270000 грн.
полпередньої оплати, перерахованої на
підставі договору купівлі-продажу
необробленої деревини № 14 від 24.06.2014
року, та відшкодування понесених
судових витрат.

У судовому засіданні представник
позивача позов з підстав, викладених в
позовній заяві, підтримав і просив суд
задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав, проти позову не заперечував,
явку представника в засідання суду не
забезпечив, хоч про дату, час і місце
розгляду справи належним чином був
повідомлений, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
ухвали суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи, згідно з частиною 1
статті 4 ГПК України, статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", при розгляді справи
частину 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд зазначає, що право особи на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
кореспондується обов'язок
добросовісно користуватися наданими
законом процесуальними правами,
утримуватись від дій, що зумовлюють
затягування судового процесу, та
вживати надані процесуальним законом
заходи для скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії"("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від
07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, суд,
відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав
за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позов задовольняє
частково з наступних підстав.

24.06.2011 року відповідач - товариство з
обмеженою відповідальністю "Крона", як
продавець, та позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний Дім "Макіївська
автоматика", як покупець, уклали
договір купівлі-продажу необробленої
деревини №14. За умовами договору
продавець передає покупцю у власність
товар на умовах, що визначені в цьому
Договорі, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього ціну
відповідно до умов, що визначені в
цьому договорі. Крім того, за умовами
договору сторони погодили, що:

асортимент: пиловик, сосна. Загальна
кількість товару, який постачається по
цьому договору: 1000 кубічних метрів
(п.п.3.1, 3.2);

товар постачається на умовах
франко-вагон або
франко-автотранспортний засіб,
відповідно до Інкотермс 2000 (п.4.1);

ціна на товар та умови поставки
визначається згідно протоколу
узгодження ціни та умов поставки на
кожну окрему партію. Протокол
узгодження ціни та умов поставки є
невід'ємною частиною договору (п.4.2);

покупець зобов'язаний своєчасно
здійснювати оплату за кожну партію
товару (п.5.1);

продавець зобов'язаний здійснювати
поставку товару на умовах даного
договору (п.5.2);

продавець зобов'язаний попередити
покупця про відвантаження товару не
менше ніж за дві доби (п.5.3);

оплата за товар здійснюється покупцем
шляхом банківського переказу коштів на
розрахунковий рахунок продавця, згідно
рахунків-фактур продавця, шляхом
повної або часткової попередньої
оплати (п.6.1).

У додатку №1 "Протокол узгодження
договірної ціни" до Договору сторони
визначили кількість товару - 511,11 м.куб.,
ціну - 450 грн., вартість 230000,00 грн.

Згідно пункту п.6.1 Договору відповідач
виставив позивачу рахунки-фактури
№СФ-0000001 від 29.06.2011 року на суму 150000,00
грн., №СФ-0000002 від 13.07.2011 року на суму
80000,00 грн. та №СФ-0000001 від 18.01.2012 року на
суму 40000,00 грн.

Позивач оплатив вказані
рахунки-фактури в повному обсязі, що
підтверджується платіжними
дорученнями №3229 від 29.06.2011 року на суму
150000,00 грн., №3298 від 13.07.2011 року та №778 від
18.01.2012 року на суму 40000,00 грн., всього
позивачем сплачено відповідачу 270000,00
грн.

Відповідач свої зобов'язання за
договором не виконав, товар позивачу не
поставив.

15.05.2014 року позивач направив
відповідачу лист за вих.№7/05, у якому, у
зв'язку із невиконанням договірних
зобов'язань, просив заборгованість в
сумі 270000,00 грн. перерахувати на рахунок
позивача.

03.06.2014 року позивач направив
відповідачу лист за вих.№1, у якому
повторно просив заборгованість в сумі
270000,00 грн. перерахувати на його рахунок.

Після порушення провадження у справі
відповідач сплатив позивачу 120000,00 грн.,
що підтверджується актом звірки.

10.07.2014 року позивач направив
відповідачу претензію за вих. №10/07, у
якій вказав на сплату платіжним
дорученням № 99 від 04.07.2014 року
заборгованості в сумі 120000,00 грн. та
просив сплатити залишок
заборгованості в сумі 150000,00 грн.
протягом 6-ти банківських днів.

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що спірні зобов'язальні відносини
виникли між сторонами на підставі
договору купівлі-продажу необробленої
деревини № 14. Договір є укладеним,
частково виконаний сторонами, вимоги
позивача ґрунтуються на правах і
обов'язках сторін цього договору.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), угода (договір) є підставою
для виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається,
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За правовою природою договір
купівлі-продажу, який укладений між
сторонами, є господарським договором
поставки.

Загальні положення поставки
врегульовані параграфом 1 глави 30
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
До відносин поставки не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України та
статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Позивач (покупець за договором) виконав
повністю свої зобов'язання щодо
здійснення попередньої оплати за
товар.

Відповідач (продавець за договором)
отримав попередню оплату в сумі 270000
грн., проте не виконав свій обов'язок
передати позивачу товар у встановлений
ним строк, також на його вимогу не
повернув суму попередньої оплати.

Враховуючи правову природу спірних
правовідносин, згідно з ч.2 ст.693 ЦК
України, позивач, як покупець, має право
вимагати повернення суми попередньої
оплати, про що ним була направлена
відповідна вимога. Відповідач повинен
був повернути суму попередньої оплати
протягом семи днів з дня отримання
вимоги від 15.05.2013 року, проте вказаний
обов'язок не виконав.

Суд вважає обґрунтованими позовні
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача заборгованості станом на
дату подання позову до господарського
до суду (25.06.2014 року) в сумі 270000,00 грн.

04 липня 2014 року, тобто після подання
позовної заяви до господарського суду,
відповідач сплатив позивачу 120000,00 грн.,
отже на дату прийняття судом рішення
сума заборгованості становить 150000,00
грн.

Враховуючи те, що сплата 120000,00 грн. в
рахунок погашення, заявленої
заборгованості, відповідачем
здійснена після порушення провадження
у справі, суд приходить до висновку, що
цій частині позовних вимог провадження
у справі підлягає припиненню на
підставі ч.1 п.1-1 ст.80 ГПК України, за
відсутністю предмету спору. При цьому
судом враховані роз'яснення Вищого
господарського суду України, викладені
у п.4.4 пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до умов договору, обставин справи та
вимог законодавства, суд вважає,
доведеним право позивача на стягнення
з відповідача 150000,00 грн. грн.
попередньої оплати.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 5400 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 49, 80 ч.1 п.1-1, 82-84 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Крона",
місцезнаходження: 19501, Черкаська
область, м.Городище, вул.Індустріальна,
21, ідентифікаційний код 31703528 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"Макіївська автоматика",
місцезнаходження: 86115, Донецька
область, м.Макіївка, вул.Кіпренського, 1,
ідентифікаційний код 31587871 - 150000,00 грн.
попередньої оплати та 5400,00 грн. судових
витрат.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення 120000,00 грн.
попередньої оплати.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 01.08.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов