м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8270/14 15.07.14
За позовом Адвокатського
об'єднання "Джі Ес Партнерс"
до Відкритого
акціонерного товариства Національна
про стягнення 25 760,97 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
Представники сторін:
Від позивача Гафінчук
С.С.(дов. б/н від 25.04.2014)
Від відповідача Чала І. М. (дов. б/н
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 15.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Адвокатське об'єднання "Джі Ес
Партнерс" (далі за текстом - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою б/н від
28.04.2014 року до Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (далі за
текстом - відповідач) про стягнення
заборгованості за договором № 01-07/11 від
01.07.2011 у розмірі 25706,77 грн., з яких 24500
грн. основного боргу, 914, 89 грн. пені, 346,08
грн. 3% річних від простроченої суми, а
також позивач просить покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн.

Ухвалою Господарського суду від 07.05.2014
року позовну заяву прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 910/8270/14, розгляд справи
призначений на 03.06.2014 року.

В судовому засіданні 03.06.2014 року було
оголошено перерву до 01.07.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 в порядку ст. 69 ГПК
України строк розгляду справи
продовжено на 15 днів, в порядку ст. 77 ГПК
України в судовому засіданні оголошено
перерву до 15.07.2014.

14.07.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
позивачем подані документи на
виконання вимог суду.

В судове засідання 15.07.2014 представники
сторін з'явились, надали суду усні
пояснення по суті справи.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням з боку відповідача його
зобов'язань за договором № 01-07/11 про
надання юридичних послуг від 01.07.2011 в
частині оплати наданих послуг за
квітень 2013 - січень 2014.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог частково заперечує з тих підстав,
що протягом листопада 2013 - січня 2014
позивачем послуги відповідачу не
надавались, і відповідно спожиті
відповідачем не були, а від так підстав
для стягнення заборгованості за
вказаний період, на думку відповідача,
не має. Позовні вимоги щодо послуг за
серпня-жовтня 2013 відповідачем на суму
10500,00 грн. визнаються.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважних
представників позивача і відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2011 між позивачем, як виконавцем
та відповідачем, як замовником було
укладено Договір №01-07/11 про надання
юридичних послуг (надалі - договір),
відповідно до п.2.1 ст.2 якого обсяг
послуг, що надаються позивачем
відповідачу за цим договором,
визначається у додатках до цього
договору.

Відповідно до п. 2.2 договору послуги
можуть бути надані в усній або
письмовій формі (у тому числі факсом
або незашифрованим повідомленням
електронною поштою).

Згідно до п. 4.1 ст.4 договору вартість
послуг виконавця складається з суми
винагороди і суми відшкодування
витрат.

Пунктом п.4.2 ст.4 договору сторони
визначили, що вартість послуг, а також
порядок їх оплати визначається у
додатках до цього договору.

Відповідно до п. 4.5 договору після
закінчення надання послуг/етапів
надання послуг виконавець надсилає
замовнику акт приймання-передачі
послуг у двох примірниках. Замовник
підписує, датує і повертає виконавцю
один примірник такого акта
приймання-передачі або надсилає
виконавцю мотивовану відмову від його
підписання протягом 5 (п'яти) робочих
днів після одержання акта
приймання-передачі. У разі, якщо
замовник після закінчення зазначених 5
(п'яти) робочих днів не направить
виконавцю підписаний акт
приймання-передачі або мотивовану
відмову від його підписання, сторони
визнають, що акт приймання-передачі
вважається підписаним, а послуги
наданими виконавцем і прийнятими
замовником в обсязі і на умовах,
зазначених у такому акті
приймання-передачі.

За умовами пункту 4.6. договору, у
випадку прострочення оплати,
виконавець має право стягнути пеню у
розмірі подвійної облікової ставки,
встановленої Національним банком
України, що діє у період, за який
нараховується пеня за кожен день
прострочки. Виконавець реалізує право
шляхом надсилання замовнику листа про
нарахування пені.

Відповідно до п.1 додатку 1 до договору
(надалі - додаток 1) виконавець
зобов'язується надати замовнику
юридичні послуги у вигляді щомісячного
абонентського обслуговування (надання
усних юридичних консультацій, аналіз
законодавства тощо) замовника.

Пунктом 2 додатку 1 сторони погодили, що
вартість послуг за даним договором
складає 2 000,00 (дві тисячі) гривень без
ПДВ щомісячно. Оплата за надані послуги
здійснюється шляхом перерахування
коштів на рахунок, зазначений
виконавцем у договорі, у строк до 15
числа кожного місяця.

Угодою про внесення змін від 30.03.2012 до
додатку 1 до договору про надання
юридичних послуг №01-07/11 від 1 липня 2011
року (надалі - угода) сторонами було
погоджено змінити вартість юридичних
послуг за додатком 1 та встановити нову
вартість у розмірі 3 500,00 (три тисячі
п'ятсот) гривень без ПДВ щомісячно.

За твердженням позивача, ним умови
договору виконувалися належним чином
та в повному обсязі, зокрема в період з
квітня 2013 по січень 2014 здійснювалося
абонентське обслуговування
відповідача.

Відповідач, в свою чергу, порушив, як
стверджує позивач, умови договору,
додатку 1 та угоди про внесення змін до
додатку 1 не здійснивши виплату
щомісячної винагороди за встановлені
додатком 1 надані послуги за квітень 2013,
серпень 2013, вересень 2013, жовтень 2013,
листопад 2013, грудень 2013 та січень 2014, та
прострочив виплату винагороди за
травень 2013, червень 2013 та липень 2013.

На підтвердження факту надання послуг
позивачем надано в матеріали справи
акти приймання - передачі наданих
послуг, зокрема за період з квітня 2013 по
жовтень 2013, які підписані сторонами та
містять відтиски печаток сторін.

Крім того, позивачем в матеріали справи
надано копію листа повідомлення б/н від
30.05.2014 на ім'я відповідача, із якого
вбачається направлення позивачем
відповідачу актів приймання - передачі
наданих послуг за листопад 2013 - січень
2014 (докази направлення зазначеного
листа відповідачу наявні в матеріалах
справи).

Відповідач акти за період з листопада
2013 по січень 2014 відмовився підписувати,
з тих причин, що жодної послуги з
абонентського обслуговування позивач
відповідачу не надав, відповідно
відповідач за такий період ніяких
послуг не споживав. Про відмову від
підписання актів відповідач повідомив
позивача листом вих. № 08-03-10/10270 від
04.06.2014, який було направлено позивачу
05.06.2014.

Спростовуючи твердження відповідача,
позивачем надані в матеріали справи: 1)
копії постанов Київського
апеляційного господарського суду від
06.11.2013 по справі № 910/9060/13 та по справі №
910/9067/13 про визнання договору
страхування фінансового ризику та
додаткових угод до нього недійсними за
позовом ВАТ HACK «Оранта» до акціонерної
компанії Klimasan Klima Sanayi ve Tocaret A.S. та TOB
«Клімасан Україна» в тексті яких
зазначається, що від імені позивача в
судовому засіданні були присутні
працівники АО «Джі Ес Партнере», а саме
ОСОБА_3 та Гафінчук С.С; 2) клопотання про
призначення судово-бухгалтерської
експертизи від 09.12.2013 до Господарського
суду м. Києва по справі № 5011-1/5679-2012 за
позовом ТОВ «Клімасан Україна» до ВАТ
HACK «Оранта» про стягнення страхового
відшкодування у розмірі 2 015 089,39 євро, що
було написано працівником АО «Джі Ес
Партнере» - ОСОБА_3, яка представляла
інтереси відповідача ВАТ HACK «Оранта»
по даній справі; 3) копії ухвал Вищого
господарського суду України від 16.12.2013
та від 18.12.2013 по справам № 910/9067/13 та №
910/9060/13 відповідно за позовом ВАТ НАСК
«Оранта» до акціонерної компанії Klimasan
Klima Sanayi ve Tocaret A.S. та TOB «Клімасан
Україна» про визнання договору та
додаткових уод недійсними про
прийняття касаційних скарг ВАТ НАСК
«Оранта» до провадження; 4) лист
відповідача до позивача від 27.06.2013 з
проханням надати деталізовану виписку
вихідних дзвінків з номерів
зазначених в листі, яка необхідна для
підтвердження надання послуг
позивачем відповідачу по даній справі.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем оплачені послуги надані
йому позивачем за травень, липень,
червень 2013. Послуги за травень 2013
оплачені відповідачем 17.10.2013, за липень
2013 та червень 2013 - 21.11.2013.

Відповідачем заборгованість перед
позивачем за договором по оплаті
послуг наданих серпень - жовтень 2013
визнається.

21.01.2014 позивач звертався до відповідача
з листом - вимогою щодо сплати
заборгованості від 21.01.2014, яким просив
перерахувати суму заборгованості в
загальному розмірі 24 500, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Договір № 01-07/11 про надання юридичних
послуг від 01.07.2011 є договором про
надання послуг, а відтак між сторонами
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання Глави 63
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та визнається
сторонами, що позивачем протягом
квітня 2013 - жовтня 2013 надавалися
відповідачу послуги за договором, які
були спожиті відповідачем.

Із наданих позивачем в матеріали
справи доказів вбачається фактичне
надання позивачем відповідачу
юридичних послуг протягом листопада -
грудня 2013 року та їх споживання
останнім, що спростовує відповідні
твердження відповідача, а також
свідчить про безпідставну відмову
відповідача від підписання актів
приймання-передачі наданих послуг за
листопад-грудень 2013 року.

Таким чином, позивач надав відповідачу
послуги за договором в період з квітня
2013 по грудень 2013.

Відповідачем надані послуги оплачені
лише частково за травень, червень,
липень 2013 і з порушенням строку, докази
чого наявні в матеріалах справи.

Доказів оплати наданих позивачем
відповідачу послуг за квітень, серпень
- грудень 2013 матеріали справи не
містять.

Доказів фактичного надання позивачем
відповідачу послуг за договором в
січні 2014 року матеріали справи не
містять як і не містять підписаного
сторонами договору акту
приймання-передачі виконаних робіт за
січень 2014 року.

Приписами ст. 903 ЦК України
встановлений обов'язок замовника
оплатити саме надану йому послугу.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що за договором у відповідача перед
позивачем наявне невиконане
зобов'язання по оплаті наданих йому в
квітні, серпні - грудні 2013 року
юридичних послуг, в розмірі
встановленому договором.

Судом встановлено, що вартість послуг
за місяць погоджена сторонами в
розмірі 3 500, 00 грн. без ПДВ, яка
оплачується, за умовами погодженими
сторонами, до 15 числа кожного місяця.

Отже, у відповідача перед позивачем на
момент винесення рішення по справі
існує невиконане зобов'язання по
оплаті наданих йому юридичних послуг
за договором за квітень, серпень -
грудень 2013 року в розмірі 21 000, 00 грн.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати
заборгованості у розмірі 21 000, 00 грн.
відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договором в сумі 21
000, 00 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, строк
оплати наданих послуг, у відповідності
до п. 2 додатку 1 до договору є таким, що
настав, а тому позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 21 000, 00 грн.
основної заборгованості підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума, або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Заявлені позивачем вимоги про
стягнення пені за порушення
відповідачем грошового зобов'язання за
загальний період з 28.04.2013 по 28.10.2013 в
розмірі 914, 89 грн. ґрунтуються на законі
та договорі, і відповідно в підлягають
частковому задоволенню за приписами
ст. 230, 231, 232 ГК України, Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
відповідно до розрахунку суду,
оскільки позивачем пеня
розраховувалась наростаючим підсумком
без врахування часткової оплати. За
розрахунком суду, здійсненому по
кожному акту окремо з врахуванням
проведеної часткової оплати за травень
2013 за загальний період з 28.04.2013 по 28.10.2013
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає пеня в розмірі 886, 22
грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачена відповідальність за
порушення грошового зобов'язання.
Відповідно до якої, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Частиною 2 вищезазначеної
статті встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Заявлені позивачем вимоги про
стягнення 346, 08 грн. 3 % річних згідно ст.
625 ЦК України за порушення відповідачем
грошового зобов'язання за загальний
період з 28.04.2013 по 21.01.2014 ґрунтуються на
законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, ст. 229 Господарського кодексу
України), і відповідно в підлягають
частковому задоволенню, відповідно до
розрахунку суду. За розрахунком суду за
загальний період з 24.10.2013 по 01.04.2014
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає 345, 48 грн. 3 % річних.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги
задовольняються судом частково,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає 21 000, 00 грн. основного
боргу, 886, 22 грн. пені, 345, 48 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторін пропорційно
розміру позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-д; ;
в порядку визначеному Законом України
"Про виконавче провадження") на користь
Адвокатського об'єднання "Джі Ес
Партнерс" (01032, м. Київ, вул. Петлюри, 7/9,
офіс 50; ) 21 000 (двадцять
одну тисячу) грн. 00 коп. основного боргу,
886 (вісімсот вісімдесят шість) грн. 22
коп. пені, 345 (триста сорок п'ять) грн. 48
коп. 3 % річних, 1 576 (одну тисячу п'ятсот
сімдесят шість) грн. 70 коп. судового
збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.07.2014р.

Суддя
Г.П.
Бондаренко