ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2014
Справа № 28/178/10

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інженерно-будівельне підприємство
"Форт" про розстрочку виконання
рішення суду по справі № 28/178/10

за позовом Концерну "Міські теплові
мережі" в особі Філії Концерну "Міські
теплові мережі" Ленінського району (69006,
м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, 137)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інженерно-будівельне підприємство
"Форт" (69015, м.Запоріжжя, вул. Таганська,
16)

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники сторін:

Від позивача у справі: Гринь А.А., дов. 3
9124/27 від 30.12.2013р.

Від відповідача (заявника): Дерев’янко
Л.Л., дов. б/н від 12.01.2012р.

03.07.2014р. до господарського суду
Запорізької області надійшла заява
відповідача по справі (боржника) (вх.
№09-06/14578 від 03.07.2014р.) про розстрочку
виконання рішення суду від 26.07.2010р. по
справі № 28/178/10.

Проколом перерозподілу справ від 03
липня 2014р., враховуючи відпустку
судді-доповідача у справі Федорової
О.В., розгляд зави про розстроку
виконання рішення суду від 26.07.2010р. по
справі № 28/178/10 розподілено судді
Кутіщевій-Арнет Н.С.

Ухвалою суду від 07.07.2014 р. заяву
прийнято до розгляду та призначено
судове засідання на 17.07.2014 р.

Ухвалу суду було направлено на адреси
сторін у встановленому законом
порядку.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи, у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12),
є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в
разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто
з посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, сторони
належним чином були сповіщені судом
про дату, час та місце судового
засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання
вимог рішень, ухвал, постанов
господарських судів тягне
відповідальність, встановлену цим
кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

В обґрунтування заяви відповідач
(боржник) посилається на ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України, мотивує її наступним:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 26 липня 2010р.
було задоволено позов Концерну «МТМ»
в особі Концерну «МТМ» Ленінського
району та стягнуто з ТОВ
"Інженерно-будівельне підприємство
"Форт" 2841,55 грн. основного боргу за
договором про постачання теплової
енергії в гарячій воді № 141 від 01.10.2002 р.,
734,26 грн. пені, 111,70 грн. відсотків,
329,11 грн. втрат від інфляції грошових
коштів, 376,16 грн. судових витрат - всього
в сумі 14392,78 грн. (далі за текстом -
«Рішення»). На виконання рішення суду
було видано наказ. Виконавче
провадження за цим наказом як
виконавчим документом здійснюється
Ленінським відділом державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції у рамках
зведеного виконавчого провадження за
№ 3/1677/11. За зазначеним зведеним
виконавчим провадженням здійснюється
також виконання про стягнення
податкового боргу з орендної плати за
землю на користь ДШ у Хортицькому
районі м. Запоріжжя за виконавчими
листами № 2а- від 28.03.2012 р. на
стягнення 62254,40 грн.; № 2а-087012202/11 від
14.05.2012 р. на стягнення 209496,93 грн.;
№2а-08709776/12 від 28.02.2013 р. на стягнення
53390,71 грн.; № 0870/339912 від 08.08.2012 р. на
стягнення 81114,46 грн. та ін. При
примусовому виконанні, в тому числі
рішення, накладено арешт на все рухоме
і нерухоме майно боржника, грошові
кошти, що знаходяться на банківських
рахунках підприємства. Враховуючи
значний розмір загального боргу за
всіма виконавчими провадженнями
наразі відповідач не має можливості
виконати рішення суду в зв'язку з вкрай
важким фінансовим станом підприємства.
Факт відсутності коштів на поточних
рахунках відповідача протягом
останнього року підтверджується:
довідкою ПАТ «Імексбанк» № 74 від 14.05.2014
р., ПАТ КБ «Приватбанк» № 08.7.0.0./41
від 14.05.2014 р., ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» № 563 від 14.05.2014 р., ПАТ
«Фідобанк» № 20-6-46/2444-ВРД від 14.05.2014
р., ПАТ «Банк Кіпру» № 1/233 від 14.05.2014 р.,
ДБ «Сбербанк России» № 203/5/58-1 від 14.05.2014
р. Боржник зазначає, що відстрочка
виконання рішення суду дасть
відповідачу можливість поновити
діяльність і виконати рішення. При
цьому просить суд зважити на те, що
чинники, які призвели до виникнення у
відповідача боргу, мають більшою мірою
об'єктивний характер. Неспроможність
належного виконання податкових
зобов'язання обумовлена кризою в
будівельній галузі, відсутності
замовлень і фінансування. До 2010 року
підприємство не мало жодної
заборгованості як за поставлену
теплову енергію, так і з сплати
податків. Але кризові явища в економіці
вкрай негативно вплинули на стан ТОВ
«ІБП «Форт». При цьому розмір орендної
плати за землю в той же період було
суттєво збільшено. Підприємство
регулярно вживало заходів щодо
погашення заборгованості, але борг
збільшувався за рахунок штрафних
санкцій, що зводило всі зусилля
нанівець.

Усвідомлюючи необхідність погашення
податкового боргу, керівництво
підприємства в той же час має вживати
заходів по запобіганню банкрутству,
яке призведе до припинення роботи
підприємства, звільнення працівників і
взагалі унеможливить погашення боргу.
Боржник вважає, що за таких обставин
забезпечити виконання рішення суду
можуть лише заходи з його розстрочення.

Враховуючи викладені в заяві
обставини, а саме тяжкий фінансовий
стан підприємства боржника, заявник
просить суд надати розстрочку
виконання рішення суду на 36 місяців зі
сплатою щомісячно рівними частинами
по 399грн. 80 коп.

В судовому засіданні 17.07.2014 р.
представник заявника підтримав заяву
про розстрочення виконання рішення
суду.

Представник стягувача (позивача у
справі) в судовому засіданні надав
письмові пояснення, в яких стягувач
зазначив, що основним видом діяльності
Концерну «МТМ» - є виробництво та
розподіл теплової енергії споживачам
м. Запоріжжя. Концерном ведуться
розрахунки за використані
енергоресурси такі, як вода та стоки,
електроенергія, газ також здійснюється
оплата податкових зобов'язань, внесків
в пенсійний фон України, виплата
заробітної плати працівникам
підприємства та за господарськими
договорами. Концерн для вироблення
теплової енергії закуповує природний
газ у постачальників на умовах
передплати, а за кожний день прострочки
оплати сплачує пеню.

Затвердження Порядку розподілу коштів,
що надходять на поточні рахунки із
спеціальним режимом використання для
проведення розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу, гроші
що надходять на поточні рахунки із
спеціальним режимом використання для
проведення розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу для
погашення заборгованості

Несвоєчасна оплата за природний газ
може призвести до обмеження
газопостачання підприємства та
повного його припинення. На
сьогоднішній день стягувач перебуває в
тяжкому фінансовому становищі,
оскільки має грошові зобов'язання
перед ДП «Водоканал», КП «Газ України»,
ВАТ « Запоріжобленерго».

Заборгованість споживачів перед
Концерном перевищує заборгованість
Концерну перед своїми контрагентами.

Не дивлячись на виниклі обставини та
«есвоєчасні розрахунки споживачів за
використану теплову енергію, Концерн
"МТМ" покладає великі зусилля, щоб
своєчасно виконувати взяті на себе
зобов'язання з оплати за використані
енергоресурси задля постачання
теплової енергії споживачам.

Згідно клопотання представників
сторін стягувача (позивача) та
відповідача (заявника), судовий процес
вівся без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за завою сторони,
державного виконавця, за подання
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згідно, Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. господарський суд,
на підставі статті 121 ГПК України, має
право за заявою сторони, державного
виконавця, прокурора або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

В п. 7.1.2. вищевказаної постанови
зазначено, що розстрочка означає
виконання рішення частками,
встановленими господарським судом, з
певним інтервалом в часі. Строки
виконання кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з п. 7.2. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 р., підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Проаналізувавши викладені в заяві
обставини, слід зазначити, що рішення
господарського суду Запорізької
області було винесено 26.07.2010р., сума, яка
була стягнута за даним рішенням
складала 14392 грн. 78 коп., тобто після
винесення рішення суду пройшло чотири
роки. За цей період боржник навіть
частково не намагався виконати рішення
суду, зі стягнутого боргу ним не
погашено ні однієї копійки і зараз
просить розстрочку виконання рішення
на три роки.

Відповідно до ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які
мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює надані
сторонами докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом (ч. 1 ст.43 ГПК України).

За таких обставин суд вважає, що заява
боржника про надання розстрочки
виконання рішення суду не підлягає
задоволенню, як така, що не відповідає
вимогам ст. 121 ГПК України.

Тяжке фінансове становище сторонни не
є виключним випадком, перебаченим ст. 121
ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
інтересами обох сторін і ст.ст. 86, 121 ГПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інженерно-будівельне підприємство
"Форт" про надання розстрочки
виконання рішення суду на 36 місяців
по справі № 28/178/10 залишити
без задоволення.

Ухвала набирає чинності з дня її
винесення: 17.07.2014р.

Суддя
Н.С. Кутішева - Арнет