ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року Справа № 5010/2117/2011-20/108
Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого:Кузьменка
М.В.,суддів:Васищака І.М., Студенця В.І.
(доповідач),за участю представників
сторін позивача - Чекайло В.М.;
відповідача - не з'явився; третьої
особи - не з'явився;розглянувши
касаційну скаргу Приватного
підприємства "Галнафтогазмонтаж"на
постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від01.04.2014у справі
№ 5010/2117/2011-20/108за
позовомІвано-Франківського обласного
управління водних
ресурсівдоПриватного підприємства
"Галнафтогазмонтаж"третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Тисівська сільська радапростягнення 869
443, 08 грн.

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківське обласне
виробниче управління водних ресурсів
звернулося до Господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Приватного підприємства
"Галнафтогазмонтаж" (далі - ПП
"Галнафтогазмонтаж") про стягнення
заборгованості в сумі 1 139 464, 28 грн.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 01.11.2011
порушено провадження у справі №
5010/2117/2011-20/108 за позовом
Івано-Франківського обласного
управління водних ресурсів до ПП
"Галнафтогазмонтаж" про стягнення
заборгованості в сумі 1 139 464, 28 грн.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.09.2012 в
позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012 рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.09.2012
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.05.2013 постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012 та
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.09.2012
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 06.11.2013
залучено до участі у справі у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Тисівську
сільську раду Долинського району
Івано-Франківської області.

До прийняття рішення по суті спору
Івано-Франківське обласне управління
водних ресурсів подало заяву про
зменшення позовних вимог, в якій
просило стягнути з ПП
"Галнафтогазмонтаж" борг у розмірі 869 443,
08 грн., з яких 19 690, 80 грн. завищення
оплати коштів на відрядження і
нарахувань на заробітну плату, 625 081, 50
грн. на закупівлю будівельних
матеріалів на повний об'єм робіт згідно
із робочим проектом "Ліквідація
наслідків зсуву на автодорозі в с.
Тисів Болехівської міської ради" та
штрафні санкції в сумі 224 670, 78 грн., з них
пеня в сумі 162 013, 59 грн. та штраф в сумі 62
657, 19 грн.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області (колегія
суддів у складі: головуючий суддя Цюх
Г.З., судді Кавлак І.П., Максимів Т.В.) від
25.11.2013 позов задоволено частково. Суд
стягнув з ПП "Галнафтогазмонтаж" на
користь Івано-Франківського обласного
управління водних ресурсів 410 750, 51 грн.
основного боргу, в решті позову
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Хабіб М.І.,
судді Зварич О.В., Юрченко Я.О.) від 01.04.2014
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.11.2013
змінено, його резолютивну частину
викладено в іншій редакції, згідно з
якою позов задоволено частково,
стягнуто з ПП "Галнафтогазмонтаж" на
користь Івано-Франківського обласного
управління водних ресурсів 601 705, 15 грн.
основного боргу, 162 013, 59 грн. пені, 62 657, 19
грн. штрафу, в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014, ПП
"Галнафтогазмонтаж" подало касаційну
скаргу, в якій просить постанову суду в
частині задоволення позовних вимог в
сумі 826 375, 93 грн. скасувати та
постановити нове рішення, яким у
позовні відмовити повністю.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
суд апеляційної інстанції порушив
норми матеріального права, а його
висновки не відповідають дійсним
обставинам справи. При цьому судом не
взято до уваги доводи відповідача.

У касаційній скарзі ПП
"Галнафтогазмонтаж" посилається
зокрема на те, що суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
відповідач був зобов'язаний закупити
матеріальні цінності (надання послуг)
однак штрафні санкції застосовує за
невиконання робіт. Надання послуг та
договір підряду різні за своєю
правовою природою договори і тому
штрафні санкції застосовуються різні.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 25.06.2014 касаційну скаргу
ПП "Галнафтогазмонтаж" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 16.07.2014.

Івано-Франківське обласне виробниче
управління водних ресурсів подало
відзив на касаційну скаргу, в якому
просило в її задоволенні відмовити.

Від ПП "Галнафтогазмонтаж" 16.07.2014 на
адресу суду надійшло клопотання про
надання можливості ознайомлення з
матеріалами справи, витребування
оригіналу видаткової накладної та
відкладення розгляду справи.

Клопотання відповідача в частині
витребування оригіналу видаткової
накладної колегія суддів відхиляє з
огляду на те, що в силу норми ч. 1 ст. 1115
ГПК України суд касаційної інстанції
не вчиняє процесуальних дій, повязаних
із встановленням осбтавин справи та їх
доказуванням.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 16.07.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено на 23.07.2014.

На адресу суду 23.07.2014 від ПП
"Галнафтогазмонтаж" надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Відповідно до ст. 1118 ГПК України
касаційна скарга у випадках,
передбачених пунктом 1 частини першої
статті 107 цього Кодексу, розглядається
протягом одного місяця, а у випадках,
передбачених пунктом другим частини
першої статті 107 цього Кодексу, -
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
касаційної скарги до провадження Вищим
господарським судом України.

Касаційна скарга ПП
"Галнафтогазмонтаж" прийнята до
провадження ухвалою Вищого
господарського суду України від 25.06.2014,
враховуючи положення ст. 1118 ГПК
України, строк розгляду касаційної
скарги спливає 25.07.2014, а тому клопотання
скаржника задоволенню не підлягає. При
цьому, ухвалою Вищого господарського
суду України від 16.07.2014 розгляд справи
відкладався для забезпечення
можливості ПП
"Галнафтогазмонтаж" скористатися
своїми процесуальними правами, зокрема
на ознайомлення з матеріалами справи
та на участь в судовому засіданні.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали справи обговоривши доводи
касаційної скарги, заслухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
норм матеріального і процесуального
права вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами
згідно з розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 09.06.2010 №1379-р та
розпорядженням Івано-Франківської ОДА
від 29.07.2010 № 465 на ліквідацію наслідків
стихійного лиха, що сталося 15-20 травня
та 3-4 червня 2010 року, були виділені
кошти резервного фонду державного
бюджету, зокрема, виділені кошти на
ліквідацію наслідків зсуву на
автодорозі в с. Тисів Болехівської
міської ради, розпорядником яких
визначено Івано-Франківське обласне
виробниче управління по меліорації та
водному господарству.

На підставі названих розпоряджень
Управлінням (замовник) та
ПП "Галнафтогазмонтаж" (учасник)
укладено договір № 1.14 від 22.11.2010, за
умовами якого учасник зобов'язався у 2010
році виконати роботи щодо ліквідації
наслідків зсуву на автодорозі в с.
Тисів Болехівської міської ради, а
замовник зобов'язався прийняти та
оплатити роботи.

За умовами п.3.1 ціна договору
відповідно до кошторису становить 3 560
430 грн., в т.ч. на 2010 рік - 3 366 000, 00 грн.

Договірна ціна може переглядатися у
випадку зміни обсягу та складу робіт,
зупинення робіт за рішенням замовника,
форс-мажорних обставин (п. 3.2 договору).

Термін виконання робіт - грудень 2010
включно (п.5.1).

Договір набирає чинності з дати
укладення і діє до 31.12.2010, включно (п. 10.1
договору).

Платіжним дорученням № 1515 від 25.11.2010
позивач перерахував відповідачу аванс
за договором № 1.14 в сумі 1 009 800, 00грн.

Згідно з актами № 1,№ 2,№ 3, № 4 форми КБ
-2в та довідкою форми КБ-3 за грудень 2010
відповідач виконав, а позивач прийняв
підрядні роботи за договором № 1.14 на
загальну суму 1 758 661, 05грн.

Платіжним дорученням № 1832 від 29.12.2010
позивач оплатив виконані роботи в сумі
748 861, 05грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на
автодорозі в с. Тисів Болехівської
міської ради пройшов повторний зсув
гранту, у зв'язку з чим розпорядженням
Івано-Франківської ОДА від 28.12.2010 № 899
були внесені зміни до розпорядження
від 29.07.2010 № 465, згідно з якими
зобов'язано Управління та підрядника
ПП "Галнафтогазмонтаж" виконати
додаткові роботи по ліквідації
наслідків повторного зсуву на цьому
об'єкті та закупити всі будівельні
матеріали на повний об'єм робіт згідно
з робочим проектом, а невикористані
придбані матеріали передати на
зберігання сільській раді.

На підставі цього розпорядження між
сторонами 29.12.2010 укладено додаткову
угоду № 1 до договору № 1.14 від 22.11.2010.

Пунктом 2.1 додаткової угоди №1 від
29.12.2010 до договору передбачено, що
учасник зобов'язується виконати
додаткові роботи щодо ліквідації
наслідків повторного зсуву на об'єкті
"Ліквідації наслідків зсуву автодорозі
в с. Тисів Болехівської міської ради" та
закупити всі будівельні матеріали на
повний об'єм робіт згідно з робочим
проектом.

Невикористані будівельні матеріали,
придбані для ліквідації зсуву на
автодорозі в с. Тисів Болехівської
міської ради, передати на зберігання
сільській раді для подальшого
виконання робіт (п. 2.2 додаткової угоди
№ 1 від 29.12.2010 до договору).

Згідно з п. 3.1. додаткової угоди № 1 від
29.12.2010 до договору, ціна цього договору
визначена з урахуванням інформації про
застосування процедури закупівлі в
одного учасника від 07.10.2010 № 07-4/1546,
річного плану закупівель відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 09.06.2010 № 1379-р, розпорядження
Івано-Франківської
облдержадміністрації від 29.07.2010 № 465 та
від 28.12.2010 № 899, рішення комітету з
конкурсних торгів облводгоспу від
07.10.2010, протоколу № 9 з цього питання і
відповідно до кошторису становить: 3 560
430,00 грн., в тому числі на 2010 рік - 3 366 000, 00
грн., в тому числі на закупівлю
будівельних матеріалів для ліквідації
наслідків повторного зсуву 895 102, 70 грн.,
в тому числі ціна договору
визначається з урахуванням Закону
України "Про податок на додану
вартість" ПДВ 561 000, 00 грн.

Відповідачем виконано роботи з
ліквідації наслідків зсуву на
автодорозі в с. Тисів Болехівської
міської ради, обумовлені договором №
1.14 від 22.11.2010. Даний факт підтверджує
довідка про вартість виконаних
будівельних робіт за грудень 2010 року,
акти приймання виконаних будівельних
робіт № 1, 2, 3, 4 за грудень 2010 року.
Виконані відповідачем роботи
добровільно оплачені в повному обсязі
позивачем, без жодних зауважень та/або
застережень щодо їх вартості.

КРУ в Івано-Франківській області 25.08.2011
проведено ревізію використання коштів,
виділених Івано-Франківському
обласному виробничому управлінню по
меліорації і водному господарству на
ліквідацію стихійного лиха що сталось
23-27 липня 2008 року та травні-липні 2010
року за період з 01.07.2008 по 01.07.2011 № 920-21/12
від 05.07.2011, про що складено акт № 07-21/12,
яким встановлено завищення ПП
"Галнафтогазмонтаж" розміру нарахувань
на заробітну плату в сумі 895, 20 грн. та
оплати коштів на відрядження в сумі
18 795, 60грн. зазначених в актах приймання
виконаних будівельних робіт № 1, 2, 3, 4 за
грудень 2010 року. А також, відсутність
документального підтвердження
використання ПП "Галнафтогазмонтаж"
коштів в сумі 895 102,70 грн., перерахованих
позивачем відповідачу, платіжним
дорученням № 1833 від 29.12.2010, на придбання
будівельних матеріалів необхідних для
ліквідації наслідків зсуву на
автодорозі в с. Тисів Болехівської
міської ради та порушення відповідачем
договірних відносин, в частині
передачі на зберігання Тисівській
сільській раді залишків
невикористаних будівельних
матеріалів.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога Івано-Франківського обласного
виробничого управління водних
ресурсів до ПП "Галнафтогазмонтаж" про
стягнення боргу у розмірі 869 443, 08 грн., з
яких 19 690, 80 грн. завищення оплати коштів
на відрядження і нарахувань на
заробітну плату, 625 081, 50 грн. на
закупівлю будівельних матеріалів на
повний об'єм робіт згідно із робочим
проектом "Ліквідація наслідків зсуву
на автодорозі в с. Тисів
Болехівської міської ради" та штрафні
санкції в сумі 224 670, 78 грн., з них пеня в
сумі 162 013, 59 грн. та штраф в сумі 62 657, 19
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта (ч. 2 ст. 875 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник
зобов'язаний здійснювати будівництво
та пов'язані з ним будівельні роботи
відповідно до проектної документації,
що визначає обсяг і зміст робіт та інші
вимоги, які ставляться до робіт та до
кошторису, що визначає ціну робіт.
Підрядник зобов'язаний виконати усі
роботи, визначені у проектній
документації та в кошторисі
(проектно-кошторисній документації),
якщо інше не встановлено договором
будівельного підряду.

Матеріально-технічне забезпечення
будівництва покладається на
підрядника, якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду (ч. 1 ст.
879 ЦК України).

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій акти № 1, № 2, № 3, № 4 форми КБ
-2в та довідка форми КБ-3 за грудень 2010, в
яких, за твердженнями позивача,
допущені завищення нарахувань на
зарплату та на відрядження, підписані
позивачем без жодних зауважень, роботи
прийняті позивачем та оплачені ним
повністю, ці акти є чинними, вони не
оспорені і не визнані недійсними.

З огляду на викладене, а також оскільки
акт ревізії КРУ, на який посилається
позивач як на доказ допущених завищень,
сам по собі без первинних документів не
може бути належним доказом таких
завищень, то колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позову в частині стягнення суми
завищення розміру нарахувань на
заробітну плату в сумі 895, 20 грн. та
оплати коштів на відрядження в сумі 18
795, 60 грн.

Згідно з умовами додаткової угоди № 1
від 29.12.2010 до договору № 1.14 від 22.11.2010 ПП
"Галнафтогазмонтаж" зобов'язалося у 2010
році, зокрема закупити всі будівельні
матеріали на повний об'єм робіт згідно
з робочим проектом; невикористані
будівельні матеріали, придбані для
ліквідації зсуву на автодорозі в с.
Тисів Болехівської міської ради,
передати для зберігання сільській раді
для подальшого виконання робіт по
ліквідації зазначеного зсувного
процесу.

При цьому, відповідно до п. 3 додаткової
угоди ціна договору згідно кошторису
становить 3 560 430, 00 грн. в тому числі на
2010 рік 3 366 000, 00 грн., в тому числі на
закупівлю будівельних матеріалів для
ліквідації наслідків повторного зсуву
895 102, 70 грн.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що зі змісту договору № 1.14
та додаткової угоди № 1 випливає, що за
договором відповідач мав зобов'язання
як щодо виконання робіт по ліквідації
наслідків зсувів, що сталися в 2010 році,
так і щодо закупівлі будівельних
матеріалів на суму 895 102, 70 грн., яка
входить в загальну ціну договору. Ці
будівельні матеріали мали
використовуватися при виконанні робіт.
Зобов'язання щодо закупівлі
будівельних матеріалів, як і виконання
робіт по ліквідації наслідків зсувів,
мало бути виконане в 2010 році. При цьому,
невикористані в 2010 році будівельні
матеріали, придбані для ліквідації
зсувів, відповідач мав передати на
зберігання сільській раді.

Встановлені договором та додатковою
угодою терміни виконання робіт та
закупівлі матеріалів (в 2010) сторони не
змінювали, термін дії договору (до
31.12.2010) не продовжували.

Івано-Франківське обласне виробниче
управління водних ресурсів
перерахувало ПП "Галнафтогазмонтаж"
кошти в сумі 895 102, 70 грн. (п/д №1833 від
29.12.2010) на придбання матеріалів, чого
відповідач не заперечує.

При цьому доказів виконання інших
робіт на виконання умов договору № 1.14
та додаткової угоди № 1, крім тих, які
вказані в актах № 1, № 2, № 3, № 4 за
грудень 2010, відповідач суду не подав.
Лише в 2012 відповідач передав сільській
раді на зберігання блоки - БС-4 в
кількості 36шт, блоки БС-1 в кількості
45шт.,плити ПР-2 в кількості 16шт.

Вартість переданих на зберігання
сільській раді матеріалів та вартість
їх перевезення, визначені позивачем
(при зменшенні суми позову) з
урахуванням цін та вартості, вказаних в
накладній № РН- від 29.12.2010 та
локальному кошторисі № 04-001-004, як
встановлено судом апеляційної
інстанції, становить 293 397, 55 грн. (з ПДВ),
в тому числі вартість переданих
матеріалів по акту від 22.10.2012 (блоки БС-4
2шт та БС-1-6шт) та вартість їх
перевезення, які не були враховані
позивачем при зменшенні ціни позову і
складає 23 376, 35грн.(з ПДВ).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 9 Порядку використання
коштів резервного фонду бюджету,
затвердженого постановою КМУ України
від 29.03.2002 № 415, рішення про виділення
коштів з резервного фонду бюджету
приймається тільки в межах призначення
на цю мету у відповідному бюджеті і
втрачає чинність після закінчення
відповідного бюджетного періоду.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що кошти,
виділені позивачу в 2010 році з
резервного фонду бюджету на ліквідацію
наслідків зсуву та повторного зсуву,
які сталися в 2010 році на автодорозі в
с. Тисів Болехівської міської ради, не
могли використовуватися на ліквідацію
зсуву, що стався в 2011 році, та поза
межами дії договору № 1.14 від 22.11.2010 та
додаткової угоди № 1 від 29.12.2010.

Окрім того, судом апеляційної
інстанції встановлено, що отримавши
від позивача в 2010 році кошти резервного
фонду бюджету в сумі 895 102, 70 грн. на
придбання матеріалів, відповідач мав в
2010 році придбати ці матеріали,
використати їх при виконанні робіт з
ліквідації зсуву та повторного зсуву,
що сталися в 2010 році, а невикористані
матеріали мав в 2010 році передати на
зберігання сільській раді і оскільки
своїх зобов'язань відповідач не
виконав у встановлений договором
строк, а лише в 2012 році передав на
зберігання сільській раді матеріали на
загальну суму 293 397, 55 грн. (в т.ч.
вартість їх перевезення та ПДВ), то
заборгованість за договором № 1.14, яка
підлягає стягненню на користь позивача
становить 601 705, 15грн.

Івано-Франківське обласне виробниче
управління водних ресурсів також
просило стягнути з ПП
"Галнафтогазмонтаж" штрафні санкції в
сумі 224 670, 78 грн., з них пеня в сумі 162 013, 59
грн. та штраф в сумі 62 657, 19 грн., оскільки
отримавши від позивача в 2010 році кошти
резервного фонду бюджету на придбання
матеріалів, відповідач лише в 2012 році
передав частину матеріалів сільській
раді на зберігання. Свої вимоги в цій
частині позивач ґрунтує, зокрема на
ст.ст. 231, 232 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Застосування до боржника, який порушив
господарське зобов'язання, санкції у
вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2
ст. 231 ГК України, можливо за сукупності
таких умов:

якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачено
договором або законом;

якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки; - якщо допущено прострочення
виконання негрошового зобов'язання,
пов'язаного з обігом (поставкою)
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, з вартості яких і вираховується
у відсотковому відношенні розмір
штрафу (постанова Верховного Суду
України від 04.02.2014 № 903/610/13).

Місцевий господарський суд,
виходячи із положень ст. 547, ч. 1 ст. 549 ЦК
України, встановивши, що ні умови
договору № 1.14 від 22.11.2010, ні умови
додаткової угоди № 1 від 29.12.2010 до
договору не встановлюють
відповідальності за порушення такого
зобов'язання, дійшов висновку про
відмову в задоволенні позову в частині
стягнення штрафу та пені.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується із висновком суду
апеляційної інстанції про наявність
підстав для задоволення позову частині
стягнення 162 013, 59 грн. пені та 62
657, 19 грн. штрафу відповідно до вимог ч. 2
ст. 231 ГК України.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи ПП "Галнафтогазмонтаж",
викладені у касаційній скарзі, колегія
суддів вважає необґрунтованими та
такими, що не спростовують висновків
суду апеляційної інстанції і передусім
зводяться до переоцінки доказів, а
касаційна інстанція в силу положення ч.
2 ст. 1117 ГПК України не має права
додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що фактичні її
обставини були встановлені
апеляційним господарським судом на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки суду
відповідають цим обставинам і їм дана
належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому відсутні
підстави для зміни чи скасування
оскаржуваної постанови суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Галнафтогазмонтаж"
залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№ 5010/2117/2011-20/108 - без змін.

Головуючий - суддя
Кузьменко М.В.

Судді:
Васищак І.М.

Студенець В.І.