ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р.
Справа № 923/278/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Прокурора м.Херсона в
інтересах держави в особі

позивача: Управління комунальної
власності Херсонської міської ради, м.
Херсон

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група Компаній
"Теплотехніка", м.Херсон

про стягнення 10 860 грн. 08 коп.,
розірвання договору оренди та
повернення комунального майна -
нежитлового приміщення

за участю представників сторін:

від прокуратури - Іванчук Ю.О., посвід. №
015238 від 14.02.2013р.;

від позивача - не прибув;

від відповідача - Корнєєв М.П., дов. № 79
від 17.03.2014 р., Рубан Т.Г. дов. № 79 від
17.03.2014 р.

Прокурор міста Херсона в інтересах
держави в особі Управління комунальної
власності Херсонської міської ради
(позивач) звернувся до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою до ТОВ "Група Компаній
"Теплотехніка" (відповідач) про
стягнення 10 860 грн. 08 коп., розірвання
договору оренди та повернення
комунального майна - нежитлового
приміщення на підставі договору оренди
комунального майна нежитлового
приміщення площею 65,94 кв.м. міської
територіальної громади № 359 від 22.04.2013
р.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві.

Позивач у судове засідання не прибув,
витребувані судом докази не надав,
незважаючи на те, що відповідно до ст. 64
ГПК України був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення. Ухвалу про порушення
провадження по справі він отримав
17.03.2014 року.

Враховуючи викладене, позивач
вважається належним чином
повідомленим про дату і місце розгляду
справи, тому суд, у відповідності до
ст..75 ГПК України, проводить її розгляд
за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши прокурора, представників
відповідача, суд

в с т а н о в и в:

22 квітня 2013 року між Управлінням
комунальної власності Херсонської
міської ради (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Група Компаній
«Теплотехніка» (орендар, відповідач)
було укладено договір оренди
комунального майна міської
територіальної громади №359 (далі
-Договір), відповідно до умов якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежилі приміщення цокольного поверху
будинку №4 по вул. Котовського у місті
Херсоні, загальною площею 65,94 кв.м.,
вартість яких визначено відповідно до
незалежної оцінки, зробленої приватною
фірмою "Експрес оцінка" та станом на
15.02.2013 року становить 86592,00 грн., для
здійснення підприємницької та іншої
діяльності.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що позивач передав
відповідачу вказане вище майно раніше,
що підтверджується актом
приймання-передачі майна, складеним
сторонами 19.12.1996 р.

Відповідно до ч. 1 статті 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до п.3.1. Договору оренди
орендна плата визначається відповідно
до Положення про розрахунок та порядок
використання плати за оренду об"єктів
комунальної власності міської
територіальної громади, затвердженого
рішенням міської ради від 28.12.2011 р. №499,
і становить 8650,54 грн. без ПДВ за один
рік. Орендна плата становить 720,88 грн. за
базовий місяць оренди (квітень 2013) і
перераховується орендарем на рахунок
Управління комунальної власності.
Згідно з п.3.2. договору орендна плата
перераховується не пізніше 25 числа
поточного місяця з урахуванням
щомісячного індексу інфляції і податку
на додану вартість відповідно до
чинного законодавства.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" від 10.04.92р. зі змінами та
доповненнями орендою є засноване на
договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Одним із об'єктів оренди може бути
нерухоме майно (будівлі, споруди,
приміщення) та інше окреме
індивідуально визначене майно
підприємств (ст. 4 Закону).

Ст.18 цього Закону визначено, що за
договором оренди орендаря може бути
зобов'язано використовувати об'єкт
оренди за цільовим призначенням
відповідно до профілю виробничої
діяльності підприємства, майно якого
передано в оренду, та виробляти
продукцію в обсягах, необхідних для
задоволення потреб регіону. Орендар
зобов'язаний використовувати та
зберігати орендоване майно відповідно
до умов договору, запобігати його
пошкодженню, псуванню. Орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

В порушення умов договору та
вищенаведених норм чинного
законодавства орендар станом на 12.03.2014
року заборгував позивачеві 9805,30 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки 14 квітня 2014 року відповідач
частково погасив основний борг в сумі
4747,74 грн. (платіжне доручення №1163 від
14.04.2014 р.), суд, керуючись п.1-1 ст.80 ГПК
України, припиняє провадження по
справі в частині стягнення з
відповідача 4747,74 грн. боргу. Отже,
заборгованість відповідача перед
позивачем на момент вирішення спору
становить 5057,56 грн.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що в
разі несвоєчасного перерахування
орендної плати відповідач сплачує пеню
в розмірі не більше двох облікових
ставок НБУ від суми заборгованості.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України
пеня й штраф є господарськими
штрафними санкціями, які учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі, якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу
України визначає, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до п.6 ст.232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Суд за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи "Ліга"(з врахуванням
Порядку проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій,
затвердженого листом Верховного суду
України від 03.04.97р. №62-97р "Рекомендації
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ") перевірив розрахунки пені та,
враховуючи вищевикладене, дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення пені підлягають частковому
задоволенню в сумі 435,90 грн. (з 01.01.2013 р.
по 01.07.2013 р.).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" одностороння відмова від
договору оренди не допускається.

Договір оренди припиняється в разі:
закінчення строку, на який його було
укладено; приватизації об'єкта оренди
орендарем (за участю орендаря);
банкрутства орендаря; загибелі об'єкта
оренди; ліквідації юридичної особи,
яка була орендарем або орендодавцем.
Договір оренди може бути розірвано за
погодженням сторін. На вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Пунктом 11.1. сторони погодили, що
договір діє з 22.04.2013 по 20.04.2016 року.
Пунктом 11.4. договору передбачено, що
договір оренди може бути достроково
розірвано на вимогу орендодавця в разі
невнесення орендної плати протягом 3
місяців поспіль.

Згідно ст. 188 ГК України зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач двічі звертався до відповідача
з пропозицією розірвання договору
(а.с.60, 61).

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
розірвання договору та зобов'язання
повернути об'єкти оренди позивачу є
доведеними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Суд відхиляє посилання відповідача на
тяжкий фінансовий стан, на те, що
заборгованість відповідача обумовлена
заборгованістю контрагентів - органів
місцевого самоврядування, оскільки
вищевказані посилання не є підставою
для звільнення від виконання
обов'язків за укладеним договором.

З огляду на неявку представника
позивача, суд зазначає, що в силу статті
22 Господарського процесуального
кодексу України сторони мають право
брати участь в господарських
засіданнях. Сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють в межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на
підставі ст.77 ГПК України розгляду
справи у разі нез'явлення представника
сторони за викликом господарського
суду є правом, а не обов'язком суду, і
використовується ним, якщо причини
неявки є поважними та обґрунтованими,
та неявка представника сторони
перешкоджає вирішенню спору в даному
судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст..43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об"єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

Судовий збір відповідно до статті 49
ГПК України відноситься на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог та стягується на
користь Держави до державного бюджету
України.

Суд оголошує вступну та резолютивну
частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.49, п.1-1 ст.80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Група Компаній
«Теплотехніка» (73000, м.Херсон,
вул..Гагаріна, 8 а, ):

- на користь Управління комунальної
власності Херсонської міської ради
(73000, м.Херсон, вул.Ушакова, 37, р/р 1703
в Управлінні державного казначейства
Херсонської області, МФО 852010, ) заборгованість по
орендній платі у сумі 5057,56 грн. та 435,90
грн. пені.;

- на користь держави в доход державного
бюджету України - отримувач УДКСУ у
м.Херсоні, , рахунок
3002, банк ГУДКСУ у Херсонській
області, МФО 852010, код 03500045; стягувач ДПІ
у м. Херсоні 2940,86 грн. судового збору.

Припинити провадження по справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 4747,74 грн. В задоволенні позовних
вимог щодо стягнення пені в сумі 618,88
грн. відмовити.

3. Розірвати договір оренди
комунального майна №359 від 22.04.2013 р.,
укладений між Управлінням комунальної
власності Херсонської міської ради та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Група Компаній
«Теплотехніка».

4.Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Група Компаній
«Теплотехніка» повернути об'єкти
оренди за договором №359 від 22.04.2013 р., а
саме: нежитлове приміщення площею 65,94
кв.м. вартістю 86592,00 грн., розташоване в
будинку №4 по вул.Котовського в
м.Херсоні, Управлінню комунальної
власності Херсонської міської ради за
актом приймання-передачі.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя
В.В.Литвинова