ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.14р. Справа № 904/4333/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Волошинові Д.О,, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Публічного акціонерного
товариства Завод "ПІВДЕНКАБЕЛЬ", м.
Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "СТДК", смт. Ювілейне,
Дніпропетровська область

про стягнення 101160грн.00коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Завод
"Південкабель" звернулось до
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково - виробниче
підприємство "СТДК" з позовом про
стягнення заборгованості в розмірі
101160,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на рахунок №16767
від 21.10.2013р., видаткову накладну №04906
від 04.11.2013р., вимогу про оплату №19-юр від
08.04.2014р. та невиконання відповідачем в
повному обсязі розрахунків за товар,
який був відпущений згідно з
зазначеними документами.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.06.2014р.
порушено провадження у справі. Справа
призначалась до розгляду в судових
засіданнях від 16.07.2014р. та 04.08.2014р.

Представник позивача в судових
засіданнях підтримав правову позицію
викладену в позовній заяві та просив
задовольнити позов в повному обсязі.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
вимог суду, викладених в ухвалах
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.06.2014р., 16.07.2014р. та
нез'явленням у судові засідання,
розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені
відповідачу у справі в установленому
порядку на адресу, вказану у
спеціальному витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 16.07.2014р.
за №19006856, який наявний в матеріалах
справи.

Поштова кореспонденція направлена
судом на адресу відповідача
повернулась до суду з відміткою
підприємства зв'язку "організацію не
розшукано".

Отже, відповідача відповідно до статті
77 Господарського процесуального
кодексу України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
справи.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 04.08.2014р. будь-яких письмових
заяв та клопотань від відповідача щодо
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача
повідомлення щодо неможливості участі
у судовому засіданні 04.08.2014р. до
господарського суду Дніпропетровської
області не надходило, відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
визначено поняття договору, яким є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу
України закріплено загальне поняття
правочину, яким є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого не встановлена обов'язкова
письмова форма, вважається вчиненим,
якщо поведінка сторін засвідчує їхню
волю до настання відповідних правових
наслідків.

Положеннями пункту частини 3 статті 174
Господарського кодексу України
передбачено, що господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 181
ГК України допускається укладення
договорів у спрощений спосіб, шляхом
обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень.

Чинним законодавством передбачено
укладення договору не лише шляхом
складання одного письмового документу.

На підставі телефонної заявки
відповідача, позивачем був виставлений
рахунок №16767 від 21.10.2013р. на оплату
товару, в якому зазначався асортимент
та вартість товару, в тому числі, за
одиницю. Загальна вартість товару
(кабельна продукція) відповідно до
рахунку №16767 від 21.10.2013р. становить
212160,00грн.

В подальшому, згідно з видатковою
накладною №04906 від 04.11.2013р.
представником відповідача за
довіреністю №163 від 31.10.2013р. була
отримана кабельна продукція на
загальну суму 212160,00грн. Крім того, в
видатковій накладній №04906 від 04.11.2013р.
був зазначений строк оплати товару, а
саме 25.11.2013р.

Асортимент, кількість та вартість
товару, які зазначені в рахунку №16767
від 21.10.2013р. та видатковій накладній
№04906 від 04.11.2013р. співпадають.

Дослідивши вказані матеріали, суд
дійшов висновку, що між сторонами був
укладений договір купівлі - продажу
кабельної продукції.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується виписками з
банківського рахунку позивача №170 від
24.10.2013р., №314 від 30.10.2013р. та №205 від
19.11.2013р., відповідач розрахувався за
отриманий товар частково, а саме -
перерахував позивачу грошові кошти в
розмірі 111000,00грн. В призначенні платежу
відповідно до зазначених банківських
виписок було вказано: "за кабель згідно
з рахунком №16767 від 21.10.2013р.".

Позивач направив на адресу відповідача
вимогу про оплату №19-юр від 08.04.2014р., в
якій просив відповідача погасити
заборгованість в розмірі 101160,00грн. в
добровільному порядку. Зазначена
вимога була отримана відповідачем
22.04.2014р., що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с. -
24).

У зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
поставленого товару в повному обсязі, у
останнього виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 101160,00грн., яка
залишається несплаченою до
теперішнього часу.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу в
розмірі 101160,00грн., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем.

Таким чином, відповідач не мав підстав
для ухилення від виконання обов'язку
виконати зобов'язання з оплати суми
боргу в розмірі 101160,00грн. Тому суд
дійшов висновку про правомірність
вимог позивача в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33,
34, 36, 49, 78, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Завод
"Південкабель" до Товариства з
обмеженою відповідальністю науково -
виробниче підприємство "СТДК" про
стягнення заборгованості в розмірі
101160,00грн. задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю науково - виробниче
підприємство "СТДК" (Код ;
Місцезнаходження: 52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Виробнича, буд. 17) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Завод "Південкабель" (Код ;
Місцезнаходження: 61099, м. Харків, вул.
Автогенна, буд. 7) заборгованість в
розмірі 101160,00грн. та суму сплаченого
судового забору в розмірі 2023,20грн.

Видати судовий наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні від 04.08.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 07.08.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова