ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.14р. Справа № 904/4429/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дочірнього підприємства обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго"
"Солонетеплоенерго", смт. Солоне,
Дніпропетровська область

про стягнення 48517,59грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: представник Букоємський
Роман Васильович, довіреність №14-138 від
13.05.14р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі-позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Дочірнього підприємства обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго"
"Солонетеплоенерго" (далі-відповідач)
про стягнення 48517,59грн. (з яких 14487,20грн. -
основного боргу; 10012,41грн. - пені;
20048,61грн. - 7% штрафу; 1603,40грн. -
інфляційних втрат; 2365,97грн. - три
відсотки річних). Судові витрати по
справі покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 20.06.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 22.07.14р.

22.07.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

В свою чергу, відповідач не забезпечив
явку свого представника в судове
засідання, вимоги суду не виконав,
причини неявки не повідомив, з
клопотаннями та заявами до суду не
звертався, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення з відміткою представника
відповідача про отримання ухвали суду
від 20.06.14р. про порушення провадження у
справі - 01.07.14р. Незважаючи на те, що
відповідач про час та місце судового
засідання належним чином та завчасно, а
саме за 21 день повідомлений, останній
не виконав вимоги суду в повному
обсязі.

Господарський суд оглянув всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір і які були
надані повноважним представником
позивача для огляду.

Абзацом 1 п. 3.9.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

На думку господарського суду неявка у
судове засідання представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
22.07.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.12р. між публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (далі по
тексту - позивач, продавець) та дочірнім
підприємством обласного комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
"Солонетеплоенерго" (далі по тексту -
відповідач, покупець) укладено договір
№12/815-БО-3 купівлі-продажу природного
газу (далі-Договір), за умовами п. 1.1
якого позивач зобов'язується передати
у власність відповідачу у 2012 році
природний газ, а відповідач
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ на умовах даного
договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що
продається за цим договором,
використовується відповідачем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається бюджетними
установами та організаціями та іншими
споживачами.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що
позивач передає відповідачеві з січня
2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом
до 129,0 тис. куб. м., в тому числі по
місяцях кварталів, а саме у липні
(третій квартал) - 0 тис. куб. м.; у серпні
(третій квартал) - 0 тис. куб. м.; у вересні
(третій квартал) - 0 тис. куб. м.; у жовтні
(четвертий квартал) - 17,0 тис. куб. м.; у
листопаді (четвертий квартал) - 48,0 тис.
куб. м.; у грудні (четвертий квартал) - 64,0
тис. куб. м.

Як зазначено у п. 3.3. Договору,
приймання-передача газу, переданого
позивачем відповідачеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу.

В п. 3.4. Договору зазначено про те, що не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу газу, відповідач
зобов'язується надати позивачеві
підписані та скріплені печаткою
відповідача та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Позивач не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
відповідачеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмові від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

За приписами п. 5.1 Договору ціна
(граничний рівень ціни) на газ для
теплопостачальних підприємств та
послуги з його транспортування
встановлюється НКРЕ.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна за 1000 куб. м
газу становить 3509,00грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл
та постачання природного газу, крім
того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%;

- податок на додану вартість за ставкою
- 20%.

Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 305,60грн.,
крім того ПДВ - 20% - 61,12грн., всього -
366,72грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу -
3884,78грн., крім того ПДВ - 20 % - 776,96грн.,
всього з ПДВ - 4661,74грн.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата
за газ здійснюється відповідачем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за цим договором
сторони несуть відповідальність у
випадках, передбачених чинним
законодавством України, а також цим
Договором (п. 7.1. Договору).

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у
разі невиконання відповідачем пункту
6.1. умов цього Договору продавець має
право не здійснювати поставку газу
покупцю або обмежити поставку
пропорційно до кількості несплачених
обсягів з наступною поставкою цих
обсягів при умові їх оплати та
наявності технічних можливостей. У
разі невиконання покупцем пункту 6.1
умов цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
позивачу, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Як зазначено у п. 9.3. Договору строк, у
межах якого сторони можуть звернутися
до суду з вимогою про захист своїх прав
за цим Договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
5 років.

Цей Договір набирає чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.08.12р. і діє у частині
поставки газу до 31.12.13р., а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення
(п. 11.1 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов
вищезазначеного Договору, позивач
передав у власність відповідача
передбачений Договором газ на загальну
суму 444487,20грн., що підтверджують Акти
приймання-передачі природного газу
(а.с.16-18).

Позивач звертає увагу суду на те, що
відповідач за поставлений природний
газ вчасно не розрахувався чим порушив
умови п. 6.1. Договору.

Станом на час розгляду справи у суді
несплаченою залишається
заборгованість відповідача в розмірі
14487,20грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань по
Договору в частині своєчасного та
повного розрахунку за отримані послуги
з постачання природного газу,
позивачем на підставі п. 7.2 Договору
була нарахована пеня у розмірі 10012,41грн.
та штраф у розмірі 7%, що складає
20048,61грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України позивачем
були нараховані інфляційні витрати у
розмірі 1603,40грн. та 3% річних у розмірі
2365,97грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
14487,20грн. - основного боргу; 10012,41грн. -
пені; 20048,61грн. - 7% штрафу; 1603,40грн. -
інфляційних втрат; 2365,97грн. - три
відсотки річних.

Відповідач не скористався правом на
судовий захист, вимоги позивача не
спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, а саме підлягає
задоволенню основна заборгованість у
розмірі 14487,20грн., пеня у розмірі
9837,82грн., три відсотки річних у розмірі
2332,09грн., інфляційні втрати у розмірі
1603,40грн. та штраф у розмірі 19914,11грн. з
наступних підстав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і
в ч.1 ст. 193 Господарського кодексу
України, яка також передбачає, що до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідач в порушення умов укладеного
між сторонами Договору не погасив
заборгованість у загальній сумі
14487,20грн.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами та договором
(ч. 2 ст.193, ч. 1 ст.216 та ч. 1 ст.218
Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських
санкцій згідно з ч. 2 ст. 217
Господарського кодексу України є
штрафні санкції, до яких віднесено,
зокрема пеню та штраф.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлюється законом, а в
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в передбаченому
договором розмірі. При цьому розмір
санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання,
або в певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Такі види забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір і
штраф встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України, ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України.

Так, пунктом 7.2. Договору передбачено,
що у разі невиконання відповідачем
пункту 6.1. умов цього Договору
продавець має право не здійснювати
поставку газу покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічних
можливостей. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити позивачу, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

На підставі п. 7.2. Договору позивачем
була нарахована пеня у розмірі 10012,41грн.
та штраф у розмірі 20048,61грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі вищезазначеної норми
чинного законодавства України
позивачем нараховані інфляційні
витрати у розмірі 1603,40грн. та 3% річних у
розмірі 2365,97грн.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що вимогу позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості за поставлений газ у
загальній сумі 14487,20грн., слід визнати
обґрунтованою, документально
доведеною, такою, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такою, що підлягає задоволенню.

Господарський суд вважає, що
відповідач визнав себе зобов'язаною
особою по відношенню до позивача,
оскільки до дій які свідчать про
визнання боргу можуть відноситися
часткове погашення самим боржником
основного боргу.

Доказів оплати природного газу в сумі
14487,20грн. відповідач не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Господарський суд перевірив порядок
нарахування позивачем відповідачу
пені та трьох відсотків річних та
визнав, що позивач допустив порушення в
порядку нарахування, а саме:

Пунктом 1.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.13р.
за №14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" визначено, що
день фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
інфляційних нарахувань та пені. Якщо у
договорі виконання грошового
зобов'язання визначається до настання
певного терміну, наприклад, до 1 серпня
2014 року (частина друга статті 252
Цивільного кодексу України), то
останнім днем виконання такого
зобов'язання вважається день, що
передує цьому терміну (в даному
прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас
коли у тексті договору виконання
грошового зобов'язання визначено "по 1
серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня
2014 року", то останнім днем виконання
такого зобов'язання буде 1 серпня 2014
року.

Згідно з пунктом 6.1 Договору остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 14-го числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу.
Таким чином, господарський суд
констатує, що нарахування пені та трьох
відсотків річних можна здійснювати з
14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу, як це здійснював
позивач. Господарський суд констатує,
що позивачем правильно визначено
початок періоду нарахування пені та
трьох відсотків річних.

Що стосується кінцевої дати по яку
позивач нараховував пеню та три
відсотки річних, то господарський суд з
нею не погоджується, так як позивачем,
всупереч положенням пункту 1.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.13р.
за №14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", пеня та три
відсотки річних нараховувалися і на
день фактичної сплати суми
заборгованості, який не може бути
включений в період часу, за який
здійснюється стягнення трьох
відсотків річних та пені.

З огляду на викладене, господарський
суд здійснив перерахування пені та
трьох відсотків річних та визнав
правильними наступні періоди та суми
до стягнення:

- за жовтень 2012 року нарахування трьох
процентів річних та пені можливе
наступним чином:

Враховуючи, що відповідач 13.11.12р.
оплатив поставлений в жовтні 2012 року
природній газ у розмірі 10000,00грн., в той
час як природній газ поставлено, згідно
акту приймання-передачі від 31.10.12р.
(а.с.16) на загальну суму 26921,52грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
16921,52грн. за період з 14.11.12р. по 11.12.12р.,
так як 12.12.12р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
15000,00грн.

Таким чином за період з 14.11.12р. по 11.12.12р.
на суму 16921,52грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 194,18грн. та три відсотки
річних у розмірі 38,94грн.

Враховуючи, що 12.12.12р. відповідач
оплатив поставлений в жовтні 2012 року
природній газ у розмірі 15000,00грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
1921,52грн. за період з 12.12.12р. по 13.12.12р., так
як 14.12.12р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
1921,52грн., тобто у повному обсязі.

Таким чином за період з 12.12.12р. по 13.12.12р.
на суму 1921,52грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 1,58грн. та три відсотки
річних у розмірі 0,32грн.

Згідно з пунктом 2.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.13р. за №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" пеня, за
визначенням частини третьої статті 549
Цивільного кодексу України, - це вид
неустойки, що забезпечує виконання
грошового зобов'язання і обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.
Застосування іншого виду неустойки -
штрафу до грошового зобов'язання
законом не передбачено, що, втім, не
виключає можливості його встановлення
в укладеному сторонами договорі
(наприклад, за необґрунтовану відмову
від переказу коштів за розрахунковими
документами отримувача коштів),
притому і як самостійний захід
відповідальності, і як такий, що
застосовується поряд з пенею. В
останньому випадку не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

Враховуючи положення пункту 7.2
договору та пункту 2.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.13р. за №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" господарський
суд констатує можливість стягнення
штрафу за прострочення платежу понад 30
(тридцять) днів. Таким чином,
тридцятиденний строк сплив 13.11.12р.,
однак враховуючи, що відповідач 14.12.12р.
погасив заборгованість у повному
обсязі, господарський суд відмовляє в
задоволенні вимоги позивача про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 134,51грн.

- за листопад 2012 року нарахування трьох
процентів річних та пені можливе
наступним чином:

Враховуючи, що відповідач 14.12.12р.
оплатив поставлений в листопаді 2012
року природній газ у розмірі 8078,48грн., в
той час як природній газ поставлено,
згідно акту приймання-передачі від
30.11.12р. (а.с.17) на загальну суму 163543,02грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
155464,54грн. за період з 14.12.12р. по 25.12.12р.,
так як 26.12.12р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
25000,00грн.

Таким чином за період з 14.12.12р. по 25.12.12р.
на суму 155464,54грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 764,58грн. та три відсотки
річних у розмірі 153,33грн.

Враховуючи, що 26.12.12р. відповідач
оплатив поставлений в листопаді 2012
року природній газ у розмірі 25000,00грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
130464,54грн. за період з 26.12.12р. по 27.12.12р.,
так як 28.12.12р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
100000,00грн.

Таким чином за період з 26.12.12р. по 27.12.12р.
на суму 130464,54грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 106,94грн. та три відсотки
річних у розмірі 21,45грн.

Враховуючи, що 28.12.12р. відповідач
оплатив поставлений в листопаді 2012
року природній газ у розмірі 100000,00грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
30464,54грн. за період з 28.12.12р. по 04.03.13р.,
так як 05.03.13р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
30464,54грн., тобто у повному обсязі.

Таким чином за період з 28.12.12р. по 04.03.13р.
на суму 30464,54грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 836,53грн. та три відсотки
річних у розмірі 167,76грн.

Враховуючи положення пункту 7.2
договору та пункту 2.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.13р. за №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" господарський
суд констатує можливість стягнення
штрафу за прострочення платежу понад 30
(тридцять) днів. Таким чином,
тридцятиденний строк сплив 12.01.13р. З
огляду на те, що в період з 13.01.13р. по
04.03.13р. відповідачем не погашено
заборгованість у розмірі 30464,54грн.,
господарський суд задовольняє вимогу
позивача про стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 2132,52грн. (30464,54/100*7).

Здійснивши перерахунок інфляційних,
які нараховані за зобов'язаннями
листопада 2012 року, господарський суд
визнав його правильним, а вимогу про
стягнення з відповідача на користь
позивача 341,64грн. такою, що підлягає
задоволенню.

- за грудень 2012 року нарахування трьох
процентів річних та пені можливе
наступним чином:

Враховуючи, що відповідач 14.12.12р. не
оплатив поставлений в грудні 2012 року
природній газ в повному обсязі
поставлений, згідно акту
приймання-передачі від 31.12.12р. (а.с.18) на
загальну суму 254022,66грн. нарахування
пені та трьох відсотків річних можна
здійснювати на суму 254022,66грн. за період
з 14.01.13р. по 04.03.13р., так як 05.04.12р.
відповідачем здійснено оплату
заборгованості у розмірі 29535,46грн.

Таким чином за період з 14.01.13р. по 04.03.13р.
на суму 254022,66грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 5219,64грн. та три відсотки
річних у розмірі 1043,93грн.

Враховуючи, що 05.03.13р. відповідач
оплатив поставлений в грудні 2012 року
природній газ у розмірі 29535,46грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
224487,20грн. за період з 05.03.13р. по 12.03.13р.,
так як 13.03.13р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
100000,00грн.

Таким чином за період з 05.03.13р. по 12.03.13р.
на суму 224487,20грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 738,04грн. та три відсотки
річних у розмірі 147,61грн.

Враховуючи, що 13.03.13р. відповідач
оплатив поставлений в грудні 2012 року
природній газ у розмірі 100000,00грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
124487,20грн. за період з 13.03.13р. по 24.03.13р.,
так як 25.03.13р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
50000,00грн.

Таким чином за період з 13.03.13р. по 24.03.13р.
на суму 124487,20грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 613,91грн. та три відсотки
річних у розмірі 122,78грн.

Враховуючи, що 25.03.13р. відповідач
оплатив поставлений в грудні 2012 року
природній газ у розмірі 50000,00грн.
нарахування пені та трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
74487,20грн. за період з 25.03.13р. по 22.04.13р.,
так як 23.04.13р. відповідачем здійснено
оплату заборгованості у розмірі
60000,00грн.

Таким чином за період з 25.03.13р. по 22.04.13р.
на суму 74487,20грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 887,72грн. та три відсотки
річних у розмірі 177,54грн.

Враховуючи, що 23.04.13р. відповідач
оплатив поставлений в грудні 2012 року
природній газ у розмірі 60000,00грн.
нарахування пені можна здійснювати на
суму 14487,20грн. за період з 23.04.13р. по
13.07.13р. (дата, яку позивач визначив, як
граничну); нарахування трьох відсотків
річних можна здійснювати на суму
14487,20грн. за період з 23.04.13р. по 12.05.13р.
(дата, яку позивач визначив, як
граничну).

Таким чином за період з 23.04.13р. по 13.07.13р.
на суму 14487,20грн. підлягає задоволенню
пеня у розмірі 474,70грн. та за період з
23.04.13р. по 12.05.14р. на суму 14487,20грн.
підлягає задоволенню три відсотки
річних у розмірі 458,43грн.

Господарський суд констатує, що
позивачем при нарахуванні пені
дотримано шестимісячний строк
визначений частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України.

Враховуючи положення пункту 7.2
договору та пункту 2.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.13р. за №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" господарський
суд констатує можливість стягнення
штрафу за прострочення платежу понад 30
(тридцять) днів. Таким чином,
тридцятиденний строк сплив 13.02.13р. З
огляду на те, що в період з 13.02.13р. по
04.03.13р. відповідачем не погашено
заборгованість у розмірі 254022,66грн.,
господарський суд задовольняє вимогу
позивача про стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 17781,59грн. (254022,66/100*7).

Здійснивши перерахунок інфляційних,
які нараховані за зобов'язаннями
грудня 2012 року, господарський суд
визнав його правильним, а вимогу про
стягнення з відповідача на користь
позивача 1261,76грн. штрафу такою, що
підлягає задоволенню.

В порядку ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по справі покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, а саме
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір у розмірі
1814,03грн., з урахуванням того, що 99,29%
позовних вимог позивача судом
задоволено.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173,
174, 193, 216, 217, 218, 231, 232 Господарського
кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-84,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго"
"Солонетеплоенерго" (52400,
Дніпропетровська область, смт. Солоне,
вул.Шевченко, буд. 4, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул.Б.Хмельницького, буд. 6, ) основну заборгованість у розмірі
14487,20грн. (чотирнадцять тисяч чотириста
вісімдесят сім грн. 20 коп.); пеню у
розмірі 9837,82грн. (дев'ять тисяч вісімсот
тридцять сім грн. 82 коп.); інфляційні
витрати у розмірі 1603,40грн. (одна тисяча
шістсот три грн. 40 коп.); 3% річних у
розмірі 2332,09грн. (дві тисячі триста
тридцять дві грн. 09 коп.); штраф у
розмірі 19914,11грн. (дев'ятнадцять тисяч
дев'ятсот чотирнадцять грн. 11 коп.);
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1814,03грн. (одна тисяча вісімсот
чотирнадцять грн. 03коп.).

В решті відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено

25.07.14р.

Суддя Н.Е. Петренко