м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амікотюб-Україна"
До 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬКОРЕ"
2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К"
Про припинення порушення прав на
Суддя Картавцева Ю.В.
Представники сторін:
від позивача не з'явився
від відповідача 1 Гафтонюк В.В.-
представник (дов. № 1 від 08.08.2013 р.)
Тимовський Я.О. - представник
(дов. № 2 від 08.08.2013 р.)
від відповідача 2 не з'явився
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Амікотюб-Україна"
звернулось до господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЬКОРЕ"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К" про
припинення порушення прав на винахід
«Одноразова опалубка для будівництва»
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач 1, здійснюючи виробництво
одноразової картонної опалубки для
будівництва колон, використовує
«Одноразова опалубка для будівництва»,
право перешкоджати неправомірному
використанню якого належить позивачу,
а відповідач 2 здійснює розповсюдження
та продаж картонних опалубок для
будівництва колон, вироблених
відповідачем 1. За таких обставин,
позивач просить припинити порушення
прав інтелектуальної власності на
винахід та заборонити використання
винаходу, а саме: припинити
виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу, в
тому числі через Інтернет, продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його
в цивільний оборот або зберігання
такого продукту в зазначених цілях.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.07.2013 р. порушено провадження у
розгляду на 05.08.2013 р.
Представники відповідача 1 та 2 в судове
засідання 05.08.2013 р. не з'явились, вимоги
ухвали суду не виконали, про час та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином.
05.08.2013 р. відділом діловодства суду
отримано від представника позивача
клопотання про призначення експертизи,
в якому останній просить суд
призначити у даній справі судову
експертизу об'єктів права
інтелектуальної власності, та на
роз'яснення судовому експерту
поставити запитання: «Чи використана
кожна ознака, включена до незалежного
пункту формули винаходу за патентом
еквівалентна їй, у картонній
одноразовій опалубці для колон,
виробництва ТОВ «Алькоре?»
Крім цього, 05.08.2013 р. відділом
діловодства суду отримано від
представника відповідача 1 телеграму, в
якій викладено клопотання про
відкладення розгляду справи з мотивів
обмеженості часу для підготовки до
судового засідання 05.08.2013 р.
Розглянувши клопотання про
відкладення розгляду справи, викладене
у телеграмі, у судовому засіданні 05.08.2013
р., суд задовольняє його.
У зв'язку з задоволенням клопотання про
відкладення розгляду справи, розгляд
клопотання про призначення експертизи
перенесено на наступне судове
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання представників відповідача 1
та 2, невиконанням вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі, судом,
відповідно до ст. 77 ГПК України,
відкладено розгляд справи на 12.08.2013 р.
Представник відповідача 2 в судове
засідання 12.08.2013 р. не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
Відділом діловодства суду 12.08.2013 р.
отримано від відповідача 1 відзив на
позов відповідно до якого відповідач 1
вважає твердження позивача стосовно
порушення відповідачем 1 майнових прав
інтелектуальної власності позивача
помилковим та просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі з підстав, викладених
В судовому засіданні 12.08.2013 р.
представником позивача підтримано
клопотання про призначення судової
експертизи, в якому позивач просить
призначити судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої доручити державній експертній
установі та/або судовим експертам,
атестованим за спеціальністю 13.3
«Дослідження пов'язані з винаходами і
корисними моделями»,
Розглянувши в судовому засіданні
12.08.2013р. заявлене клопотання, ґрунтовно
вивчивши обставини справи і доводи
позивача щодо дійсної необхідності
призначення судової експертизи, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення даного клопотання.
Ухвалою суду від 12.08.2013р. призначено
судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої доручено атестованим судовим
експертам Дорошенку Олександру
Федоровичу та Петренку Сергію
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд має право
зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку
призначення господарським судом
судової експертизи.
Враховуючи викладене ухвалою суду від
зупинено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК
05.06.2014 р. відділом діловодства суду
отримано від судового експерта О.Ф.
Дорошенка Висновок № 917 судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності від 26.05.2014 р. у господарській
Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.
За таких обставин, ухвалою суду від
16.06.2014 р. поновлено провадження у справі
Представник позивача у судове
засідання 07.07.2014 р. не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
За таких обставин, у зв'язку з
нез'явленням в судове засідання
представника позивача, невиконанням
вимог ухвали суду, суд, відповідно до
ст. 77 ГПК України, відклав розгляд
справи на 21.07.2014 р., про що виніс
15.07.2014 р. відділом діловодства суду
отримано від представника відповідача
1 письмові пояснення по справі,
відповідно до яких останній з
урахуванням висновку судової
експертизи просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Представники позивача та відповідача 2
у судове засідання 21.07.2014 р. не
з'явились, про поважні причини неявки
суд не повідомили, вимоги ухвали суду
не виконали, про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, що підтверджується наявним у
матеріалах справи рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
позивача та власноручним підписом
уповноваженого представника
відповідача 2 у розписці про
на 21.07.2014 р. о 09 год. 30 хв.
Письмових заяв, повідомлень суду щодо
поважності причин відсутності
позивача як в судовому засіданні 07.07.2014
р., так і 21.07.2014 р., а також відповідача 2 у
судовому засіданні 21.07.2014 р. від
останніх до суду не надходило.
Приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
визначений перелік обставин, за яких
суд відкладає розгляд справи. Зокрема,
відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у
разі нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу та, відповідно до п. 2
ч. 1 названої статті, у разі неподання
витребуваних доказів. Однак стаття 77
ГПК України встановлює не обов'язок
суду відкласти розгляд справи, а
визначає лише право суду при наявності
зазначених випадків.
За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в судовому засіданні 21.07.2014 р. та
за відсутності представників позивача
та відповідача 2, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
В судовому засіданні 21.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що
25.07.2007 р. Державним департаментом
інтелектуальної власності України
видано патент України № 79901 на винахід
«одноразова опалубка для будівництва»,
власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

При цьому, позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Амікотюб-Україна" - є власником
виключної ліцензії на використання
винаходу «одноразова опалубка для
будівництва» за патентом України № 79901
на винахід, що підтверджується
укладеним між позивачем (ліцензіат) та
громадянами України ОСОБА_5 ТА ОСОБА_6
(ліцензіари) ліцензійним договором на
використання винаходу від 01.08.2007 р. За
умовами даного ліцензійного договору,
а саме п. 4.2., ліцензіат зокрема
зобов'язаний перешкоджати незаконному
використанню винаходу за патентом
України № 79901 іншими особами, в тому
числі забороняти таке використання.

З наявних у матеріалах справи доказів
вбачається, що відповідач 1 виготовляє
та на власному веб-сайті www.alcore.net.ua
пропонує для продажу одноразові
картонні опалубки для колон, що в тому
числі підтверджується Висновком № 137/13
експертного дослідження
телекомунікаційних систем (обладнання)
та засобів від 23.07.2013 р.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідачем 2 в межах гіпермаркету
«Епіцентр К» по вул. Берковецькій 6-В
здійснювався продаж картонної
опалубки виробництва відповідача 1 за
кодом 90104023/шт./014, що
підтверджується в тому числі доданим
позивачем фіскальним чеком № 0048 від
19.07.2013 р. про придбання вказаної
опалубки.

Позивач вважає, що відповідачем 1 при
виробництві одноразової картонної
опалубки використовується винахід за
патентом України № 79901, що порушує
майнові права інтелектуальної
власності позивача. За таких обставин,
враховуючи здійснюваний відповідачем 2
продаж предметів, які виготовлені із
використанням винаходу за патентом
України № 79901 без отримання
відповідного дозволу (ліцензії),
позивач просить суд:

зобов'язати ТОВ «Алькоре» припинити
порушення прав інтелектуальної
власності на винахід «Одноразова
опалубка для будівництва» за патентом
України на винахід № 79901 та заборонити
ТОВ «Алькоре» використання винаходу
«Одноразова опалубка для будівництва»
за патентом України на винахід № 79901, а
саме припинити виготовлення продукту
із застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу, в
тому числі через Інтернет, продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його
в цивільний оборот або зберігання
такого продукту в зазначених цілях.

зобов'язати ТОВ «Епіцентр К» припинити
порушення прав інтелектуальної
власності на винахід «Одноразова
опалубка для будівництва» за патентом
України на винахід № 79901 та заборонити
ТОВ «Епіцентр К» використання винаходу
«Одноразова опалубка для будівництва»
за патентом України на винахід № 79901, а
саме припинити виготовлення продукту
із застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу, в
тому числі через Інтернет, продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його
в цивільний оборот або зберігання
такого продукту в зазначених цілях.

Відповідач 1 заперечує проти позовних
вимог в повному обсязі, зазначаючи, що
характеристики виробів, що становлять
предмет виробництва відповідача,
радикально відмінні від виробів за
патентом позивача, а також те, що
відповідач 1 добросовісно здійснював
виготовлення та продаж виробів, які за
твердженням позивача є тотожними
виробам за патентом № 79901, ще до дати
подання заявки до Державного
департаменту інтелектуальної
власності України для видачі патенту.
Таким чином, відповідач 1 просить суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
повному обсязі.

Відповідач 2 жодних заперечень по суті
позовних вимог суду не надав.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України,
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

З огляду на положення зазначеної норми
та принцип диспозитивності у
господарському судочинстві, позивач
має право вільно обирати способи
захисту порушеного права чи інтересу.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України, право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
прийшов до висновку про наявність у
позивача прав та підстав для звернення
до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського
кодексу України (надалі -ГК України)
відносини, пов'язані з використанням у
господарській діяльності та охороною
прав інтелектуальної власності,
регулюються Господарським кодексом
України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням
у господарській діяльності прав
інтелектуальної власності,
застосовуються положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України та
іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу
України (надалі -ЦК України) визначено,
що право інтелектуальної власності - це
право особи на результат
інтелектуальної, творчої діяльності
або на інший об'єкт права
інтелектуальної власності, визначений
Цивільним кодексом України та іншим
законом.

Право інтелектуальної власності є
непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК
України. Ніхто не може бути позбавлений
права інтелектуальної власності чи
обмежений у здійсненні, крім випадків,
передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної
власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК
України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема,
належать винаходи.

Відповідно до ст. 459 ЦК України, винахід
вважається придатним для набуття права
інтелектуальної власності на нього,
якщо він, відповідно до закону, є новим,
має винахідницький рівень і придатний
для промислового використання.
Об'єктом винаходу може бути продукт
(пристрій, речовина тощо) або процес у
будь-якій сфері технології.

Набуття права інтелектуальної
власності на винахід, корисну модель,
промисловий зразок засвідчується
патентом (ч. 1 ст. 156 ГК України, ч. 1 ст. 462
ЦК України).

Позивач вважає, що відповідачем 1 при
виробництві одноразової картонної
опалубки використовується винахід за
патентом України № 79901, що порушує
майнові права інтелектуальної
власності позивача.

Отже, враховуючи заявлені позовні
вимоги, для встановлення фактичних
даних щодо наявності чи відсутності
підстав для припинення порушення прав
позивача та заборони відповідачам 1 та 2
вчинення відповідних дій, необхідні
спеціальні знання, якими суд не
володіє.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Згідно з п. 6.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року № 5 «Про деякі питання
практики призначення судових
експертиз у справах зі спорів,
пов'язаних із захистом права
інтелектуальної власності», якщо в
процесі вирішення спору між сторонами
виникнуть розбіжності стосовно
можливого виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу (корисної моделі),
господарський суд залежно від обставин
справи має запропонувати судовому
експерту роз'яснити питання, чи
використано при виготовленні цього
продукту кожну ознаку, включену до
незалежного пункту формули винаходу
(корисної моделі), або ознаку,
еквівалентну їй.

За таких обставин, ухвалою суду від
12.08.2013 р. у справі № 910/14218/13 призначено
судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої доручено атестованим судовим
експертам Дорошенку Олександру
Федоровичу та Петренку Сергію
Анатолійовичу. З урахуванням
пропозицій сторін, на вирішення
експертів поставлено наступне
запитання:

- Чи використана кожна ознака, включена
до незалежного пункту формули винаходу
за патентом України на винахід № 79901,
або ознака еквівалентна їй, у картонній
одноразовій опалубці для колон,
виробництва ТОВ «Алькоре»?

За результатами проведення судової
експертизи у господарській справі №
910/14218/13, судом одержано Висновок № 917
судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності від 26.05.2014 р.,
згідно з яким експерти прийшли до таких
висновків:

При виготовленні картонної
одноразової опалубки для колон
виробництва ТОВ «Алькоре» не
використано кожну ознаку, включену до
незалежного пункту формули винаходу за
патентом України на винахід № 79901, або
ознаку, еквівалентну їй.

Оцінюючи вказаний Висновок № 917
судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності від 26.05.2014 р.,
суд дійшов висновку, що зазначений
висновок містить відповіді на порушені
питання, які є обґрунтованими та
такими, що узгоджуються з іншими
матеріалами справи. При цьому, Висновок
№ 917 судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності від 26.05.2014 р.
складений кваліфікованими судовими
експертами:

- Дорошенком О.Ф. - заступником
директора НДІ інтелектуальної
власності НАПрН України з експертної
роботи, який має вищу технічну освіту,
вищу освіту у сфері інтелектуальної
власності, науковий ступінь кандидата
юридичних наук, кваліфікацію судового
експерта у сфері інтелектуальної
власності, у тому числі за
спеціальністю 13.3 «Дослідження,
пов'язані з охороною прав на винаходи,
корисні моделі, раціоналізаторські
пропозиції» (свідоцтво Міністерства
юстиції України № 933 безстрокове), стаж
роботи у сфері інтелектуальної
власності з 1997 року, стаж
судово-експертної роботи з 2001 року.

- Петренком С.А. - керівником Центру
експертних досліджень НДІ
інтелектуальної власності НАПрН
України, який має вищу технічну освіту,
спеціальну вищу освіту в сфері
інтелектуальної власності, науковий
ступінь кандидата юридичних наук,
кваліфікацію судового експерта з
питань інтелектуальної власності, у
тому числі за спеціальністю 13.3
«Дослідження, пов'язані з винаходами і
корисними моделями» (свідоцтво
Міністерства юстиції України № 1231 про
присвоєння кваліфікації судового
експерта дійсне до 08.07.2014 року), стаж
роботи в сфері інтелектуальної
власності та експертний стаж з 2002 року.

Вищезазначені судові експерти про
кримінальну відповідальність згідно
зі ст.ст. 384 та 385 Кримінального кодексу
України попереджені.

Суд також звертає увагу на те, що
позивачем не надано суду жодних
пояснень чи заперечень стосовно
висновку судової експертизи. За таких
обставин Висновок № 917 судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності від 26.05.2014 р. приймається
судом в якості належного та
допустимого доказу у даній справі.

Щодо позовної вимоги, заявленої до
відповідача 1 про припинення порушення
прав інтелектуальної власності на
винахід «Одноразова опалубка для
будівництва» за патентом України № 79901
та заборону використання винаходу
«Одноразова опалубка для будівництва»
за патентом України № 79901, а саме
припинення виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу, в
тому числі через Інтернет, продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його
в цивільний оборот або зберігання
такого продукту в зазначених цілях, суд
вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом ст. 28 Закону України «Про
охорону прав на винаходи і корисні
моделі», патент надає його власнику
виключне право використовувати
винахід (корисну модель) за своїм
розсудом, якщо таке використання не
порушує прав інших власників патентів.
При цьому, використанням винаходу
(корисної моделі) визнається в тому
числі виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу (корисної моделі),
застосування такого продукту,
пропонування для продажу, в тому числі
через Інтернет, продаж, імпорт
(ввезення) та інше введення його в
цивільний оборот або зберігання такого
продукту в зазначених цілях. Продукт
визнається виготовленим із
застосуванням запатентованого
винаходу (корисної моделі), якщо при
цьому використано кожну ознаку,
включену до незалежного пункту формули
винаходу (корисної моделі), або ознаку,
еквівалентну їй.

За приписами ст. 28 Закону України «Про
охорону прав на винаходи і корисні
моделі», патент надає його власнику
виключне право забороняти іншим особам
використовувати винахід (корисну
модель) без його дозволу, за винятком
випадків, коли таке використання не
визнається згідно з цим Законом
порушенням прав, що надаються патентом.

Власник патенту має право дати
будь-якій особі дозвіл (видати
ліцензію) на використання винаходу
(корисної моделі) на підставі
ліцензійного договору, а щодо
секретного винаходу (корисної моделі)
такий дозвіл надається тільки за
погодженням із Державним експертом.
При цьому, договір про передачу права
власності на винахід (корисну модель) і
ліцензійний договір вважаються
дійсними, якщо вони укладені у
письмовій формі і підписані сторонами
(ч. 7, 8 ст. 28).

Відповідно до ст. 1109 ЦК України, у
ліцензійному договорі визначаються
вид ліцензії, сфера використання
об'єкта права інтелектуальної
власності (конкретні права, що
надаються за договором, способи
використання зазначеного об'єкта,
територія та строк, на які надаються
права, тощо), розмір, порядок і строки
виплати плати за використання об'єкта
права інтелектуальної власності, а
також інші умови, які сторони вважають
за доцільне включити у договір.

Судом встановлено, що позивач є
власником виключної ліцензії на
використання винаходу «одноразова
опалубка для будівництва» за патентом
України № 79901, відповідно до
ліцензійного договору на використання
винаходу від 01.08.2007 р., за умовами п. 4.2.
якого ліцензіат зокрема зобов'язаний
перешкоджати незаконному використанню
винаходу за патентом України № 79901
іншими особами, в тому числі забороняти
таке використання.

Водночас, як зазначено вище, продукт
визнається виготовленим із
застосуванням запатентованого
винаходу, якщо при цьому використано
кожну ознаку, включену до незалежного
пункту формули винаходу, або ознаку,
еквівалентну їй, а тому, враховуючи
висновки судових експертів, викладені
у Висновку № 917 судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності від
26.05.2014 р., що прийнятий судом в якості
належного та допустимого доказу,
стосовно відсутності використання
кожної ознаки, включеної до
незалежного пункту формули винаходу за
патентом України № 79901, або ознаки,
еквівалентної їй при виготовленні
спірної продукції відповідачем 1, суд
дійшов висновків, що позовні вимоги не
є обґрунтованими, доведеними належними
та допустимими доказами, а тому не
підлягають задоволенню в цій частині.

Позивач також звернувся до суду з
позовною вимогою про зобов'язання
відповідача 2 припинити порушення прав
інтелектуальної власності на винахід
«Одноразова опалубка для будівництва»
за патентом України № 79901 та заборону
використання винаходу «Одноразова
опалубка для будівництва» за патентом
України № 79901, а саме припинити
виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу, в
тому числі через Інтернет, продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його
в цивільний оборот або зберігання
такого продукту в зазначених цілях.

Позовні вимоги про припинення
порушення прав позивача на винахід та
заборону використання винаходу
(застосування такого продукту,
пропонування для продажу, в тому числі
через Інтернет, продаж, імпорт
(ввезення) та інше введення його в
цивільний оборот або зберігання такого
продукту в зазначених цілях)
відповідачем 2 як особою, що здійснила
продаж одноразової опалубки
виробництва відповідача 1, є похідною
від заявлених вимог до відповідача 1, а
тому, за відсутності підстав для
задоволення позову в частині
припинення порушення прав та заборони
вчинення дій відповідачу 1 стосовно
виробництва, пропонування для продажу
тощо продукції із застосуванням
винаходу за патентом України № 79901, то
вимоги до відповідача 2 в зазначеній
вище частині відповідно також не
підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про
припинення відповідачем 2 виготовлення
продукту із застосуванням
запатентованого винаходу, то суд
звертає увагу, що позивачем, так само,
як і іншими сторонами судового процесу
жодними доказами не доведено факту
виготовлення відповідачем 2, ТОВ
«Епіцентр К», продукції - одноразова
опалубка для будівництва, у якій
використано кожну ознаку, включену до
незалежного пункту формули винаходу за
патентом України № 79901, або ознаку,
еквівалентну їй.

За змістом ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

За таких обставин, оскільки позивачем
не доведено інше, права останнього в
частині вимог про припинення
відповідачем 2 виготовлення продукту
із застосуванням запатентованого
винаходу не є порушеними, а тому позов в
цій частині також не підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, не доведені
позивачем належними та допустимими
доказами, а тому не підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено 25.07.2014 р.

Суддя
Ю.В. Картавцева