РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.
Справа № 918/294/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Василишин А.Р. ,

судді
Савченко Г.І.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Прохорович О. М., Дегтяр І. Г.,
Саушко Р.Ю.

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Рівнеліфт" на рішення господарського
суду Рівненської області від 14.05.14 р. у
справі № 918/294/14

за позовом Кузнецовського міського
комунального підприємства
(м.Кузнецовськ)

до Приватного акціонерного
товариства "Рівнеліфт" (м.Рівне)

про стягнення боргу в сумі 6 106,73 грн.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 14.05.2014 р. у
справі №918/294/14 (суддя Войтюк В.Р.)
задоволено позов Кузнецовського
міського комунального підприємства до
Приватного акціонерного товариства
"Рівнеліфт" про стягнення боргу в сумі 6
106,73 грн.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Рівненської
області від 14.05.2014 р. у справі №918/294/14,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Рівненської
області від 14.05.2014 р. справі №918/294/14 за
позовом Кузнецовського міського
комунального підприємства до
Приватного акціонерного товариства
«Рівнеліфт» повністю. Прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Приватне
акціонерне товариство "Рівнеліфт"
посилається на ту обставину, що
господарський суд Рівненської області
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання та
винесення помилкового рішення. Крім
того, суд не в повному обсязі з'ясував
обставини, що мають значення для
справи.

Зокрема, скаржник не погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг не затверджено
новий тариф по спірному питанню, а тому
застосування раніше визначеного
тарифу не порушує вимоги Закону
України «Про державне регулювання в
сфері комунальних послуг».

Відтак, апелянт зазначає, що
повноваження щодо встановлення
тарифів на комунальні послуги
розподілені між Національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг (далі -
Комісія) та органами місцевого
самоврядування.

У свою чергу, органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи на
комунальні послуги для решти
підприємств, які не підпадають під
регулювання Комісії, а також
встановлюють тарифи на послуги
централізованого опалення (грн./м2) та
постачання гарячої води (грн./м3)
кінцевим споживачам на основі тарифів
затверджених Комісією.

Зважаючи на вищевикладене апелянт
стверджує, що з 15 грудня 2012 року позивач
має здійснювати постачання теплової
енергії за тарифами, визначеними
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг (надалі Комісія).

Зокрема, в січні 2013 року позивач
отримав листа №26/020706 від Комісії, в
якому Комісія повідомила, позивача, що
його підприємство не звернулось із
заявою та відповідним комплектом
документів для встановлення тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування, постачання. Однак,
заявка на встановлення тарифів була
подана позивачем лише в жовтні 2013 року,
однак тарифи так і не були встановлені,
оскільки позивач не надав Комісії
необхідні документи, а саме
узагальнюючі розрахунки.

У зв'язку з тим, що нові тарифи не
були встановлені позивач мав би
користуватися тарифами встановленими
рішенням виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради №93 від
28.04.2011 року "Про затвердження
коригування тарифів на послуги з
теплопостачання, централізованого
опалення та постачання гарячої і
холодної води. водовідведення, що
надаються Кузнецовським міським
комунальним підприємством з 01.05.2011
року". Однак, дані тарифи були
скореговані Кузнецовською міською
радою рішенням №762 від 01.03.2013 року за
заявою позивача. Таким чином апелянт
вважає, що твердження суду першої
інстанції про те, що позивач
користується раніше затвердженими
тарифами не відповідає дійсності.

Крім того, скаржник звертає увагу
апеляційного суду на те, що рішенням
Кузнецовської міської ради від 01.03.2013
року №762 були скореговані не тільки
тарифи на послуги з центрального
опалення та постачання гарячої води, що
входить до компетенції органів
місцевого самоврядування (пп. 2 п. а ст. 28
Закону України "Про місцеве
самоврядування" та ст. 7 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"), але й
тарифи на послуги з теплопостачання.

З наведеного вбачається, що
Кузнецовська міська рада вийшла за
межі повноважень при коригуванні
тарифів на послуги з теплопостачання,
зважаючи на той факт, що з 15.12.2012 року
питання встановлення тарифів для
ліцензіата (Позивача) відносяться до
компетенції Комісії (органу, що видав
ліцензію). Таким чином, Позивач
користується тарифами на послуги з
теплопостачання, що були скореговані
Кузнецовською міською радою з
перевищенням своїх повноважень, в
порушення вимог ст. 31 Закону України.
«Про житлово-комунальні послуги» та
Закону України "Про місцеве
самоврядування», що є неправомірним.
Господарським судом Рівненської
області дана обставина була залишена
поза увагою, і відповідно суд прийшов
до висновків, які не відповідають
обставинам справи.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
05.06.2014 р. апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт"
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання.

17.07.2014 р. Кузнецовське міське
комунальне підприємство надало
Рівненському апеляційному
господарському суду додаткові
пояснення щодо апеляційної скарги, у
яких зазначило, що Кузнецовське міське
комунальне підприємство з моменту
отримання ліцензій Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
не змінювало тариф який наданий
висновком Державної інспекції з
контролю за цінами №233, а коригування
здійснювалось Рішеннями Кузнецовської
міської ради лише в частині зміні
тарифів згідно Постанов Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики під дію
якої підпадає ВП Рівненська АЕС як
виробник теплової енергії. Останнє
коригування якого було проведено 01
березня 2013 року на зменшення вартості
послуги теплопостачання на 1,25 гр. для
інших споживачів.

Розпорядженням голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. у
справі №918/294/14 змінено склад колегії,
окрім заміни головуючого судді,
змінено склад суду, визначено колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.,
суддя Савченко Г.І.

У судовому засіданні представник
позивача - Кузнецовського міського
комунального підприємства Прохорович
О.М. заперечила проти доводів
апеляційної скарги та надала пояснення
на обгрунтування своєї правової
позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 14.05.14 р. у справі №918/294/14 є
законним та обгрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Директор Кузнецовського міського
комунального підприємства Саушкін Р.Ю.
надав суду додаткові пояснення щодо
обставин справи та підтримав позицію
представника Прохорович О.М. в повному
обсязі.

Представник позивача -
Кузнецовського міського комунального
підприємства Дегтяр І.Г. підтримав
позицію представника Прохорович О.М. в
повному обсязі та надав додаткові
пояснення щодо обставин справи.

В судове засідання представник
відповідача (апелянта) не прибув, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення,
наявне в матеріалах справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
Відкрите акціонерне товариство
"Рівнеліфт" у відповідності до вимог
Закону України "Про акціонерні
товариства", перейменоване на Приватне
акціонерне товариство "Рівнеліфт".

11 жовтня 2004 року між Кузнецовським
міським комунальним підприємством
(енергопостачальник) та Приватним
акціонерним товариством "Рівнеліфт"
(споживач) укладено Договір № 215 на
постачання теплової енергії в гарячій
воді.

Згідно п.1.1. зазначеного договору
Енергопостачальник бере на себе
зобов'язання постачати Споживачеві
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах відповідно до
Додатку № 1, який є невід'ємною частиною
договору, а Споживач зобов'язаний
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни передбачені цим Договором.

Пунктом 2.1. договору, теплова енергія
постачається споживачеві в обсягах по
договору у гарячій воді на такі
потреби: опалення та вентиляція в
період опалювального сезону ; гаряче
водопостачання протягом року.

У відповідності до п.3.2.2. споживач
теплової енергії зобов'язується
виконувати умови та порядок оплати
спожитої енергії в обсягах і терміни,
передбачених договором.

Відповідно до п. 5.1. договору, облік
споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку і
розрахунковим способом згідно з
Додатком №1.

Згідно п. 6.1. договору, ціна послуг на
момент укладення договору в рік,
орієнтовно складає 1 497,80 грн. з ПДВ.

Пунктом 7.2.2. договору передбачено, що
споживач несе відповідальність за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію - пеня в розмірі 0,5%
належної до сплати за кожен день
прострочення, але не більше 100
відсотків загальної суми.

У відповідності до п. 10.1. договір
укладений строком на один рік і набрав
чинності з моменту його підписання та
діяв до 31 травня 2006 року та вважається
продовженим на кожен наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін.
Оскільки такої заяви про розірвання
Договору до Позивача не надходило, тому
Договір № 215 від 11.10.2004 року є діючим.

Відповідно п.2 Додатку №1 до Договору
№215 від 11.10.2004 р. вартість теплової
енергії, що постачається споживачу за
період складає відповідно до діючих
тарифів з 01 січня 2003 р., за одну Гкал. - 8,26
гривень, ПДВ-1,65 гривень, всього 9,91 грн. У
разі зміни тарифів під час дії Договору
оплата споживачем наданих йому послуг
здійснюється за новими цінами без
зміни інших умов Договору.

02.12.2005 р. Кузнецовське міське
комунальне підприємство
(енергопостачальник) та Приватне
акціонерне товариство "Рівнеліфт"
(споживач) уклали додаткову угоду №1
про внесення змін в п.6.8. Договору № 215
на постачання теплової енергії в
гарячій воді від 11.10.2004 р.

З урахуванням додаткової угоди п. 6.8.
договору викладено в наступній
редакції: "Споживачам, що не мають
приладів обліку, кількість спожитої
енергії визначається згідно з
договірними навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових мереж енергопостачальника та
кількості годин (діб) роботи
теплоспоживального обладнання
споживача в розрахунковому періоді і
оплачується споживачем не пізніше
останнього дня поточного місяця.

Додаткова угода вступає в силу з 01.01.2006
р. та діє на весь період дії договору.

28 грудня 2010 року Кузнецовською міською
радою Рівненської області рішенням №
281 було затверджено тарифи на
житлово-комунальні послуги для
Кузнецовського міського комунального
підприємства. В зазначене рішення
включений висновок № 233 державної
інспекції з контролю за цінами
відповідно до якого встановлений тариф
на послуги транспортування і
постачання теплової енергії , що діяла
на підставі Постанови КМУ № 955 "Про
затвердження Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги; централізованого
опалення і постачання гарячої води"
п.122. Тариф для Кузнецовського міського
комунального підприємства який
встановлений висновком № 233 на
сьогоднішній день не змінений і є
діючим.

15 грудня 2012 року Національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг видано
Кузнецовському МКП Ліцензію Серія АД
№ 041945 на транспортування теплової
енергії Магістральними і місцевими
(розподільчими) тепловими мережами та
Ліцензію Серія АД № 041946 на постачання
теплової енергії.

Кузнецовське міське комунальне
підприємство з моменту отримання
ліцензії від Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг не змінювало тариф,
який наданий висновком Державної
інспекції з контролю за цінами № 233, а
коригування здійснювались Рішеннями
Кузнецовської міської ради лише в
частині змін тарифів згідно постанов
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики під дію якої підпадає ВП
Рівненська АЕС як виробник теплової
енергії.

Рішеннями Виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради
Рівненської області (№ 98 від 03.05.2012, № 762
від 01.03.2013, № 141 від 10.10.2013), для
Кузнецовського міського комунального
підприємства скориговано тарифи на
послуги з теплопостачання,
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

04 січня 2013 р. Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг надіслала
Кузнецовському міському комунальному
підприємству лист, яким повідомила
підприємство, про необхідність
здійснення розрахунків та подання
заяви з відповідним комплектом
документів для встановлення тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування, постачання на
плановий - 2013 рік. А також повідомила
підприємство про проведення 11.01.2013 р. об
11:00 засідання робочої групи з розгляду
проблемних питань, пов'язаних із
особливостями формування тарифів на
теплову енергію Кузнецовського
міського комунального підприємства.

Згідно протоколу засідання робочої
групи Національної комісії № 22 від
03.04.2013 року КМКП включено в графік
першочергового розгляду заяв
ліцензіатів для визначення економічно
обґрунтованих тарифів на теплову
енергію і на протязі 2013 року
проводилась робота з розрахунку
питомих втрат теплової енергії та
корисного відпуску теплової енергії до
всіх споживачів міста, а також
розроблення інвестиційної програми
КМКП.

Внаслідок цього, заявою від 24.10.2013 року
позивач звернувся до голови
Національної комісії Саратова В.В. щодо
встановлення тарифу на
транспортування і постачання теплової
енергії.

Листом від 30 грудня 2013 вх.№ 15349/0/1-13-06
Кузнецовське міське комунальне
підприємство звернулось до Комісії з
заявою щодо встановлення тарифів на
теплову енергію.

05 лютого 2014 року Державна
інспекція України з контролю за цінами
на виконання наказу від 05.02.2014 р. №79-14 та
відповідно до пункту 3 завдання 2 Плану
роботи Сектору у Рівненській області
Держцінінспекції України на І квартал
2014 року провела планову перевірку
"Кузнецовського міського комунального
підприємства" з питання порядку
формування, встановлення та
застосування тарифів на послуги в
житлово-комунальній сфері. У висновку
комісії не установлено порушень при
застосуванні тарифів на послуги з
теплопостачання, централізованого
опалення та постачання гарячої води, що
надаються Позивачем по Рішеннях
Кузнецовської міської ради
Рівненської області № 98 від 03.05.2012 р. та
№ 762 від 01.03.2013 р.

13 грудня 2013 р. позивач надіслав
відповідачу претензію №2492 про сплату
заборгованості, проте відповідач про
результати її розгляду не повідомив,
заборгованість не ліквідував.

У зв'язку з неналежним виконання
відповідачем умов Договору № 215 на
постачання теплової енергії в гарячій
воді Кузнецовське міське комунальне
підприємство звернулось до
господарського суду Рівненської
області про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт" 6 106
грн. 73 коп. з яких 5 778 грн. 81 коп. борг за
надані послуги теплопостачання, 167 грн.
17 коп. пеня та 160 грн. 75 коп. 3 % річних.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарські зобов'язання згідно
положень ст.173 Господарського кодексу
України, можуть виникати, зокрема, із
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу
України визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст. 173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7
ст.193 Господарського кодексу України).

Взаємовідносини сторін з постачання та
споживання теплової енергії
врегульовані не лише договором, а й
нормативними актами, зокрема Законом
України "Про житлово-комунальні
послуги", який визначає постачання
гарячої води та централізоване
опалення одним із видів
житлово-комунальних послуг, що
надаються у порядку, визначеному ст. 16
Закону з покладанням обов'язку щодо їх
оплати на споживача, Законом України
"Про теплопостачання", котрий, у свою
чергу, визначає основні правові,
економічні та організаційні засади
діяльності на об'єктах сфери
теплопостачання та регулює відносини,
пов'язані з виробництвом,
транспортуванням, постачанням та
використанням теплової енергії з метою
забезпечення енергетичної безпеки
України, підвищення
енергоефективності функціонування
систем теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання.

Відповідно до Закону України "Про
теплопостачання" постачання теплової
енергії (теплопостачання) є
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

Статтею 1 названого Закону передбачено,
що тариф (ціна) на теплову енергію -
грошовий вираз витрат на виробництво,
транспортування, постачання одиниці
теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням
рентабельності виробництва,
інвестиційної та інших складових, що
визначаються згідно із методиками,
розробленими національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Згідно ст..20 вище зазначеного Закону
тариф на теплову енергію для споживача
визначається як сума тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
державне регулювання у сфері
комунальних послуг" Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
встановлює тарифи на комунальні
послуги (тарифи на теплову енергію,
транспортування теплової енергії
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами,
постачання теплової енергії, а також
тарифи на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення) лише
тим суб'єктам природних монополій та
суб'єктам господарювання на суміжних
ринках, ліцензування діяльності яких
вона здійснює.

У свою чергу, органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи на
комунальні послуги для решти
підприємств, які не підпадають під
регулювання Комісії, а також
встановлюють тарифи на послуги
централізованого опалення (грн./м2) та
постачання гарячої води (грн./м3)
кінцевим споживачам на основі тарифів
затверджених Комісією.

Статтею 28 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що до власних (самоврядних) повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
встановлення в порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів на
побутові, комунальні, транспортні та
інші послуги. Тому, при встановленні
цін/тарифів на послуг, які виробляються
суб'єктами природних монополій,
діяльність яких регулюється
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, та Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
відповідно до законодавства,
повноваження органів місцевого
самоврядування поширюються виключно
на тариф (складову тарифу), який не
підлягає встановленню цими комісіями.

Відтак, колегія суддів звертає увагу,
що Кузнецовське міське комунальне
підприємство з моменту отримання
ліцензії від Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг не змінювало тариф,
який наданий висновком Державної
інспекції з контролю за цінами №233, а
коригування здійснювались Рішеннями
Кузнецовської міської ради лише в
частині змін тарифів згідно постанов
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики під дію якої підпадає ВП
Рівненська АЕС як виробник теплової
енергії.

Згідно абзацу 6 пункту 2 частини першої
статті 6 Закону України "Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг" комісія здійснює встановлення
тарифів на комунальні послуги
суб'єктам природних монополій та
суб'єктам господарювання на суміжних
ринках, ліцензування діяльності яких
здійснюється національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Тарифи на комунальні послуги - тарифи
на теплову енергію (крім тарифів на
виробництво теплової енергії на
теплоелектроцентралях,
теплоелектростанціях, атомних
електростанціях і когенераційних
установках та установках
використанням нетрадиційних або
поновлюваних джерел енергії),
транспортування теплової енергії
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами,
постачання теплової енергії, а також
тарифи на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення,
перероблення та захоронення побутових
відходів.

Як вбачається з матеріалів справи,
Кузнецовське міське комунальне
підприємство має ліцензії
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг на провадження
господарської діяльності з
транспортування теплової енергії
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами
(АД041945) та постачання теплової енергії
(АД041946).

Листом від 30.12.2013 вх.№ 15349/0/1-13-06
Кузнецовське міське комунальне
підприємство звернулось до Комісії з
заявою щодо встановлення тарифів на
теплову енергію. У зв'язку з тим, що
підприємством не надано узагальнюючі
розрахунки, Комісією не встановлено
тарифи на теплову енергію для
Кузнецовського міського комунального
підприємства.

Відтак, комісією не затверджено новий
тариф по спірному питанню, а тому
застосуванням раніше визначеного
тарифу вимоги Закону України "Про
державне регулювання в сфері
комунальних послуг" не порушено.

Крім того, колегія суддів враховує, що
відповідно до Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" комунальні
послуги - результат господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Статтею 7 вищезазначеного Закону
визначені повноваження органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг, зокрема,
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Підпунктом 2 пунктом "а" статті 28 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до власних (самоврядних)
повноважень виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на побутові, комунальні (крім
тарифів на теплову енергію,
централізоване водопостачання та
водовідведення, перероблення та
захоронення побутових відходів, які
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг), транспортні
та інші послуги.

Враховуючи вищенаведене, встановлення
тарифу на постачання гарячої води не
належить до компетенції Комісії.

Рішеннями Виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради
Рівненської області (№ 98 від 03.05.2012, № 762
від 01.03.2013, № 141 від 10.10.2013), для
Кузнецовського міського комунального
підприємства скориговано тарифи на
послуги з теплопостачання,
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Разом з тим, указані вище рішення
Кузнецовської міської ради
Рівненської області в порядку
адміністративного судочинства не
оскаржувались та не скасовувались.
Відтак, враховуючи норми п.п.1,2,10 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", рішення є чинними, а тому
посилання на перевищення міською
радою повноважень при прийняті цих
рішень суд не вважає переконливим.

Кузнецовське МКП з грудня 2012 року
офіційно розпочало роботу з
Національною комісією щодо
встановлення тарифів на теплову
енергію. Згідно протоколу засідання
робочої групи національної комісії № 22
від 03.04.2013 року КМКП включено в графік
першочергового розгляду заяв
ліцензіатів для визначення економічно
обґрунтованих тарифів на теплову
енергію і на протязі 2013 року
проводилась робота з розрахунку
питомих втрат теплової енергії та
корисного відпуску теплової енергії до
всіх споживачів міста, а також
розроблення інвестиційної програми
КМКП. Внаслідок цього, заявою від 24.10.2013
року позивач звернувся до голови
національної комісії Саратова В.В. з
щодо встановлення тарифу на
транспортування і постачання теплової
енергії, який для позивача на
сьогоднішній день не встановлений.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
матеріалах справи містяться матеріали
перевірки Державною інспекцією
України з контролю за цінами,
діяльності Кузнецовського міського
комунального підприємства по питанню
формування, встановлення та
застосування тарифів на послуги в
житлово-комунальній сфері. У висновку
комісії не установлено порушень при
застосуванні тарифів на послуги з
теплопостачання, централізованого
опалення та постачання гарячої води, що
надаються Позивачем по Рішеннях
Кузнецовської міської ради
Рівненської області № 98 від 03.05.2012 р. та
№ 762 від 01.03.2013 р.

Відтак, доводи апеляційної скарги
скаржника, що позивач користується
тарифами на послуги з теплопостачання,
що були скореговані Кузнецовською
міською радою з перевищенням своїх
повноважень, в порушення вимог ст. 31
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" та Закону України "Про місцеве
самоврядування", колегія суддів не
вважає переконливими та відхиляє.

Крім того, у відповідності до умов
Договору відповідач зобов'язувався
своєчасно і в повному обсязі
оплачувати надані послуги, яких за
період з 01.10.2012 року по 01.02.2014 року було
надано в об'ємі 129 Гкал. проте свої
зобов'язання не виконав, оплату
комунальних послуг не провів і за ПрАТ
"Рівнеліфт" рахується борг в сумі 5 778
(п'ять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн.
81 коп. згідно розрахунку
заборгованості.

Оскільки п. 7.2.2. Договору передбачено
сплату пені за несвоєчасне внесення
плати за теплову енергію, у розмірі 0,5 %
за кожен день простроченого платежу,
яку Позивачем було зменшено з
врахуванням вимог Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
одночасно відповідно до ст. 549,551, п.3 ст.
611, ч.1 ст.624 ЦК України нараховано пеню
у розмірі 167,17 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити інфляційні
втрати та 3% річних. За прострочення
виконання взятого на себе зобов'язання
Відповідач зобов'язаний сплатити 160,75
грн. - 3 % річних.

Згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
Договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що зазвичай
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором, або законом
(ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію ( передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Оскільки Договір № 215 передбачає строк
(термін) виконання зобов'язання, то воно
підлягає виконанню в цей строк (термін)
і по договору розрахунковий період для
оплати наданої послуги є здійснення
платежу не пізніше 25 числа місяця,
наступного за розрахунковим, що
відповідачем не було виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, сума
стягнення боргу, не спростована
документальними доказами апелянта, та
у відповідності до Договору № 215 на
постачання теплової енергії в гарячій
воді становить 6 106,73 грн., яка підлягає
стягненню з відповідача.

За таких обставин місцевий
господарський суд правомірно
задоволив позов про стягнення суми
боргу в розмірі 6 106,73 грн. як
обґрунтовано заявлений.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Рівнеліфт" на
рішення господарського суду
Рівненської області від 14.05.2014 р. у
справі № 918/294/14 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №918/294/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Савченко Г.І.