ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.
Справа № 911/1980/14

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування";

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта";

про стягнення 1 115,46 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Леонов О.Є. (довіреність №
3398/18 від 24.12.2013 р.);

від відповідача: Науменко А.В.
(довіреність № 26-01/26 від 01.07.2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта" про стягнення 1 115,46
грн. страхового відшкодування в
порядку регресу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідно до Договору добровільного
страхування наземного транспорту №
418-а/12корп від 19.11.2012 року позивачем
(страховиком) було виплачено
страхувальнику - ОСОБА_3 страхове
відшкодування в сумі 2 115,46 грн. за
наслідками дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 09.03.2013 року в м.
Києві по вул. Горького. Винною у скоєні
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована
відповідачем - Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта" за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 6071441. Посилаючись на
ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України
"Про страхування", що надають право
страховику звернутися з вимогою до
особи, відповідальної за завдані
страхувальнику збитки, позивач просить
суд стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в порядку регресу в сумі 1 115,46
грн., яка полягає у розмірі виплаченого
страхового відшкодування з
вирахуванням передбаченої полісом
франшизи.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 27.05.2014 року порушено
провадження у справі № 911/1980/14 та
призначено до розгляду на 17.06.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось 17.06.2014
року представник відповідача не
з'явився, вимоги ухвали Господарського
суду Київської області від 27.05.2014 року
не виконав, позивач виконав частково,
відповідач про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив, у зв'язку з
чим розгляд справи відкладено на 08.07.2014
року.

В судове засідання, яке відбулось 08.07.2014
року представник відповідача не
з'явився, вимоги ухвали Господарського
суду Київської області від 27.05.2014 року
не виконав, про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив. Розгляд
справи відкладався до 29.07.2014 року.

Крім того, в судовому засіданні 08.07.2014
року представником позивача, в порядку
ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України було
подано клопотання про продовження
строку розгляду спору, яке задоволено
судом та продовжено строк розгляду
спору.

В судовому засіданні 29.07.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, відповідач проти
позову не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2012 року між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" (Страховик) та ОСОБА_3
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 418-а/12корп (далі-Договір),
відповідно до якого було застраховано
автомобіль «Peugeot 107», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1
(далі-автомобіль «Peugeot 107»).

Згідно розгорнутої довідки ВДАІ, 09.03.2013
року в м. Києві по вул. Горького сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Peugeot 107» під керуванням
ОСОБА_6 та автомобіля «Peugeot 206»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4 (копія наявна в
матеріалах справи).

Для визначення вартості ремонту
пошкодженого в ДТП автомобіля «Peugeot 107»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
його огляд проведено спеціалістами ТОВ
«Ілта», за результатами якого складено
наряд-замовлення від 30.03.2013 року та
ремонтну калькуляцію № 1.001.13.0 від 02.04.2013
року, відповідно до якої вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля складає 2 494,75 грн.(копії
наявні в матеріалах справи).

Позивачем на підставі вищезазначених
документів було складеного страховий
акт №
1.001.13.02623/VESKO11970 від 04.04.2013 року на
підставі розрахунку суми страхового
відшкодування від 02.04.2013 року,
відповідно до якого розмір страхового
відшкодування становить 2 115,46 грн.

На виконання п. 28.1 Договору, на підставі
повідомлення про настання події, що має
ознаки страхового випадку, заяви про
виплату страхового відшкодування від
11.03.2013 року, Страхового акту №
1.001.13.02623/VESKO11970 від 04.04.2013 року, 05.04.2013
року Страхувальнику було виплачено 2
115,46 грн. страхового відшкодування, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 22 933 від 05.04.2013 року (копії зазначених
документів містяться в матеріалах
справи).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування в
межах фактичних затрат, переходить
право вимоги, яке страхувальник має до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Стаття 993 Цивільного кодексу України
передбачає перехід до страховика прав
страхувальника щодо особи,
відповідальної за завдані збитки, а
саме, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу
України, джерелом підвищеної небезпеки
є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

У відповідності до постанови
Голосіївського районного суду міста
Києва від 20.03.2013 року у справі №
752/4333/13-п, винним у зазначеному ДТП
визнано ОСОБА_4 (копія наявна в
матеріалах справи).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 щодо автомобіля «Peugeot 206»,
застрахована ТДВ «Страхова компанія
«Провіта», що підтверджується Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 6071441 (далі-Поліс),
(копія наявна в матеріалах справи).

Згідно Полісу, ліміт відповідальності
відповідача за шкоду, заподіяну майну,
складає 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (далі - ДТП) та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Згідно статті 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 9.1. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено обов'язковий
ліміт відповідальності страховика, в
межах якого страховик зобов'язаний
провести виплату страхового
відшкодування відповідно до умов
договору страхування.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про страхування», франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Відповідно до ст.ст. 12, 22, 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
оцінена шкода, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи, зокрема, витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

З метою досудового вирішення спору,
11.01.2014 року позивачем було направлено
відповідачу регресну вимогу про
відшкодування шкоди на суму 2 115,46 грн.
№ 806/3 від 10.01.2014 року. Відповідач на
вимогу не відповів, суму страхового
відшкодування не виплатив.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
із сторін повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимога
позивача про стягнення з відповідача 1
115,46 грн. страхового відшкодування ( 2
115,46 грн.(розмір страхового
відшкодування) - 1000,00 грн.(франшиза)) в
порядку регресу є доведеною та
обґрунтованою, відповідачем визнаною,
тому підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті
судового збору відповідно до статей 44,
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладаються судом на
відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, ідентифікаційний код 31704186)
на користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912)
1115 грн. (одну тисячу сто п'ятнадцять
гривень) 46 коп. страхового
відшкодування та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено:31.07.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.