ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року Справа № 910/3725/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіКостенко Т.Ф., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скарги Заступника Генерального
прокурора Українина
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014
рокуу справі№ 910/3725/14господарського
судуміста Києваза позовомЗаступника
Генерального прокурора України в
інтересах держави до 1. Київської
міської ради, 2. Обслуговуючого
кооперативу житлового кооперативу
"Харчомашовець", 3. Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна асоціація", 4. Товариства з
обмеженою відповідальністю"ТЕСТБУД"за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: 1. Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), 2.
Головного управління Державного
агентства земельних ресурсів України у
місті Києві, 3. Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києвіпро визнання недійсними рішення,
державних актів на право власності на
землю та визнання відсутності прав

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Орленко А.О. посвідчення №
000336 від 18.07.2012 року-
відповідачів:Київської міськради: Рог
О.В. дов. № 225-КР-545 від 18.07.2014 року, ОКЖК
"Харчомашовець": не з'явився,

ТОВ "Будівельна асоціація": не з'явився,
ТОВ"ТЕСТБУД": Іщенко Г.М. дов. б/н від
26.03.2014 року,- третіх осіб:Департаменту
земельних ресурсів: не з'явився, ГУ
Державного агентства земельних
ресурсів: не з'явився, Реєстраційна
служба ГУ юстиції у місті Києві: не
з'явивсяВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Київської міської
ради, обслуговуючого кооперативу
житлового кооперативу "Харчомашовець"
(далі за текстом - ОКЖК "Харчомашовець"),
товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
асоціація" (далі за текстом - ТОВ
"Будівельна асоціація", товариства з
обмеженою відповідальністю"ТЕСТБУД"
(далі за текстом - ТОВ "ТЕСТБУД") за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
головного управління Державного
агентства земельних ресурсів України
у місті Києві, реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві про визнання недійсними рішення,
державних актів на право власності на
землю та визнання відсутності прав.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.04.2014 року у справі №
910/3725/14 у задоволенні позовних вимог
заступника Генерального прокурора
України відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, заступник
Генерального прокурора України
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 30.04.2014 року та прийняти нове
рішення у справі, яким задовольнити
позовні вимоги.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 року у
справі № 910/3725/14 апеляційну скаргу
заступника Генерального прокурора
України залишено без задоволення, а
рішення господарського суду міста
Києва від 30.04.2014 року - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, заступник Генерального
прокурора України звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 30.04.2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 року у
справі № 910/3725/14 та прийняти нове
рішення у справі, яким задовольнити
позовні вимоги, аргументуючи порушення
норм права, зокрема, ст. ст. 41, 83, 84, 127
Земельного кодексу, ст. ст. 261, 267
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
43, 53, 84 Господарського процесуального
кодексу України.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 29.07.2014 року № 03-05/1168 для
розгляду касаційної скарги у справі №
910/3725/14 у зв'язку із завантаженістю
судді Фролової Г.М. сформовано колегію
суддів у складі: головуючий -
Ходаківська І.П., судді Костенко Т.Ф.,
Яценко О.В. (доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 31.07.2014 року, на підставі ст.
77 Господарського процесуального
кодексу України, розгляд справи
відкладено до 07.08.2014 року, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників відповідачів 2, 3 та
третіх осіб.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої інстанції та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з оглядну на
наступне.

Відповідно до вимог статей 107, 108, 1117
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною
скаргою рішення місцевого
господарського суду після їх перегляду
в апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду; ухвали місцевого
господарського суду, зазначені в
частині першій статті 106 цього Кодексу,
після їх перегляду в апеляційному
порядку та постанови апеляційного
господарського суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 01.10.2007
Київською міською радою п'ятої сесії
п'ятого скликання прийнято рішення
№ 356/3190 "Про передачу земельних
ділянок обслуговуючому кооперативу
житлового кооперативу "Харчомашовець"
для житлової забудови на вул. Лісничій,
у Голосіївському районі м. Києва",
згідно якого ОКЖК "Харчомашовець"
передано земельні ділянки загальною
площею 105, 46 га на вул. Лісничій у
Голосіївському районі м. Києва за
рахунок частини земель
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
агрокомбінату "Хотівський", наданих
відповідно до п.5 рішення Київської
міської ради від 23.10.2003 року № 117/990 для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
право користування якими посвідчено
договором оренди земельної ділянки від
29.10.2004 року № 79-6-00244, з них: площею 90, 25 га
- у власність для житлової забудови;
площею 15, 21 га - в довгострокову оренду
на 49 років - для рекреаційних цілей та
благоустрою території.

Так, судами досліджено, що на підставі
вказаного рішення Київської міської
ради ОКЖК "Харчомашовець" видано
державні акти на право власності на
земельні ділянки серії ЯЖ № 006292 та №
006293, зареєстровані 08.01.2008 року головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за № 07-8-00199 та № 07-8-00200.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
після отримання вказаних державних
актів відповідач 1 вніс спірні земельні
ділянки до статутного капіталу ТОВ
"Будівельна асоціація". Рішенням
загальних зборів учасників ТОВ
"Будівельна асоціація", оформлених
протоколом № 1 від 12.02.2008 року,
сформовано статутний капітал
товариства, внесок до якого ОКЖК
"Харчомашовець" складається із
земельних ділянок площею 55, 9336га та
29, 8789 га, розташованих на вул.
Лісничій у Голосіївському районі м.
Києва, отриманих кооперативом у
власність на підставі рішення
Київської міської ради від 01.10.2007 року
№ 356/3190.

30.10.2008 року ТОВ "Будівельна асоціація"
отримало державні акти на право
власності на вказані земельні ділянки
серії ЯЖ № 030299 та № 030300, зареєстровані
Головним управлінням земельних
ресурсів КМДА за № 07-800262 та № 07-8-00261.

Судами встановлено, що в подальшому,
ТОВ "Будівельна асоціація" отримало
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 28, 3789 га серії
ЯЖ № 920173, який 09.07.2009 року зареєстровано
Головним управлінням земельних
ресурсі КМДА за № 07-8-00301.

Так, ТОВ "Будівельна асоціація"
переоформило державний акт на земельну
ділянку площею 55, 9336 га, у зв'язку з чим
отримало державний акт на право
власності серії ЯЖ № 048872,
зареєстрований 14.06.2010 року Головним
управлінням земельних ресурсів КМДА за
№07-8-00358.

В подальшому земельну ділянку площею 55,
9336 га відповідач 3 вніс до статутного
капіталу ТОВ "Тестбуд". Рішенням
загальних зборів учасників ТОВ
"Тестбуд", оформлених протоколом № 2 від
29.07.2010 року, вирішено збільшити
статутний капітал товариства, у тому
числі за рахунок внеску ТОВ "Будівельна
асоціація", який складається із
земельної ділянки площею 55, 9336 га,
розташованої на вул. Лісничій у
Голосіївському районі м. Києва.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що ТОВ "Тестбуд"
також отримало державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 55,
9336 га серії ЯЖ № 011945, зареєстрований
08.09.2010 року Головним управлінням
земельних ресурсів КМДА за № 07-8-00389.

У зв'язку з переоформленням державних
актів та подальшого відчуження
земельних ділянок державні акти серії
ЯЖ№030299 від 30.10.2008 року та серії ЯЖ № 048872
від 14.06.2010 року, видані ТОВ "Будівельна
асоціація", повернуто до Головного
управління земельних ресурсів КМДА,
про що зроблено записи в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
за даними Головного управління
земельних ресурсів КМДА (на даний час
Головне управління перейменовано в
Департамент земельних ресурсів),
державний акт серії ЯЖ № 030300 від 30.10.2008
року, виданий ТОВ "Будівельна
асоціація", а також державний акт,
виданий ТОВ "Тестбуд", не анульовані,
записи щодо їх повернення чи
анулювання (скасування) записів про їх
видачу (реєстрацію) до книги записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю не вносились.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, на день розгляду
справи власниками спірних земельних
ділянок, розташованих на вул. Лісничій
у Голосіївському районі м. Києва та
наданих у власність згідно з рішенням
Київської міської ради від 01.10.2007 року
за № 356/3190, є: ТОВ "Будівельна асоціація",
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку площею
28, 3789 га серії ЯЖ № 920173, який
09.07.2009 року зареєстровано Головним
управлінням земельних ресурсі КМДА за
№ 07-8-00301, та ТОВ "Тестбуд", на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 55,
9336га серії ЯЖ № 011945, зареєстрованого
08.09.2010 року Головним управлінням
земельних ресурсів КМДА за № 07-8-00389.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій
виходили з того, що докази розроблення
проекту землеустрою з організації та
встановлення меж території
ландшафтного заказника місцевого
значення "Острів Жуків", а також доказів
затвердження такого проекту
землеустрою Київською міською радою,
Київською міською держадміністрацією
або іншим органом, до повноважень якого
належить надання у користування або
передача у власність земельних ділянок
відсутні, а тому не можливо встановити
чи розташовані спірні земельні ділянки
в межах території ландшафтного
заказника місцевого значення "Острів
Жуків".

Так, суди дійшли висновку, що Київська
міська рада при прийнятті рішення від
01.10.2007 року № 356/3190 "Про передачу
земельних ділянок обслуговуючому
кооперативу житлового кооперативу
"Харчомашовець" для житлової забудови
на вул. Лісничій у Голосіївському
районі м. Києва" діяла відповідно до
земельного законодавства та в межах
своєї компетенції, а відтак відсутні
підстави для визнання рішення
Київської міської ради 01.10.2007 року №
356/3190 недійсним, а позовні вимоги про
визнання недійсними державних актів,
виданих відповідачам, та визнання
відсутності в них права власності на
землю є похідними від первинної вимоги
про визнання рішення Київської міської
ради 01.10.2007 №356/3190 недійсним, тому
вказані позовні вимоги також
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає такі висновки у
справі судів попередніх інстанцій
передчасними з огляду на наступне.

За приписами п. п. 34, 36 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання:
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин;
прийняття рішень про організацію
територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та інших територій, що
підлягають особливій охороні; внесення
пропозицій до відповідних державних
органів щодо оголошення природних та
інших об'єктів, що мають екологічну,
історичну, культурну або наукову
цінність, пам'ятками природи, історії
або культури, які охороняються законом.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу
України до повноважень Київської і
Севастопольської міських рад у галузі
земельних відносин на їх території,
зокрема, належить: розпорядження
землями територіальної громади міста;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; організація
землеустрою; здійснення контролю за
використанням і охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства.

Згідно положень ст. 123 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
момент прийняття оскаржуваного
рішення), проект відведення земельної
ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
міської ради, які розглядають його у
місячний строк і в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Так, суди попередніх інстанцій,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, вказали що до матеріалів справи
залучено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок ОКЖК
"Харчомашовець", в якому наявні
позитивні висновки Держаного
управління охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві від
18.07.2007 за № 05-08/4904, Київської міської
санепідемстанції від 25.07.2007 за №5847;
Головного управління містобудування
архітектури та дизайну міського
середовища КМДА від 17.07.2007 за №19-7170;
Державної санітарно-епідеміологічної
експертизи від 26.09.2007 за №05.03.02-07/47963.

В той же час, судами попередніх
інстанцій, в порушення приписів ст. 43
ГПК України, не досліджено вказані
висновки на предмет розташування
спірних земельних ділянок, зокрема, по
відношенню до території заказника
"Острів Жуків".

Крім того, суди попередніх інстанцій
вказали, щодо матеріалів справи не
надано доказів розроблення проекту
землеустрою з організації та
встановлення меж території
ландшафтного заказника місцевого
значення "Острів Жуків", а також доказів
затвердження такого проекту
землеустрою Київською міською радою,
Київською міською держадміністрацією
або іншим органом, до повноважень якого
належить надання у користування або
передача у власність земельних
ділянок.

Закон України "Про природно-заповідний
фонд України" визначає правові основи
організації, охорони, ефективного
використання природно-заповідного
фонду України, відтворення його
природних комплексів та об'єктів.

Згідно ч. 1 Закону України "Про
природно-заповідний фонд України" до
природно-заповідного фонду України
належать, зокрема, природні території
та об'єкти - природні заповідники,
біосферні заповідники, національні
природні парки, регіональні ландшафтні
парки, заказники, пам'ятки природи,
заповідні урочища.

За приписами ст. 43 Земельного кодексу
України землі природно-заповідного
фонду - це ділянки суші і водного
простору з природними комплексами та
об'єктами, що мають особливу
природоохоронну, екологічну, наукову,
естетичну, рекреаційну та іншу
цінність, яким відповідно до закону
надано статус територій та об'єктів
природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про
природно-заповідний фонд України"
рішення про організацію чи оголошення
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та встановлення охоронних зон
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду
приймається обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами.

Так, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суди зазначили, що
згідно рішення Київської міської ради
від 22.08.2007 року № 162/1996 "Про питання
створення ландшафтного заказника
місцевого значення "Жуків острів",
схвалено Схему меж ландшафтного
заказника місцевого значення "Жуків
острів" та встановлено загальну площу
цього ландшафтного заказника, яка
становить 196 га у складі детального
плану території острова Жуків.

Однак, згідно п. 1 рішення № 162/1996 від
22.08.2007 року "Про питання створення
ландшафтного заказника місцевого
значення "Жуків острів" Київською
міською радою було схвалено схему
ландшафтного заказника місцевого
значення "Жуків острів"у складі
детального плану території острова
Жуків, при цьому радою жодним чином не
встановлено та не вирішено питання
щодо визначення його меж та розміру, а
п. З вказаного рішення Державному
управлінню охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві
доручено забезпечити розробку проекту
створення ландшафтного заказника
місцевого значення "Жуків острів".

В той же час судами досліджено, що
рішенням Київської міської ради від
02.12.1999 року № 147/649, острів Жуків
оголошено заказником місцевого
значення у місті Києві.

19.07.2005 року Київською міською радою
рішенням № 806/3381 закріплено, що до
встановлення меж заказника
регламентовано утриматись від
відведення земельних ділянок, що
можуть бути включені до його складу.

Відповідно до абзацу в) ч. 4 ст. 83
Земельного кодексу України до земель
комунальної власності, які не можуть
передаватись у приватну власність,
належать: землі під об'єктами
природно-заповідного фонду,
історико-культурного та оздоровчого
призначення, що мають особливу
екологічну, оздоровчу, наукову,
естетичну та історико-культурну
цінність, якщо інше не передбачено
законом.

Наведені норми та обставини, в
порушення принципу повноти розгляду
всіх обставин справи, не були
досліджені судами попередніх
інстанцій, у зв'язку чим суди прийшли до
передчасних висновків у справі.

Крім того, як убачається з
оскаржуваного рішення Київської
міської ради та досліджувалось судами,
дозвіл на розробку проекту відведення
земельної ділянки у власність ОКЖК
"Харчомашовець" надавався згідно з
вимогами ст. 41 Земельного кодексу
України, згідно приписів якої
житлово-будівельним (житловим)
кооперативам за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування земельні ділянки для
житлового будівництва передаються
безоплатно у власність або надаються в
оренду у розмірі, який встановлюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації.

Згідно ст. 133 Житлового кодексу
Української РСР громадяни, які
потребують поліпшення житлових умов,
вправі вступити до ЖБК і одержати в
ньому квартиру.

Положеннями ст. 135 Житлового кодексу
Української РСР до членів ЖБК
приймаються громадяни, які постійно
проживають у даному населеному пункті,
які потребують поліпшення житлових
умов.

Відповідно до ст. 137 Житлового кодексу
Української РСР ЖБК зорганізуються при
виконавчих комітетах місцевих Рад
народних депутатів, при підприємствах,
установах і організаціях. Порядок
організації та діяльності ЖБК
установлюється цим Кодексом, Примірним
статутом та іншими актами
законодавства.

Пунктом 3 Примірного статуту
передбачено, що при будівництві жилих
будинків садибного типу число
громадян, необхідне для організації
кооперативу, не може бути менше п'яти
чоловік.

Отже, аналіз наведених норм
законодавства свідчить про те, що при
вирішенні відповідною радою питання
про надання житлово-будівельним
(житловим) кооперативам безоплатно
земельної ділянки має враховуватися
мета створення такого кооперативу,
порядок його організації відповідно до
Житлового кодексу Української РСР та
Примірного статуту.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
17.06.2014 року у справі № 21-1958а14

Однак, на порушення зазначених вище
норм суди попередніх інстанцій,
формально виходили з того, що ЖБК був
зареєстрований в установленому
порядку як юридична особа, а орган
місцевого самоврядування не наділений
повноваженнями контролю щодо
дотримання правильності державної
реєстрації юридичної особи, зокрема,
стосовно врахування мети створення
такого кооперативу, порядку
організації його діяльності
відповідно до вимог Житлового кодексу
Української РСР та Примірного статуту,
проте, з'ясування саме цих обставин при
наданні земельної ділянки ЖБК як
спеціальному суб'єкту, передбаченому
статтею 41 Земельного кодексу України,
зобов'язує Раду з'ясовувати правовий
статус, мету та підстави його
створення.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція обмежена в праві
встановлення обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним
та вирішення питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції зазначає, що
господарськими судами попередніх
інстанцій в порушення положень ст. 43
ГПК України не було всебічно, в повному
обсязі та об'єктивно розглянуто всі
обставин справи в їх сукупності, у
зв'язку з чим суди прийшли до
передчасних висновків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в постанові Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірний доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення господарських судів
попередніх інстанцій, прийняті у даній
справі, цим вимогам не відповідають.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України
Вищий господарський суд України за
результатами розгляду касаційної
скарги має право скасувати рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції і передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо суд припустився
порушень норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати обставини
справи, дійсні права та обов'язки
сторін, перевірити доводи, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін і, в залежності від
встановленого, вирішити спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

За таких обставин, касаційна скарга
заступника Генерального прокурора
України на рішення господарського суду
міста Києва від 30.04.2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 року
підлягає частковому задоволенню, а
судові акти попередніх інстанцій -
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника
Генерального прокурора України на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 року у
справі № 910/3725/14 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 30.04.2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 року у
справі № 910/3725/14
скасувати.

3. Матеріали справи № 910/3725/14 направити
на новий розгляд до господарського
суду міста Києва.

Головуючий суддяІ.П.
ХодаківськаСуддіТ.Ф. Костенко О.В.
Яценко