ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2014 Справа № 925/1511/13

за скаргою в порядку ст. 1212 ГПК України
вх. № 468 від 03.06.2014 р. Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18016) як
правонаступника позивача (первісного
стягувача) у даній справі на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції в
процесі примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 09.12.2013 р. у справі № 925/1151/13 -

за позовом Приватного підприємства "ПФ
"Макс", вул. Промислова, 10, м. Сміла,
Черкаська обл., 20700 (адреса для
листування : вул. Котовського, 73, кв. 29, м.
Черкаси, 18000)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління
№ 9", вул. Радянська, 210, м. Лубни,
Полтавська обл., 37500

Приватного підприємства "Маралінга",
вул. Чигиринська, 13, м. Черкаси, 18030

про стягнення 328 504,25 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники учасників процесу : не
з'явилися.

Суть спору : розглядається скарга в
порядку ст. 1212 ГПК України Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 як
правонаступника позивача (первісного
стягувача) у даній справі на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції в
процесі примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 09.12.2013 р. у справі № 925/1151/13.

Відповідно до вищезазначеної скарги
скаржник просить суд :

- визнати бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції в процесі примусового
виконання наказу господарського суду
Полтавської області від 09.12.2013 р. у
справі № 925/1151/13 незаконною;

- зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
здійснити передбачені законом заходи
примусового виконання рішень на
підставі наказу господарського суду
Полтавської області від 09.12.2013 р. у
справі № 925/1151/13.

Представники учасників процесу
представництво у судове засідання не
забезпечили, відповідно до пп. 3.5.10
Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" були належним чином
та завчасно повідомлені про дату, час і
місце проведення судового засідання,
про що свідчать матеріали справи (за
місцезнаходженням згідно даних
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

За приписами ст. 121 2 ГПК України неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Відділ державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції скаргу не визнає за мотивами
заперечення № 10955 від 25.06.2014 р. (вх. № 8532
від 03.07.2014 р.).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд,

встановив:

21.11.2013 р. рішенням господарського суду
Полтавської області у справі № 925/1511/13
задоволено позовні вимоги Приватного
підприємства "ПФ "Макс" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління № 9" та
стягнуто з останнього на користь
Приватного підприємства "ПФ "Макс" 278
504,25 грн. основного боргу та 6 570,09 грн.
судового збору. В частині позовних
вимог Приватного підприємства "ПФ
"Макс" до Приватного підприємства
"Маралінга" припинено провадження у
справі в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Оскільки рішення господарського суду
Полтавської області у даній справі в
установленому законом порядку
відповідно до ст. 85 ГПК України 09.12.2013 р.
набрало законної сили, на виконання
вищезазначеного рішення господарським
судом Полтавської області було видано
відповідний наказ (а.с. 103).

23.01.2014 року до господарського суду
Полтавської області надійшла заява
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
здійснення правонаступництва шляхом
заміни первісного стягувача -
Приватного підприємства "ПФ "Макс" -
його правонаступником - Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 - у справі №
925/1511/13, з огляду на відступлення
позивачем права вимоги за укладеною
між останніми Договору № 1 про
відступлення права вимоги за договором
поставки № 34 від 21.10.2011 р..

06.02.2014 р. ухвалою господарського суду
Полтавської області у справі № 925/1511/13
задоволено заяву Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 та змінено позивача
(первісного стягувача) - Приватне
підприємство "ПФ "Макс" - його
правонаступником - Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 - при примусову
виконанні рішення господарського суду
Полтавської області від 21.03.2013 р. у
справі № 925/1511/13 щодо стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління № 9" -
278 504,25 грн. основного боргу та 6
570,09 грн. судового збору.

За період з 12.12.2013 р. по 17.12.2013 р.
заявником на рахунок ПФ "МАКС"
(первісного стягувача) були
перераховані грошові кошти в сумі 110
000,00 грн., що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями платіжних
доручень № 1947 від 17.12.2013 р. на суму 35 000,00
грн., № 1924 від 12.12.2013 р. на
суму 60 000,00 грн. та № 1929 від 13.12.2013 р. на
суму 15 000,00 грн..

05.03.2014 р. наказ господарського суду
Полтавської області від 09.12.2013 р. у
справі
№ 925/1511/13 був пред'явлений стягувачем
(ФОП ОСОБА_1.) до виконання до ВДВС
Лубенського МУЮ, заява про відкриття
виконавчого провадження та накладення
арешту на майно боржника зареєстрована
за вх. № від 11.03.2014 р..

11.03.2014 р. відповідач (боржник) звернувся
до Господарського суду Полтавської
області із заявою, відповідно до якої
на підставі ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
просить суд розстрочити виконання
вищевказаного рішення в частині
стягнення 168 504,25 грн. боргу та 6 570,09 грн.
витрат по сплаті судового збору на
чотири місяці 2014 року за наступним
графіком : березень 2014 р. - 25 000,00 грн.,
квітень 2014 р. - 25 000,00 грн., травень 2014 р. -
50 000,00 грн. та червень 2014 р. - 75 074,34 грн..

13.03.2014 р. постановою державного
виконавця ВДВС Лубенського МУЮ
відкрито виконавче провадження ВП №
42454636, надано боржникові час до 20.03.2014 р.
для самостійного виконання вказаного
рішення суду. Супровідним листом №
629/44933 від 13.03.2014 р. вказана постанова
надіслана стягувачеві.

20.03.2014 р. постановою державного
виконавця ВДВС Лубенського МУЮ ВП №
42454636 відкладене провадження
виконавчих дій з примусового виконання
наказу у справі № 925/1511/13 до 02.04.2014 р. з
огляду на надання боржником копії
ухвали Господарського суду
Полтавської області від 12.03.2014 р. при
прийняття до розгляду заяви про
розстрочення виконання рішення суду.
Супровідним листом № 629 від 20.03.2014 р.
вказана постанова надіслана
стягувачеві.

24.03.2014 р. ухвалою господарського суду
Полтавської області заяву (Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Лубенське шляхово-будівельне
управління № 9" про розстрочення
виконання рішення господарського суду
Полтавської області від 21.11.2013 р. у
справі № 925/1511/13 задоволено,
розстрочено виконання рішення
господарського суду Полтавської
області від 21.11.2013 р. у справі № 925/1511/13 в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління № 9" 168
504,25 грн. боргу та 6 570,09 грн. на чотири
місяці, а саме : до 31.03.2014 р. - 25 000,00 грн.;
до 30.04.2014 р. - 25 000,00 грн.; до 31.05.2014 р. - 50 000,00
грн.; до 30.06.2014 р. - 75 074,34 грн..

Не погодившись з даною ухвалою, Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся
із апеляційною скаргою на дану ухвалу.
Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 р. скаргу
повернуто відповідно до ч. 3 ст. 94, п. 3 ч. 1
ст. 97 ГПК України.

Як вказує скаржник за текстом скарги,
заявою від 15.04.2014 р. про накладення
арешту на майно боржника та надання
документів, він вдруге завернувся до
ВДВС Лубенського МУЮ, вказуючи про
невиконання боржником затвердженого
судом графіку розстрочення виконання
рішення суду. Направлення 15.04.2014 р.
стягувачем та отримання 17.04.2014 р.
виконавчою службою цієї заяви
підвереджується матеріалами справи.

22.04.2014 р. постановою про арешт коштів
боржника у виконавчому провадженні ВП
№ 42454636 накладено арешт на
кошти боржника на вказаних у постанові
рахунках у межах суми 175 074,34 грн.. Крім
того, постановою у виконавчому
провадженні ВП № 42454636 від цієї ж дати
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржникові
- Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління № 9" - у
межах суми 175 074,34 грн..

03.06.2014 р. стягувач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 - звернувся до
господарського суду Полтавської
області з даною скаргою на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції в
процесі примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 09.12.2013 р. у справі № 925/1151/13. В
обґрунтування скарги останній
посилається на не надсилання
стягувачеві документів виконавчого
провадження та невжиття заходів
примусового виконання рішення.

При прийнятті даної узвали суд виходив
з наступного.

Відповідно до ст. 115, ст. 116, ст. 117 ГПК
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ст. 11 Закону України від
21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче
провадження" (із змінами та
доповненнями в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон України "Про
виконавче провадження") державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку, накладати
арешт на кошти та інші цінності
боржника, зокрема на кошти, які
перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача. У заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. За приписами ст. 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

У разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. (ст. 27
Закону України "Про виконавче
провадження").

При цьому відповідно до ст. 32 Закону
України "Про виконавче провадження"
заходами примусового виконання рішень
є : 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Як визначено у ст. 30, ст. 35 вказаного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій. За наявності обставин,
що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.
За наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання
розглядається судом у встановлений
законом строк. Рішення про розстрочку
виконується в частині та у строки,
встановлені цим рішенням (ст. 36 Закону
України "Про виконавче провадження").

З матеріалів справи вбачається
наступне :

- 13.03.2014 р. постановою державного
виконавця ВДВС Лубенського МУЮ
відкрито виконавче провадження ВП №
42454636, надано боржникові час до 20.03.2014 р.
для самостійного виконання вказаного
рішення суду;

- 20.03.2014 р. постановою державного
виконавця ВДВС Лубенського МУЮ ВП №
42454636 відкладене провадження
виконавчих дій з примусового виконання
наказу у справі № 925/1511/13 до 02.04.2014 р. з
огляду на надання боржником копії
ухвали Господарського суду
Полтавської області від 12.03.2014 р. про
прийняття до розгляду заяви про
розстрочення виконання рішення суду;

- 24.03.2014 р. ухвалою господарського суду
Полтавської області заяву (Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Лубенське шляхово-будівельне
управління № 9" про розстрочення
виконання рішення господарського суду
Полтавської області від 21.11.2013 р. у
справі № 925/1511/13 задоволено,
розстрочено виконання рішення
господарського суду Полтавської
області від 21.11.2013 р. у справі № 925/1511/13 в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління № 9" 168
504,25 грн. боргу та 6 570,09 грн. на чотири
місяці, а саме : до 31.03.2014 р. - 25 000,00 грн.;
до 30.04.2014 р. - 25 000,00 грн.; до 31.05.2014 р. - 50 000,00
грн.; до 30.06.2014 р. - 75 074,34 грн.;

- 22.04.2014 р. постановою про арешт коштів
боржника у виконавчому провадженні ВП
№ 42454636 накладено арешт на кошти
боржника на вказаних у постанові
рахунках у межах суми 175 074,34 грн.. Крім
того, постановою у виконавчому
провадженні ВП № 42454636 від цієї ж дати
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржникові
- Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лубенське
шляхово-будівельне управління № 9" - у
межах суми 175 074,34 грн.;

- на час звернення зі скаргою та
розгляду скарги у суді першої
інстанції встановлений ст. 30 Закону
України "Про виконавче провадження"
строк здійснення виконавчого
провадження не закінчився.

За викладеного, відсутність визначених
ст. 31 Закону України "Про виконавче
провадження" допустимих доказів на
підтвердження своєчасного направлення
стягувачеві копії постанов державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження : протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа рекомендованим
листом з повідомленням про вручення -
свідчить про обґрунтованість доводів
скаржника про наявність бездіяльності
державного виконавця саме в цій
частині.

Проте, решта доводів як правомірні не
оцінюються, оскільки накладення арешту
на грошові кошти боржника на майно при
відкритті виконавчого провадження за
заявою стягувача є правом, а не
обов'язком державного виконавця,
матеріалами справи підтверджується
фактичне вчинення вказаних дій
державним виконавцем 22.04.2014 р., що в
межах встановленого загального строку
здійснення виконавчого провадження
(протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження) не може свідчити про
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції в
процесі примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 09.12.2013 р. у справі № 925/1151/13.

При цьому судом враховано, що ухвала
про розстрочку виконання рішення має
похідний характер від рішення суду,
яким справу вирішено по суті, і є
обов'язковою для державної виконавчої
служби при виконанні відповідного
судового наказу у межах відкритого
виконавчого провадження (див. Рішення
Конституційного Суду України від 26.06.2013
р. № 5-рп/2013 зі справи № 1-7/2013).

В частині вимог скаржника щодо
зобов'язання Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
здійснити передбачені законом заходи
примусового виконання рішень на
підставі наказу господарського суду
Полтавської області від 09.12.2013 р. у
справі № 925/1151/13, суд дійшов наступного
висновку.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 9.13
постанови від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" (із змінами та
доповненнями), за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Оскільки скарга не вказує, які саме
певні дії повинен був вчинити в силу
приписів вказаного закону державний
виконавець та від виконання яких
останній ухиляється, нормами закону
останній зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, обраний
скаржником спосіб не сприятиме
реальному відновленню порушеного
права стягувача.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, вимоги скаржника щодо визнання
незаконною бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції в процесі примусового
виконання наказу господарського суду
Полтавської області від 09.12.2013 р. у
справі № 925/1151/13 в частині не
направлення стягувачеві копії
постанов державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа рекомендованим листом з
повідомленням про вручення суд оцінює
як правомірні за наведеним
обґрунтуванням, заперечення
виконавчої служби спростовуються
викладеним вище, а тому скарга в цій
частині підлягає задоволенню. В іншій
частині доводи скаржника є
недоведеними, а тому і скарга в іншій
частині вимог задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 86, ст. 1212 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Скаргу в порядку ст. 1212 ГПК України
вх. № 468 від 03.06.2014 р. Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18016) як
правонаступника позивача (первісного
стягувача) у даній справі на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції в
процесі примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 09.12.2013 р. у справі № 925/1151/13
задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції в процесі примусового
виконання наказу господарського суду
Полтавської області від 09.12.2013 р. у
справі № 925/1151/13 незаконною в частині не
направлення стягувачеві копії
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

3. В іншій частині у задоволенні скарги
відмовити.

4. Копії ухвали направити сторонам та
Відділу державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції.

СУДДЯ

О.В.Ківшик