ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

31 липня 2014 р.

Справа № 902/1003/14

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Стеблинська О.А. - згідно
довіреності;

відповідача : не з"явився.

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРАФТ" (вул.
Косовська, 2, м. Одеса, 65017; вул. Канатна, 9,
м. Одеса, 65014) до:Комунального
підприємства Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго" (вул.600 -
річчя, м. Вінниця) про стягнення 345 653, 26
грн., з яких: 275 000,00 грн. - боргу, 43 617,46 грн.
- пені за період з 19.08.2013 р. по 07.07.2014 р.,
9228, 47 грн. - 3% річних за період з 19.08.2013 р.
по 07.07.2014 р., 17 907, 42 грн. - інфляційних
втрат, згідно договору про закупівлю
труб сталевих № 2201/13 від 22.01.2013 р. -

ВСТАНОВИВ :

В судовому засіданні 31.07.2014 р. судом
оголошувалася перерва з 12 год. 44 хв. до 14
год. 15 хв.

Відповідач вимоги ухвали суду від
14.07.2014 р. про явку в судове засідання
представника та надання додаткових
доказів не виконав. Пояснень про
поважність причин невиконання вимог
ухвали суду не надав. Копія вказаної
ухвали направлена відповідачу
рекомендованим листом на адресу
вказану в позовній заяві та отримана
відповідачем 17.07.2014 р., що стверджується
поштовим повідомленням (а.с.38). Це
розцінюється як вручення
рекомендованого листа із ухвалою
відповідачу та, як належне
повідомлення останнього про час і
місце судового розгляду справи за його
участю. Суд вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
про час і місце судового розгляду
справи за його участю.

28.07.2014 р. від позивача до суду надійшло
уточнення позовних вимог від 24.07.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні подав клопотання про розгляд
справи у даному судовому засіданні з
винесенням рішення у відсутність
представника відповідача, оскільки
відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, докази про поважність причин з
приводу неможливості явки до суду не
надав. Зазначив, що на думку позивача,
відповідач зловживає становищем, не
виконує ухвали суду. Вважає, що можливо
розглянути дану справу у судовому
засіданні 31.07.2014 р. так, як подальше
відкладення розгляду справи ускладнює
прибуття представника позивача у
зв"язку з великим навантаженням та
періоди відпусток. Докази по справі,
які є в матеріалах справи вважає
достатніми для вирішення спору.
Пояснив, що інших договорів, крім № 2201/13
про закупівлю труб сталевих між
позивачем та відповідачем не
укладалося.

В судовому засіданні представник
позивача подав заяву від 31.07.2014 р. про
зменшення, на підставі ст.22 ГПК України,
позовних вимог до 275 000, 00 грн. основного
боргу за товар, отриманого відповідно
до договору № 2201/13 від 22.01.2013 р. про
закупівлю сталевих труб. У вказаному
клопотанні просить стягнути тільки 275
000,00 грн. боргу. (зменшує позовні вимоги
із суми 345 653, 26 грн. до суми 275 000,00 грн.).

У вказаному клопотанні представник
позивача також просить не брати до
уваги клопотання про уточнення
позовних вимог від 24.07.2014 р.

Заява від 31.07.2014 р. не суперечить
чинному законодавству та матеріалам
справи, а тому судом вказану заяву
задоволено.

Суд вважає суму 275 000,00 грн. новою ціною
позову.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
сумі 275 000, 00 грн.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно і
в сукупності дослідивши надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги, на підставі ст. 11, 16, 509,
525, 526, ч.1 ст. 530, 655, 712 ЦК України,
підлягають задоволенню в сумі 275 000, 00
грн.

До такого висновку суд прийшов з огляду
на таке.

22.01.2013 року між позивачем - ТОВ «Крафт»
(в договорі - "Продавець") та
відповідачем - КП ВМР
"Вінницяміськтеплоенерго" (в договорі -
"Покупець") було укладено договір № 2201/13
про закупівлю труб сталевих (надалі -
Договір).

Відповідно до п.1.1. договору продавець
зобов"язався у 2013 р. на умовах,
визначених договором, поставити
покупцю товари, а покупець зобов"язався
на умовах, визначених договором,
прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура,
асортимент) та кількість товарів, які
зобов"язується поставити продавець
зазначені сторонами в п.1.2. договору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору, ціна
договору становить 1 475 275, 01 грн., у тому
числі ПДВ 245 994, 83 грн. Ціна договору може
бути зменшена за взаємною згодою
сторін.

Згідно п. 4.1. Договору, покупець
здійснює оплату за товар протягом 60
календарних днів з дати поставки
товару на підставі підписаних
сторонами видаткових накладних на
товар та рахунків на оплату товару.

20.06.2013 року позивачем було поставлено
відповідачу, а відповідач отримав
товар на суму 235 320, 09 грн., що
стверджується копіями видаткових
накладних № 20-06-23, № 20-06-24, № 20-06-25, №
20-06-31, товарно -транспортних накладних
від 20.06.2013 р., довіреності № 467 від 19.06.2013
р.

За поставлену продукцію відповідач в
строк визначений договором не
розрахувався.

15.07.13 року позивачем було поставлено, а
відповідачем отримано товару на
загальну суму 213 916,97 грн., що
стверджується копіями видаткових
накладних № 15-07-10, № 15-07-11, товарно -
транспортних накладних від 15.07.2013 р.,
довіреності № 528 від 15.07.2013 р.

За поставлений товар відповідач станом
на 13.09.13 року не розрахувався.

Позивачем виставлялися відповідачеві
рахунки - фактури № Сф-011398 від 17.06.2013 р.,
№ Сф-011954 від 12.07.2013 р., № Сф-011948 від 12.07.2013
р., № Сф-011411 від 18.06.2013 р., № Сф - 011492 від
20.06.2013 р., № сф-011412 від 18.06.2013 р., що
стверджується реєстрами відправки
поштової кореспонденції.

З 25.09.13 р. по 16.05.14 р. Відповідачем було
здійснено частково оплату за отриманий
товар в сумі 174 237, 06 грн., що
підтверджується банківською випискою.

Позивач виставив відповідачу
претензію № 111 від 22.04.2014 р., яка
отримана відповідачем 23.04.2014 р.

Таким чином, борг відповідача перед
позивачем становить - 275 000,00 грн., що і
стало причиною виникнення спору.

Зміст договору, взятих в ньому
зобов'язань свідчать про те, що між
сторонами виникли правовідносини з
поставки, купівлі-продажу товару, які
регулюються ст. 712, 655 ЦК України.

Згідно ст. 655, ст.712 ЦК України за
договором купівлі-продажу, положення
якого застосовуються до договорів
поставки згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України
одна сторона (продавець) зобов'язується
передати у власність другій стороні
(покупцеві) товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Також кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов"язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови, визначені
на розсуд сторін і погодженні ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. ст. 4-3, 33, 34 ГПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Наведене свідчить про те, що позовні
вимоги про стягнення 275 000, 00 грн. боргу є
законними і обґрунтованими поданими в
справу доказами.

Згідно п.3.13., 3.14. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 і п.4 листа Вищого господарського
суду України від 14.12.2007 р. № 01-8/973
неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть тягти за собою, зокрема,
такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в
доход державного бюджету України
(пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку
окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

Нез'явлення представників учасників
судового процесу в судові засідання
без поважних причин та без
повідомлення причин, якщо їх явку судом
визнано обов'язковою, розцінюється
судом як зловживання процесуальними
правами.

Неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, може розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з
урахуванням обставин конкретної
справи може розцінюватись
господарським судом як зловживання
процесуальними правами і тягти за
собою, зокрема, такі наслідки:

- покладення на особу, що припустилася
зловживання, державного мита незалежно
від результатів вирішення спору
(частина друга статті 49 ГПК);

- стягнення штрафу з винної сторони в
доход Державного бюджету України
(пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку
окремої ухвали (стаття 90 ГПК).

Беручи до уваги вказане, вимоги ч.2 ст.49
ГПК України та те, що відповідач без
поважних причин не виконав вимог
ухвали суду від 14.07.2014 р. про подання
письмових пояснень (відзиву з приводу
заявленого позову), про явку в судове
засідання, не пояснив причин цього, не
надав доказів, які б стверджували
поважність причин цього, суд прийшов до
висновку про віднесення повністю
судових витрат в сумі 6913, 07 грн. на
відповідача і відшкодування їх
позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 84,
115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю в сумі 275
000, 00 грн. Судові витрати на судовий збір
в сумі 6913, 07 грн. покласти на
відповідача.

2. Стягнути з Комунального підприємства
Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго", (вул.600 - річчя, м. Вінниця) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРАФТ", (вул. Косовська, 2, м. Одеса, 65017; вул.
Канатна, 9, м. Одеса, 65014) 275 000, 00 грн. боргу
та судових витрат на судовий збір в
сумі 6913, 07 грн. Видати наказ в день
набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити
рекомендованою поштою відповідачу або
вручити його повноважному
представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 31.07.2014 р. Повний текст
рішення відповідно до ст. 84 ГПК України
оформлено і підписано 05.08.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул.600-річчя, м. Вінниця)