ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р.
Справа № 920/270/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Івакіна В.О., суддя Тихий П.В.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - Ткаченко Р.Ю. (дов. №2/10 від
08.01.2014 р.)

відповідача - Приходько Д.В. (дов. №15
від 15.03.2013 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №1430С/1-8)
на рішення господарського суду
Сумської області від 23 квітня 2014 року у
справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго", м.
Суми

про стягнення 1 621 110,09 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" звернувся до господарського
суду Сумської області з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованості по договору на
постачання природного газу №06/10-2390 від
20.12.2010 р. в сумі 1 621 110,09 грн., яка
складається з пені в сумі 1 084 830,16 грн. та
3% річних в сумі 536 279,93 грн.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 23.04.2014 р. у справі №920/270/14
(суддя Зражевський Ю.О.) в задоволенні
позову відмовлено.

Позивач звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій вважає
рішення суду першої інстанції таким, що
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та неповним з'ясуванням обставин
справи. Просить рішення господарського
суду скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник позивача надав пояснення
до апеляційної скарги (вх. № 4928 від
23.06.2014 р.), в якому підтримує доводи,
викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим. Просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, відзиву на неї та додаткових
пояснень, вислухавши в судовому
засіданні пояснення уповноважених
представників сторін, перевіривши
повноту встановлення місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.12.2010 р. між ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" (постачальник) та ТОВ
"Сумитеплоенерго" (покупець) укладений
договір №06/10-2390ТЕ-29 про закупівлю
природного газу за державні кошти (а. с.
27-34).

З урахуванням змін, внесених
додатковими угодами №1 від 28.01.2011 р., №2
від 04.04.2011 р., №3 від 11.07.2011 р., №4 від
30.08.2011 р., №5 від 03.10.2011 р. до договору від
20.12.2010 р. (а. с. 35-39), сторони домовились
про наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язався поставити
покупцеві імпортованим природний газ,
а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити газ на умовах цього договору.

Порядок здійснення оплати сторони
обумовили в розділі ІV договору, згідно
п. 4.1. якого розрахунки проводяться
шляхом поетапної оплати у такому
порядку: перша оплата в розмірі 34% від
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу проводиться не
пізніше 10 числа місяця поставки;
подальші оплати проводяться плановими
платежами по 33% від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 20 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Позивач протягом січня-вересня 2012 року
зобов'язання за договором з постачання
природного газу виконав, передавши
відповідачу природний газ на загальну
суму 90 978 266,57 грн., що підтверджується
актами прийому-передачі природного
газу (а.с.17-26).

ТОВ "Сумитеплоенерго" на думку позивача
свої зобов'язання у встановлені
договором строки не виконав, борг за
отриманий природний газ сплачував
несвоєчасно, що стало підставою для
звернення ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" до господарського суду з
позовом про стягнення пені в сумі 1 084
830,16 грн. та 3% річних в сумі 536 279,93 грн.
Загальна сума, пред'явлена позивачем до
стягнення, становить 1 621 110,09 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що зобов'язання з оплати
природного газу в заявленому розмірі
на умовах спірного договору сторонами
припинено за домовленістю сторін, а
тому прострочення оплати відповідачем
не допущено.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком господарського суду з огляду
на таке.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та відповідачем укладені
договори про організацію
взаєморозрахунків №28-517-ГУ 24.07.2012 р. та
№518/517з-ГУ від 05.12.2012 р., сторонами по
яких також є територіальний орган
Казначейства у Сумській області,
головне фінансове управління Сумської
обласної державної адміністрації,
фінансове управління Сумської міської
ради, управління житлової політики,
комунального господарства та
благоустрою Сумської міської ради,
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (а. с. 86-89, 90-93).

Предметом укладення вказаних
договорів є організація проведення
сторонами взаєморозрахунків
відповідно до ст. 23 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 11 червня 2012 р. № 517 "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
Місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами влади чи місцевого
самоврядування" (п. 1. договорів).

Відповідно до умов договорів сторони
дійшли згоди погасити заборгованість
відповідача перед позивачем за спірним
договором у загальному розмірі 14 613 298,67
грн. (1 000 000,00 грн. та 13 613 298,67 грн. за
кожним договором відповідно) за
рахунок коштів субвенції з державного
бюджету.

Пунктом 10.2 договору № 28-517-ГУ та пунктом
12.2 договору № 518/517з-ГУ сторони
зобов'язалися не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору
№ 06/10-2390 ТЕ-29 від 20.12.2010 р.

Пунктами 15 та 17 відповідно сторони
обумовили, що після виконання договору
вони не мають одна до одної жодної
претензії.

Таким чином, відповідно до вимог статті
604 Цивільного кодексу України сторони
по справі замінили первісне
зобов'язання про оплату природного
газу на умовах договору поставки
природного газу новим зобов'язанням
про оплату відповідачем на користь
позивача обсягів газу вартістю 14 613 298,67
грн. за рахунок коштів субвенції з
державного бюджету, припинивши
первісне зобов'язання в цій частині.

Строк виконання нового зобов'язання
пов'язаний з моментом перерахування
територіальним органом Казначейства
грошових коштів з державного бюджету.

Згідно матеріалів справи, відповідач
свої зобов'язання по даному договору
виконав, сплатив позивачу грошові
кошти у розмірі 14 613 298,67 грн. на підставі
договорів про організацію
взаєморозрахунків, що підтверджується
випискою з рахунку відповідача від
10.12.2012 р. та платіжним дорученням № 20
від 10.12.2012 р., а також випискою з рахунку
за 14.08.2012 р. та платіжним дорученням №8
від 06.08.2012 р. (а. с. 75-78).

Таким чином, сума боргу у розмірі 14 613
298,67 грн. відповідачем сплачена.

В позовній заяві позивач просить
стягнути з ТОВ "Сумитеплоенерго" пеню
та 3% річних за несвоєчасні розрахунки з
урахуванням вимог статті 625 Цивільного
кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що укладаючи договори
№28-517-ГУ та №518/517з-ГУ на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.06.2012 р. № 517, сторони здійснили
новацію у розумінні частині 2 статті 604
Цивільного кодексу України, в частині
порядку та способу виконання
зобов'язання, в результаті якої було
припинено первісне зобов'язання та
виникло нове, яке містило умови про
інший спосіб виконання, тобто
відповідач виконав зобов'язання по
сплаті коштів за договором №06/10-2390ТЕ-29
в порядку та строки визначені умовами
розділу 2 "Порядок проведення
взаєморозрахунків" та пунктів 13 та 15,
відповідно, договорів №28-517-ГУ та
№518/517з-ГУ.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 517 від 11.06.2012 р. затверджено порядок та
умови надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Зазначене свідчить про вжиття
відповідачем заходів, необхідних для
належного виконання ним зобов'язання в
частині погашення заборгованості за
спожитий газ, яка виникла внаслідок
невідповідності фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувались та/або погоджувались
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, що свідчить про
відсутність вини останнього.

Відповідно до статті 614 Цивільного
кодексу України особа є невинуватою,
якщо вона доведе, що вжила всіх
залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Разом з цим, у відповідності до статті
604 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація).

Отже, виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги суперечать наявним в
матеріалах справи доказам та не
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський у визначеному законом
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Сумської області
від 23.04.2014 р. у справі №920/270/14 прийняте
при належному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи та у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права і підстави для
його скасування відсутні, в зв'язку з
чим, апеляційна скарга ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 85, 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 23.04.2014 р. у справі №920/270/14
залишити без змін.

Повна постанова підписана 28.07.2014 р.

Головуючий суддя
Черленяк М.І..

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Тихий П.В.