ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.Справа № 916/1003/14 Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Журавльова
О.О.

(склад судової колегії змінено
відповідно до розпорядження голови
суду від 21.07.2014р. №383)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 23.07.2014р.:

від позивача: Мельниченко Р.В., за
довіреністю № 13 від 20.01.2014р.;

від відповідача: Довгопола А.Ю., за
довіреністю № б/н від 10.06.2014р.;

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СНІК ВУД ІНДАСТРІ"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 04 червня 2014 року

по справі № 916/1003/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СНІК ВУД ІНДАСТРІ"

до Державного підприємства
Міністерства оборони України "Одеський
завод будівельних матеріалів"

про розірвання договору

Повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.07.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 04.06.2014р. по справі №916/1003/14
(суддя Цісельський О.В.) відмовлено в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ" до Державного підприємства
Міністерства оборони України "Одеський
завод будівельних матеріалів" про
розірвання договору про відшкодування
витрат на охорону №25 від 05.04.2012р. з
посиланням на те, що при істотній зміні
обставин закон пов'язує можливість
розірвання договору безпосередньо за
наявністю чотирьох умов, визначених ч.2
ст.652 ЦК України.

Всупереч цьому, позивачем належним
чином не доведено суду обставин, які б
підтверджували сукупність і наявність
таких чотирьох умов, у розумінні ст.33
ГПК України, а тому позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СНІК ВУД ІНДАСТРІ" є
недоведеними та необґрунтованими.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернулося ТОВ
"СНІК ВУД ІНДАСТРІ" з апеляційною
скаргою, в якій позивач просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 04.06.2014р. по справі
№916/1003/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ТОВ "СНІК
ВУД ІНДАСТРІ" у повному обсязі,
мотивуючи це тим, що суд першої
інстанції не з'ясував обставини, що
мають значення для справи, а саме:
порушення відповідачем умов договору,
зокрема, порушення обов'язків по
ознайомленню позивача з методикою
розрахунку плати за охорону та
неналежна організація охорони, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами, крім того, скаржник
зазначає, що його підставою звернення
до суду стало істотне порушення
відповідачем договору та невиконання
взятих на себе зобов'язань, а не відмова
відповідача від розірвання договору,
як зазначив місцевий господарський суд

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги ТОВ "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ", заслухавши представників
сторін, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених
фактичних обставин справи,
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення, колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а рішення господарського
суду - скасувати, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.04.2012р. між Державним підприємством
Міністерства оборони України "Одеський
завод будівельних матеріалів"
(виконавець, відповідач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ" (замовник, позивач) укладено
договір про відшкодування витрат на
охорону №25, за умовами п.1.1. якого,
предметом даного договору є
відшкодування замовником - виконавцю
витрат за охорону орендованого майна.

Відповідно до п.1.2. договору,
відшкодуванню підлягають послуги з
охорони, що надаються спеціалізованим
підприємством, (установою чи
організацією), з якою виконавцем
укладено договір про охорону майна
останнього.

Положеннями п.2.1. встановлено що плата
за охорону визначається на підставі
розрахунку, визначеного пропорційно
від загального розміру площі охорони -
до площі орендованого замовником майна
і станом на 01.04.2012р. становить з
урахуванням ПДВ за базовий місяць
охорони (квітень 2012р.) - 13742 (тринадцять
тисяч сімсот сорок дві гривні 00
копійок) гривні. Плата за перший місяць
охорони - квітень 2012р. визначається
шляхом коригування цієї плати, яка
зазначена у абзаці І цього пункту на
індекси інфляції за період з першого
числа за базовим місяця до останнього
числа першого місяця охорони.

Згідно з п. 3.2 договору замовник має
право ознайомлюватися з методикою
розрахунку плати за охорону, у разі
невиконання або неналежного виконання
виконавцем своїх обов'язків по охороні,
передбачених цим договором, вимагати
від виконавця покращення умов охорони,
а у разі заподіяння шкоди - компенсації
розміру цієї шкоди на підставі
складеного трьохстороннього акту за
участю виконавця та представників
установи охорони.

Виконавець зобов'язаний
організовувати належним чином охорону
орендованого майна, своєчасно надавати
замовнику рахунки на оплату послуг з
охорони орендованого майна, на вимогу
замовника ознайомлювати його з
методикою розрахунку плати за охорону
(п.3.3 договору).

Як визначено у п.п.4.1., 4.2. договору,
розрахунки між сторонами проводяться у
безготівковому порядку. Вартість плати
за охорону узгоджується даним
договором.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до його
припинення, узгодженого обома
сторонами на умовах визначених пунктом
7.4. цього договору (п.7.1. договору).

Пунктом 7.4. договору визначено, що дія
договору припиняється за ініціативою
замовника тільки за згодою виконавця, а
за ініціативою виконавця - з
попередженням замовника (без його
згоди) не менш ніж за місяць. Припинення
Договору не звільняє сторони від
виконання зобов'язань, які виникли під
час дії договору.

Як свідчать матеріали справи, 22.11.2013р.
та 14.02.2014р. комісією у складі
представників ТОВ "СНІК ВУД ІНДАСТРІ"
та ТОВ «Айсал» складено акти про те, що
на території відповідача за адресою м.
Одеса вул. Хімічна, 35, яка знаходиться
під охороною та на якій розташовані
орендовані ТОВ "СНІК ВУД ІНДАСТРІ" та
ТОВ «Айсал» об'єкти нерухомого майна,
був помічений невідомий транспортний
засіб, що не належить жодному із
співробітників підприємств та є
підтвердженням неналежного виконання
охорони.

15.01.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "СНІК ВУД ІНДАСТРІ"
звернулось до відповідача з листом №5,
яким зазначило, що послуги охорони з
боку відповідача організовані
неналежним чином, що суперечить п.3.3.1
договору, при цьому, позивач,
користуючись п. 3.3.3 договору просить
надати копії платіжних доручень за
період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. та методику
розрахунку оплати по охороні між
користувачами послуг охорони.

21.01.2014р. позивач звернувся до
відповідача з пропозицією про
розірвання договору №15.

23.01.2014р. відповідач у відповідь на
пропозицію позивача розірвати договір
звернувся до позивача з листом №13,
відповідно до якого відмовився від
підпису додаткової угоди про
розірвання договору.

Листом №37 від 20.02.2014р. позивач
звернувся до відповідача з вимогою
повідомити ТОВ "СНІК ВУД ІНДАСТРІ", куди
перераховуються грошові кошти,
відшкодовані позивачем відповідно до
виставлених рахунків та просить надати
підтвердження перерахування
відповідачем грошових коштів на
рахунок спеціалізованого
підприємства.

24.02.2014р. у відповідь на вказаний лист
відповідач зазначив, що у нього
відсутні правові підстави для
розголошення відомостей, що стосуються
взаємовідносин відповідача та
спеціалізованого підприємства, яке
надає послуги охорони, оскільки вони є
комерційною таємницею.

Враховуючи вищезазначені обставини,
ТОВ "СНІК ВУД ІНДАСТРІ" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Одеський завод будівельних
матеріалів" (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 31.03.2014р.), в
якій просить розірвати договір про
відшкодування витрат на охорону №25 від
05.04.2012р., укладений між ТОВ "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ" та ДП Міністерства оборони
України "Одеський завод будівельних
матеріалів"

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, місцевий
господарський суд виходив з того, що
при істотній зміні обставин закон
пов'язує можливість розірвання
договору безпосередньо за наявністю
чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652
Цивільного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком, виходячи з
наступного.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901
ЦК України).

За змістом частини 2 ст. 902 Цивільного
кодексу України виконавець
залишається відповідальним у повному
обсязі перед замовником за порушення
договору і у випадках, коли виконання
договору про надання послуг покладено
на іншу особу.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України). Правові
наслідки порушення зобов'язання
визначені ст. 611 Цивільного кодексу
України, пунктом першим частини 1 якої
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом і, зокрема, припинення
зобов'язання шляхом розірвання
договору.

Відповідно до частини 1 ст. 907
Цивільного кодексу України договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору, в порядку та на
підставах, встановлених цим Кодексом,
іншим законом або за домовленістю
сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України, договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої шкоди, друга сторона значною
мірою позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Як свідчать матеріали справи,
підставою для звернення позивача до
суду стало істотне порушення
відповідачем договору та неналежне
виконання взятих на себе зобов'язань,
що підтверджується актами від 22.11.2013р.
та від 14.02.2014р. про знаходження на
охоронюваній території сторонніх
транспортних засобів, що не належать
жодному із співробітників підприємств
та є неналежним виконанням охорони,
листами позивача, надісланими на
адресу відповідача №5 від 15.01.2014р., №37
від 20.02.2014р., якими, зокрема,
користуючись п. 3.3.3 договору, позивач
просив надати копії платіжних доручень
за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. та
методику розрахунку оплати по охороні
між користувачами послуг охорони, а
також здійснити звірку розрахунків на
виконання п. 4.3 договору.

Отже, апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що дії
відповідача є істотним порушенням
договору, оскільки при його укладанні,
позивач розраховував на належне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, при цьому, позивач
намагався попередити порушення
відповідачем своїх зобов'язань, що
вбачається з надісланих на його адресу
листів.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини, які мають значення
для справи.

Крім того, апеляційний суд вказує, що
помилковим є висновок суду про те, що
підставою звернення ТОВ "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ" до суду є відмова відповідача
від вимоги підписання додаткової угоди
про розірвання до договору, яка була
надіслана позивачем на адресу
відповідача листом від 21.01.2014р. №15 та
залишена без задоволення останнім,
оскільки з позовної заяви (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 31.03.2014р.) вбачається,
що підставою звернення до місцевого
господарського суду є саме істотне
порушення відповідачем договору та
невиконання взятих на себе зобов'язань.

У зв'язку з вказаними обставинами,
висновки, викладені в рішенні не
відповідають обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що рішення господарського
суду Одеської області від 04.06.2014р. по
справі №916/1003/14 слід скасувати,
оскільки воно не відповідає вимогам
чинного законодавства та обставинам
справи, а апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ"- задовольнити.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської
області від 04.06.2014р. по справі №916/1003/14
скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю "СНІК ВУД
ІНДАСТРІ" та Державним підприємством
Міністерства оборони України "Одеський
завод будівельних матеріалів" договір
про відшкодування витрат на охорону №25
від 05.04.2012р.

Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України "Одеський
завод будівельних матеріалів" (65039, м.
Одеса, пров. 4-й Басейний, 7, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СНІК ВУД ІНДАСТРІ"
(65026, м. Одеса, вул. Грецька, 26/28 кв. 39, ) 1218,00 грн. судового збору за
подання позовної заяви.

Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України "Одеський
завод будівельних матеріалів" (65039, м.
Одеса, пров. 4-й Басейний, 7, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СНІК ВУД ІНДАСТРІ"
(65026, м. Одеса, вул. Грецька, 26/28 кв. 39, ) 609,00 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

Зобов'язати господарський суд Одеської
області видати накази із зазначенням
відповідних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
28.07.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева Т.Я.

Суддя
Журавльов О.О.