ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2014 р.
Справа № 914/1782/14

Суддя О.Запотічняк при секретарі
М.Драгус розглянула справу

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ітрум", м.Львів.

До відповідача 1: Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
м.Львів.

До відповідача 2: Управління державної
казначейської служби України у
Франківському районі м.Львова, м.Львів.

До відповідача 3: Державної
казначейської служби України, м. Київ

За участю: Прокуратури міста Львова,
м.Львів.

Про: стягнення 4650,00 грн.

За участю представників:

Від позивача: А. Гринчук - представник;

Від відповідача1: Кожан О.Р. -
представник;

Від відповідача2: Ю. Прийма.-
представник;

Від відповідача3: не з'явився;

Прокурор: Леонтьєва Н.Т.(посвідчення
№005508);

Суть спору: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ітрум"
звернулося до Господарського суду
Львівської області з позовом до
відповідача 1: Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, до
відповідача 2: Управління державної
казначейської служби України у
Франківському районі м.Львова про
стягнення 4650,00 грн.

Позовні вимоги позивач
обґрунтовує наступним. ДПІ у
Франківському районі м. Львова
проведено перевірку ТзОВ "Ітрум", за
результатами якої складено акт від
09.01.2014р. 24.12.2013 року між позивачем та АО
"ЮФ "Гринчук Мазур та партнери" укладено
договір на надання правової допомоги.
Адвокатсьтке об'єднання згідно виданої
на підставі договору довіреності
зобов'язувалось надати позивачу
правову допомогу з оскарження акта
позапланової перевірки ТзОВ "Ітрум",
проведеної ДПІ у Франківському районі
м. Львова. На виконання договору про
надання правової допомоги адвокатське
об'єднання надало позивачу юридичні
послуги, перелік яких відображено в
акті приймання-передачі від 28.01.2014 року.
Позивач за надані послуги сплатив
відповідачу гонорар в розмірі 4 650,00
грн, що підтверджується платіжним
дорученням №383 від 14.01.2014 року. ДПІ у
Франківському районі м. Львова дії
податкового інспектора визнано
незаконними та встановлено
відсутність підстав для нарахування
штрафу. З огляду на викладені
обставини, оскільки незаконні дії
відповідача стали підставою понесених
позивачем витрат на надання правової
допомоги, позивач просить суд стягнути
з ДПІ у Франківському районі м. Львова
4650,00 грн.

Обставини справи: Розглянувши
подані матеріали суд визнав їх
достатніми для прийняття заяви до
розгляду і ухвалою від 22.05.2014 року
порушив провадження у справі та
призначив судове засідання на
10.06.2014року.

В судових засіданнях 10.06.2014р.,
17.06.2014р. оголошувалась перерва.

12.06.2014р. прокуратура міста Львова
звернулася до суду з листом від 11.06.14р.
№20/13-2915вих-14 про вступ прокуратури
м.Львова у розгляд даної справи, з метою
захисту інтересів держави в порядку
передбаченому ст. 36-1 Закону України
"Про прокуратуру".

Ухвалою суду від 02.07.2014р. було залучено
Державну казначейську службу України в
якості відповідача 3 та відкладено
розгляд справи на 21.07.2014 року.

В судовому засіданні 21.07.2014р. розгляд
справи було відкладено до 30.07.2014р. для
надання можливості відповідачу 3
виконати вимоги ухвали суду від 02.07.2014
року та забезпечити явку
уповноваженого представника в судове
засідання.

В судове засідання 30.07.2014р. з'явилися
представники позивача, відповідача 1 та
відповідача 2, прокурор. Відповідач 3
явки уповноваженого представника в
судове засідання не забезпечив, причин
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце судового розгляду, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення від 10.07.2014р.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

Державною податковою інспекцією
у Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «ІТРУМ», за результатами
якої складено Акт № 4/22-40/34768022 від 09
січня 2014 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ІТРУМ» з питань
господарських відносин з ПП
«КРЕАТИВ-БУД» за листопад 2011 року за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.».

З метою оскарження результатів
проведеної ДПІ у Франківському районі
м. Львова Головного управління
Міндоходів перевірки ТОВ «ІТРУМ»
звернулося за правовою допомогою до АО
«ЮРИДИЧНА ФІРМА «ГРИНЧУК МАЗУР ТА
ПАРТНЕРИ». На підставі укладеного
Договору про надання правової допомоги
від 24 грудня 2013 року сторонами було
оформлено Доручення від 14 січня 2014
року.

Згідно вказаного Доручення АО «ЮФ
«ГРИНЧУК МАЗУР ТА ПАРТНЕРИ»
зобов'язалось надати ТОВ «ІТРУМ»
правову допомогу у справі про
оскарження результатів документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ІТРУМ», проведеної ДПІ у
Франківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області (Акт
від 09.01.2014 №4/22-40/34768022). На виконання умов
Доручення ТОВ «ІТРУМ» було сплачено АО
«ЮФ «ГРИНЧУК МАЗУР ТА ПАРТНЕРИ»
гонорар у розмірі 4 650,00 гривень, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 383 від 14.01.2014 року.

На виконання Доручення від 14 січня 2014
року АО «ЮФ «ГРИНЧУК МАЗУР ТА ПАРТНЕРИ»
було підготовлено заперечення до Акту
перевірки від 09 січня 2014 року, в
розгляді якого 21.01.2014 року брав участь
представник АО «ЮФ «ГРИНЧУК МАЗУР ТА
ПАРТНЕРИ».

За результатами виконання умов
Доручення, 28 січня 2014 року сторонами
було підписано Акт приймання-передачі
наданих послуг № 1 від 28.01.2014 року.

За результатами поданих заперечень ДПІ
у Франківському районі м. Львова надало
позивачу відповідь, згідно якої подані
заперечення спростовують порушення,
викладені в акті перевірки. ДПІ у
Франківському районі м. Львова
прийнято рішення про відсутність
підстав для нарахування ТОВ «ІТРУМ»
грошових зобов'язань на підставі Акту
№4/22-40/34768022 від 09 січня 2014 року.

30.01.2014р. позивач подав скаргу на дії
старшого державного
ревізора-інспектора ДПІ у
Франківському районі м. Львова - ОСОБА_5.
За результатами поданої скарги Наказом
від 13.02.2014р. №165 «Про притягнення до
відповідальності» старшому державному
ревізору-інспектору ОСОБА_5 зменшено
розмір премії на 10% за лютий 2014 року за
неповне дослідження під час
документальної перевірки ТОВ «Ітрум»
обставин, які стосувалися наявності
судових рішень по контрагенту.

22 лютого 2014 року на адресу ДПІ у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області була надіслана
вимога від 21.02.2014 року відшкодувати в
семиденний строк з дня отримання
вимоги ТОВ «ІТРУМ» завдані збитки у
розмірі 4 650,00 грн., отримана ДПІ у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області 25 лютого 2014 року,
яка на даний час залишена без
відповіді.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказує, що прийнятим актом №4/22-40/34768022
від 09 січня 2014 року було порушено права
ТОВ «Ітрум», чим завдано йому
матеріальну шкоду в розмірі 4650,00 грн.

Відповідно до ст. 86.1. Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності).

У разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. У разі
незгоди платника податків з висновками
акта такий платник зобов'язаний
підписати такий акт перевірки із
зауваженнями, які він має право надати
разом з підписаним примірником акта
або окремо у строки, передбачені цим
Кодексом (абз. 4 ст. 86.1 ПК України ).

Відповідно до 86.7. Податкового кодексу
України у разі незгоди платника
податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами і даними, викладеними в акті
(довідці) перевірки, вони мають право
подати свої заперечення до
контролюючого органу за основним
місцем обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень.

Такі заперечення є невід'ємною
частиною акта (довідки) перевірки (абз. 3
ст 86.7 ПК України).

Відповідно до абз 1.4 Наказу
Міністерства фінансів України від
14.03.2013 № 395 «Про затвердження Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками податків
- фізичними особами» (далі - Порядок) акт
- службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки діяльності платника
податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

У разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до органу державної
податкової служби за основним місцем
обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки).За
результатами розгляду заперечень
складається висновок довільної форми,
у якому зазначаються наведені в акті
(довідці) перевірки висновки, факти та
дані, відносно яких надано заперечення
платником податків, короткий зміст
заперечень, наводиться обґрунтування
позиції органу державної податкової
служби стосовно кожного питання,
порушеного в запереченнях, та
підводиться підсумок щодо
обґрунтованості заперечень. На
підставі висновку складається
обґрунтована письмова відповідь щодо
результатів розгляду заперечень, яка
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби та надсилається платнику
податків у порядку, встановленому
статтею 58 розділу ІІ Кодексу для
надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (п. 4.6 Порядку).
Зазначений висновок є складовою
частиною (додатком) матеріалів
перевірки, залишається в органі
державної податкової служби та
враховується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби при їх розгляді і прийнятті
податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду керівником
органу державної податкової служби
(його заступником) акта перевірки,
заперечень платника податків або його
законних представників та інших
матеріалів перевірки у терміни та
порядку, встановлені Кодексом,
приймаються відповідні податкові
повідомлення-рішення (п. 4.7 Порядку).

Отже, згідно податкового законодавства
акт перевірки є документом, який фіксує
встановлені в процесі перевірки
обставини, а заперечення, складені за
результатами проведеної перевірки, є
невід'ємною частиною акта перевірки. Як
вбачається з матеріалів справи, за
результатами проведеної перевірки
податкове повідомлення-рішення
прийнято не було, позивач до
відповідальності не притягався. Сам
акт не породжує правових наслідків.
Окрім цього, відповідно до п. 2.4.3.
Порядку в акті не допускається
визначення виду і розміру штрафних
(фінансових) санкцій за встановлені
порушення.

Відповідно до статті 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного суду України N 6 від 27.03.92
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Отже, для відшкодування шкоди в
порядку ст. 1173 ЦК України, необхідним є
наявність трьох елементів:
неправомірні дії особи, правові
наслідки, безпосередній причинний
зв'язок між неправомірними діями та
наслідками.

Позивач стверджує, що винесений
податковим інспектором акт порушив
його права, що завдало майнової шкоди
та стало підставою для звернення до
суду.

Акт податкового інспектора, складений
за результатами проведеної перевірки,
не породив для позивача жодних
правових наслідків. З матеріалів
справи не вбачається доказів, які б
підтверджували, що право позивача
порушено. З огляду на викладені
обставини, витрати позивача на правову
допомогу не можна вважати витратами,
які позивач поніс для відновлення
свого права, так як останнє не було
порушене. Відповідач не приймав
податкових повідомлень-рішень та не
визначив позивачу жодних зобов'язань,
відсутній причинний зв'язок між
неправомірними діями та наслідками, а
тому відсутні підстави для
відшкодування збитків , як це
передбачено в ст.1173 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладені обставини,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані, належними та допустимими
доказами не підтверджені, відповідачем
спростовані, а тому в задоволенні
позовних вимог слід відмовити
повністю.

Керуючись ст. 22, 1166, 1173 ЦК України,
ст. 17, 86 ПК України, ст. 47 ГК України, ст.
ст. 28, 33 ,43, 44, 48, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ітрум" до
відповідача 1 Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, до
відповідача 2: Управління державної
казначейської служби України у
Франківському районі, до відповідача
3: Державної казначейської служби
України, за участю: Прокуратури міста
Львова про: стягнення 4650,00 грн -
відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено
згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення
складено 01.08.2014р.

Суддя
Запотічняк О.Д.