ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 р.
Справа № 923/671/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Шульженко Г.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтотранссервіс", м.
Херсон

до: Приватної фірми "МИС", м. Херсон

про стягнення 78 750,95 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Хазов Ю.С., уповн.
представник, довіреність від 08.05.2014р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі
порушено за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нафтотранссервіс" (позивач) до
Приватної фірми "МИС" (відповідач) з
вимогами про стягнення 78 750,95 грн.
заборгованості, з яких 74 582,50 грн.
вартості неоплаченого відповідачем
товару позивача та 4 168,45 грн. товарного
кредиту за період з 28.02.2014р. по 02.04.2014р.
Позов обґрунтовано нормами ст.ст. 11, 509,
526, 610, 625, 626, 655, 662, 663 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України та твердженнями про
невиконання відповідачем зобов'язань
перед позивачем з оплати товару за
генеральним договором поставки
нафтопродуктів від 18.01.2013р. № 15.

Письмовою заявою від 25.06.2014р. (а.с.50-52)
позивачем, в порядку ч. 4 ст.22 ГПК
України, збільшено з 4 168,45 грн. до 10
298,52 грн. розмір позовних вимог в
частині стягнення товарного кредиту,
внаслідок донарахування відповідачеві
товарного кредиту за період з 03.04.2014р.
по 25.06.2014р. В частині позовних вимог про
стягнення заборгованості з оплати
товару розмір позовних вимог змін не
зазнав. Судом прийнято дану заяву
позивача. Після її прийняття судом,
новою ціною позову є 89 049,47 грн. Спір
вирішується судом виходячи, саме, з
цієї нової ціни позову.

Відповідач належним чином
повідомлений судом про місце та час
розгляду справи. Ухвалу суду від
15.05.2014р. про порушення провадження у
справі та ухвалу суду від 13.06.2014р. про
відкладення розгляду справи на 03.07.2014р.
надіслано судом поштою, згідно вимог
ст.64 ГПК України, за вказаною у позовній
заяві адресою відповідача. Першу з цих
ухвал надіслано рекомендованим листом
з повідомленням, іншу - рекомендованим
листом. Зазначена у позовній заяві
адреса відповідача співпадає з
зареєстрованим за станом на час
розгляду даної справи в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (ЄДР)
місцезнаходженням відповідача, згідно
витягу на нього з ЄДР (а.с.42-44). До суду
повернулося та залучено до матеріалів
справи поштове повідомлення (а.с.38) про
вручення 19.05.2014р. відповідачу
рекомендованого листа з ухвалою суду
від 15.05.2014р. про порушення провадження у
справі. Надісланий судом відповідачеві
рекомендований лист з ухвалою від
13.06.2014р. про відкладення розгляду
справи на 03.07.2014р. не повертався до суду
без вручення відповідачу.

В судовому засіданні 03.07.2014р. було
оголошено перерву до 10.07.2014р. об 11-00 год.
Про оголошення такої перерви в
судовому засіданні було повідомлено
судом присутнього в судовому засіданні
03.07.2014р. представника відповідача, що
слідує з протоколу судового засідання
від 03.07.2014р. (а.с.58).

09.07.2014р. через канцелярію суду від
відповідача надійшли копії його
установчих та реєстраційних
документів, копії платіжних доручень
на часткову оплату товару позивача, а
також, копія довіреності на
представника відповідача. Проте,
всупереч вимог суду, згідно з ухвалами
по справі, відповідач не надав суду
відзиву на позовну заяву. Про причини
цього суду не повідомлено.

Від сторін не надходило заяв та
клопотань щодо судового засідання
10.07.2014р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України неявка
представника сторони у судове
засідання є підставою для відкладення
розгляду справи у разі, якщо за його
відсутності неможливо розглянути
певну справу. Неявка представника
відповідача не унеможливлює розгляд
справи № 923/671/14. Суд не визнавав
обов'язковою явку представників сторін
в судове засідання 10.07.2014р. Розгляд
справи за відсутності представника
відповідача, при тому, що відповідача
було належним чином повідомлено судом
про місце та час розгляду справи, не є
порушенням процесуальних прав
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані судом документи не подано,
справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Представник позивача в судовому
засіданні 10.07.2014р. підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, з урахуванням
збільшення розміру первинних позовних
вимог згідно з заявою позивача від
25.06.2014р., з зазначених у позовній заяві
та у заяві про збільшення розміру
позовних вимог підстав.

Після закінчення розгляду справи, в
судовому засіданні 10.07.2014р., відповідно
до ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши представника позивача, суд,
-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нафтотранссервіс"
(надалі - позивач) та Приватна фірма
"МИС" (надалі - відповідач) уклали
18.01.2013р. між собою генеральний договір
поставки нафтопродуктів № 15, за
умовами якого позивач (постачальник за
договором) зобов'язався передавати у
власність відповідача (покупця за
договором) товар, а саме, нафтопродукти,
а відповідач, в свою чергу, зобов'язався
приймати та оплачувати на умовах
даного договору цей товар (надалі -
договір). Згідно з п.1.2. договору
постачання товару здійснюється
окремими партіями. При цьому, ціна
товару, його обсяги, асортимент, строки
поставки та умови транспортування
визначаються додатковими угодами до
договору, які підписуються сторонами
договору та є невід'ємними складовими
договору. Відповідно до п. 2.1.1. договору
передача товару відповідачеві
оформлюється шляхом складання актів
приймання-передачі товару або інших
товаросупроводжувальних документів.
Згідно з п.4.5.2. договору при поставці
товару автомобільним транспортом
датою відвантаження товару вважається
дата складання товарно-транспортної чи
видаткової накладної.

Відповідно до п.2.2.1. та п.5.1. договору
відповідач зобов'язався здійснювати
оплату отриманого від позивача товару
протягом 3 (трьох) банківських днів з
моменту поставки, у національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів на банківський рахунок
позивача, якщо інші строки оплати
товару не передбачено додатковою
угодою.

Відповідно до п.5.5. договору у випадку
несвоєчасної оплати відповідачем
поставленого позивачем товару, позивач
нараховує відповідачу плату за
користування товарним кредитом. Сума
товарного кредиту розраховується за
наступною, узгодженою сторонами
договору, формулою:

СТК = (ДзП* 60 %) / 365 *
Кд П ,

де: СТК - сума товарного кредиту; ДзП -
прострочена сума дебіторської
заборгованості; КдП - кількість
прострочених календарних днів

Відповідно до п. 5.5.1. договору оплата
товарного кредиту здійснюється
відповідачем на підставі виставленого
рахунку або акту приймання/передачі. У
разі виникнення розбіжностей між
сторонами договору з питання сплати
товарного кредиту відповідач
зобов'язаний протягом 5 (п'яти)
календарних днів з моменту отримання
зазначеного акта приймання/передачі
надіслати позивачеві письмові
заперечення. Якщо такі заперечення на
направлено, сума товарного кредиту
вважається узгодженою сторонами
договору.

Відповідно до п. 11.1. договору цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами договору,
18.01.2013р., та діє до 31.12.2013р. Якщо за 30
(тридцять) днів до закінчення строку
дії цього договору жодна з його сторін
не заявить в письмовій формі свої
наміри змінити або розірвати договір,
то строк дії даного договору
вважається продовженим на 1 (один)
календарний рік.

Суду не надано будь-якою з сторін
доказів припинення дії договору з
01.01.2014р. З цього слідує, що у
відповідності до п. 11.1. договору, з
01.01.2014р. його дію було продовжено на 2014
рік. Вказане додатково підтверджується
тим, що 17.02.2014р. позивачем та
відповідачем було підписано додаткову
угоду № 14 до договору, згідно з якою
позивач зобов'язався поставити
відповідачеві дизельне пальне у
кількості 14 505,00 грн., за ціною 9,50 грн.
за 1 літр (з ПДВ), загальною вартістю 137
797,50 грн. (з ПДВ), на умовах самовивозу
цього товару відповідачем зі складу
позивача в строк до 17.02.2014р., строками
оплати даного товару відповідачем - до
26.02.2014р.

На виконання умов генерального
договору та вказаної додаткової угоди
до нього позивач передав відповідачеві
дизельне пальне загальною вартістю 137
797,50 грн. (з ПДВ), на підставі видаткових
накладних від 17.02.2014р. № РН-0051 на суму 45
932,50 грн., № РН-0052 на суму 45 932,50 грн., №
РН-0053 на суму 45 932,50 грн. (а.с.13-15),
товарно-транспортних накладних від
17.02.2014р. №/№ 1702/1, 1702/2, 1702/3 (а.с.17-18) та
згідно довіреності відповідача від
17.02.2014р. № 8 (а.с.16).

Оплату цього товару позивача здійснено
відповідачем лише частково, у сумі 63215,00
грн., двома платежами: 25.02.2014р. в сумі 39
767,00 грн. та 27.02.2014р. в сумі 23 448,00 грн., що
підтверджується довідкою банку,
доданим до неї реєстром документів по
рахунку позивача (а.с.45-46).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Згідно з ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Згідно з ч. 7 ст.193 Господарського
кодексу України одностороння відмова
від виконання умов договору не
допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) та сплатити за нього певну
грошову суму. Згідно з ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692
Цивільного кодексу України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, а також, що покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 3 ГПК України та
ст.33 ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Відповідно до ст. 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також, інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Після сплати двох платежів 25.02.2014р. в
сумі 39 767,00 грн. та 27.02.2014р. в сумі 23 448,00
грн., що разом становить 63 215,00 грн.,
відповідач не здійснював будь-яких
інших платежів на оплату товару
позивача, який вказаний у видаткових
накладних від 17.02.2014р. №/№ РН-0051, РН-0052,
РН-0053. Доказів іншого відповідачем не
надано.

Таким чином, за станом на час розгляду
даної справи розмір заборгованості
відповідача перед позивачем з оплати
товару за договором становить 74 582,50
грн.

74 582,50 грн. = 137 797,50 грн. (загальна
вартість товару, що отриманий
відповідачем за договором згідно
вказаних накладних) - 63 215,00 грн. (сума
здійсненої відповідачем часткової
оплати цього товару)

У відповіді на претензію позивача № 55
від 02.04.2014р. (а.с.19-20) відповідач фактично
визнав факт наявності 74 582,50 грн.
заборгованості за договором перед
позивачем та звернувся до позивача з
клопотанням про розстрочку сплати
боргу на 5 (п'ять) місяців. Після чого, не
погодившись з запропонованими
відповідачем умовами погашення
заборгованості, позивач й звернувся до
суду з позовом про її стягнення.

Під час розгляду справи відповідачем
не надано будь-яких заперечень щодо
наявності у нього 74 582,50 грн.
заборгованості за договором перед
позивачем, або ж доказів сплати цієї
заборгованості (повністю або частково).

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення з відповідача 74 582,50 грн.
заборгованості з оплати товару
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 694 Цивільного кодексу
України договором купівлі - продажу
може бути передбачений продаж товару в
кредит, зокрема, з відстроченням
платежу. Товар продається в кредит за
цінами, що діють на день продажу. Якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до ст. 536
Цивільного кодексу України, від дня
коли товар мав бути оплачений до дня
його фактичної оплати.

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором. Розмір таких
процентів встановлюється договором,
законом або іншим актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Поряд з вимогами про стягнення з
відповідача заборгованості з оплати
товару позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача 10
298,52 грн. товарного кредиту, з підстав
прострочення відповідачем виконання
грошового зобов'язання за договором
щодо сплати 74 582,50 грн. вартості товару
та відповідно до п. 5.5. договору.
Виконаний позивачем розрахунок суми
товарного кредиту, що містить у собі
заява про збільшення позовних вимог
(а.с.50-52) судом перевірено. Під час
розгляду даної справи відповідач не
надав будь-яких заперечень щодо
нарахування йому позивачем 10 298,52 грн.
суми товарного кредиту, або ж доказів
сплати цієї суми товарного кредиту,
повністю або частково.

Нарахування товарного кредиту
відповідає положенням п. 5.5. договору та
узгоджується з нормами ст. 536, 627, 694
Цивільного кодексу України

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення з відповідача 10 298,52 грн.
товарного кредиту підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
у спорах, що виникають при виконанні
договорів, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Позов задовольняється
у повному обсязі, тому судовий збір
повністю, у сумі 1 827,00 грн., має бути
покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватної фірми "МИС"
(місцезнаходження: 73000, м. Херсон,
Бериславське шосе, буд. 42;
ідентифікаційний код юридичної особи
24756040; п/р 1132 в ПАТ "Промінвестбанк",
МФО 300012) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нафтотранссервіс" (місцезнаходження:
73000, м. Херсон, вул. Робоча,82-а;
ідентифікаційний код юридичної особи
30245835; п/р 1 в ПАТ "Марфін Банк", МФО
328168) 74 582 (сімдесят чотири тисячі
п'ятсот вісімдесят дві) грн. 50 коп.
заборгованості з оплати товару, 10 298
(десять тисяч двісті дев'яносто вісім)
грн. 52 коп. нарахованого до сплати
товарного кредиту та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
компенсації по сплаті судового збору

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.07.2014р.

Суддя
К.В. Соловйов