м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріелті Менеджмент"
про стягнення 113539,34 грн.
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від позивача: Сенекнутов Д.М.
Від відповідача: не з'явився
У судовому засіданні 30.07.14 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Содружество" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
вимогою про стягнення з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріелті Менеджмент"
113539,34 грн. заборгованості за Договором
на постачання природного газу №3000/ДГ-14
від 29.11.2013р., з яких: 90 925,31 грн. - основний
борг, 13 502,64 грн. - штраф, 3 381,22 грн. - пеня, 5
094,76 грн. - інфляційні збитки, 635,41 грн. - 3%
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 року порушено
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 01.07.2014 року.
01.07.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Содружество" надійшли документи до
справі.
Представник позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Содружество" в судовому
засіданні 01.07.2014р. надав суду пояснення
по справі.
Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ріелті
Менеджмент" у судове засідання 01.07.2014р.
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, витребуваних судом
документів не надав. Відповідач був
належним чином повідомлений про час та
місце судового засідання, що
підтверджується ухвалою
Господарського суду міста Києва від
10.06.2014р. відправленою на юридичну
Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014р. відкладено розгляд
справи на 30.07.2014р.
29.07.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Содружество" надійшли документи до
справі.
Представник позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Содружество" в судовому
засіданні 30.07.2014р. надав пояснення по
суті позовних вимог, позов підтримав та
просив суд задовольнити його у повному
Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ріелті
Менеджмент" у судове засідання 30.07.2014р.
не з'явився, відзиву на позов та інших
витребуваних ухвалою про порушення
провадження суду документів не подав,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, що підтверджується ухвалою
Господарського суду міста Києва від
01.07.2014р. відправленою на юридичну
Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, з метою запобігання
безпідставному затягуванню розгляду
справи, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи по суті в
судовому засіданні 30.07.2014р. без участі
представника відповідача за наявними в
В судовому засіданні 30.07.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представника позивача, суд
29.11.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Содружество" (постачальник, позивач) та
Товариством обмеженою
відповідальністю "Ріелті Менеджмент"
(покупець, відповідач) укладено Договір
на постачання природного газу №3000/ДГ-14,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується передати у власність
споживачу газ, а споживач
зобов'язується прийняти і сплатити
вартість газу на умовах цього договору.
Згідно п. 1 Додаткової угоди № 1 від
29.11.2013р. до Договору, позивач
зобов'язується в період дії Договору
забезпечити постачання газу
відповідачу, а відповідач
зобов'язується сплатити вартість
послуг, що визначається як добуток
фактично поставленого обсягу газу
відповідного місяця поставки та тарифу
на постачання (п.2 Додаткової угоди № 1
від 29.11.2013р. на умовах визначених у
даній Додатковій угоді.
Згідно п. 4.1. Договору загальна ціна 1000
куб.м. газу без урахування тарифів на
транспортування та постачання з
врахуванням 2% збору у вигляді цільової
надбавки складає 3 525,18 гривень, без
ПДВ, крім того, ПДВ - 705,64 гривень. Всього
з ПДВ за 1000 куб.м. газ;- складає 4233,82
гривень. Загальна сума цього Договору
визначається обсягом фактично
поставленого газу, згідно актів
приймання-передачі, якщо інше не
передбачено у додаткових угодах до
Відповідно до п. 4.1. Договору, ціна газу
підлягає зміні з підстав та на умовах
визначених у розділі 4 Додатку № 1 до
Відповідно до п. 1.1. та п. 4 Додаткової
угоди № 2 від 30.12.2013р. до Договору, з
січня 2014 року загальна ціна 1000 куб.м.
газу без урахування тарифів на
транспортування та постачання з
врахуванням 2% збору у вигляді цільової
надбавки складає 3175,26 гривень, без ПДВ,
крім того ПДВ - 635,05 гривень. Всього з ПДВ
за 1000 куб.м. газу складає 3 810,31 гривень.
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1
від 29.11,2013р. до Договору, тариф на
постачання за кожну 1000 (одну тисячу)
куб.м. газу, у місяці поставки, та строки
розрахунків за Договором визначаються
у наступному порядку:
40,00 грн., крім того ПДВ 20% - 8,00грн. Всього
з ПДВ за 1000 куб.м. складає - 48,00 грн.
(сорок вісім) гривень, при оплаті 100 %
вартості фактично поставленого газу та
вартості послуг, до 20 (двадцятого) числа
місяця, що передує місяцю поставки;
200 грн., крім того ПДВ 20% - 40 грн. Всього з
ПДВ за 1000 куб.м. складає - 240,00 грн.
(двісті сорок) гривень, при оплаті 100 %
вартості фактично поставленого газу та
вартості послуг, до останнього числа
300,00 грн., крім того ПДВ 20% - 60,00 грн.
Всього з ПДВ за 1000 куб.м. складає - 360,00
грн. (триста шістдесят) гривень, при
оплаті 100 % вартості фактично
поставленого газу та вартості послуг,
до 10 (десятого) числа (включно) місяця,
наступного за місяцем поставки.
Згідно п. 2.4. Додаткової угоди № 1 від
29.11.2013р. до Договору, граничним терміном
оплати вартості фактично поставленого
газу та вартості послуг у місяці
поставки, є 10 (десяте) число місяця,
наступного за місяцем поставки.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1
від 29.11.2013р. до Договору, акти
приймання-передачі є підставою для
остаточних розрахунків між Позивачем
Згідно з п. 9.1 Договору, цей договір
набирає чинності з моменту підписання
та діє до повного виконання сторонами
всіх обов'язків за цим договором.
На виконання взятих на себе зобов'язань
за Договором, позивач у період з січня
по березень 2014 року передав, а
відповідач прийняв природний газ в
обсязі 32,378 куб.м. на загальну суму 123 370,27
грн. та послуг з постачання природного
газу в обсязі 32,378 куб.м. на загальну
суму 11 656,08 грн., всього на загальну суму
135 026,35 (сто тридцять п'ять тисяч
двадцять шість грн. 35 коп.) грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі природного газу №633/Г
від 31.01.2014р., № 633/П від 31.01.2014р., № 1544/Г
від 28.02.2014р., №2689/Г від 31.03.2014р., та актами
приймання-передачі послуг № 188-9309-6ТЗ
від 31.01.2014р., № 189-9309-6T3 від 28.02.2014р., №1544/П
від 28.02.2014р., № 190-9309-6T3 від 31.03.2014р., №2689/П
Однак, відповідач зі свого боку умови
договору в частині оплати послуг
виконав неналежним чином, внаслідок
чого відповідачем допущена прострочка
оплати за спожитий природний газ та
послуг з його постачання, на загальну
суму 135 026,35 грн., а також виникла
заборгованість за спожитий природний
газ та послуги з постачання природного
12.03.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із претензією за вих. №
ДПГ-038-14/ХР від 11.03.2014р. про погашення
заборгованості в розмірі 9148,80 грн. за
Договором на постачання природного
газу №3000/ДГ-14 від 29.11.2013р. Вказана
претензія була залишена відповідачем
Враховуючи наявність заборгованості
за Договором на постачання природного
газу №3000/ДГ-14 від 29.11.2013р. позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріелті Менеджмент"
про стягнення 113539,34 грн. заборгованості
з яких: 90 925,31 грн. - основний борг, 13 502,64
грн. - штраф, 3 381,22 грн. - пеня, 5 094,76 грн. -
інфляційні збитки, 635,41 грн. - 3% річних.
Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
Згідно з частинами 1, 6 статті 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
Аналогічні положення містяться і у
статті 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу
України встановлено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів до нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.
Відповідно до пункту 2 статті 693
Цивільного кодексу України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець), зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що позивач належним
чином виконав свої зобов'язання щодо
постачання газу за Договором на
постачання природного газу №3000/ДГ-14
від 29.11.2013р., проте, відповідач, в
порушення умов Договору свої
зобов'язання щодо оплати поставленого
природного газу та послуг по
забезпеченню постачання природного
газу належним чином не виконав.
Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем, в
порядку статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги про
підлягають задоволенню.
Позивач, також, просить стягнути з
відповідача 3 381,22 грн. - пені,
нарахованої за період з 11.02.2014 р. по
26.05.2014 р., 10 % штрафу в розмірі 13 502,64 грн., 5
094,76 грн. - інфляційних збитків за період
лютий-квітень 2014 р. та 635,41 грн. - 3% річних
за період з 11.02.2014 р. по 26.05.2014 р.
Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. (ч. 1
ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
Частиною 6 статті 231 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
Нормами ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.
Згідно п. 6.1. Договору при порушення
Відповідачем строків розрахунків,
обумовлених Додатковими угодами до
цього Договору, відповідач сплачує
позивачу штраф в розмірі 10% від суми
невиконаних обов'язків та пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
нараховується пеня, від суми
невиконаних обов'язків за кожний день
Виходячи із положень зазначеної норми
та зважаючи на ту обставину, що
відповідачем допущено прострочення
виконання зобов'язання, заявлені
позивачем вимоги про стягнення пені та
10 % штрафу є такими, що заявлені
Розрахунки пені та штрафу, здійснені
позивачем є арифметично вірними, у
зв'язку з чим, стягненню підлягає пеня в
розмірі 3381,22 грн. та штраф у розмірі
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
Розрахунки інфляційних збитків та 3%
річних, здійснені позивачем є
арифметично вірними, у зв'язку з чим,
стягненню підлягають інфляційні
збитки в розмірі 5094,76 грн. та 3% річних у
розмірі 635,41 грн.
З огляду на зазначене, позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.
Згідно п. п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.
Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012 року №5515-VI станом на 01.01.2013 року
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становить 1147,00 грн.
Розмір позовних вимог складає 113539,34
грн., таким чином, розмір судового збору
за дану позовну заяву складає 2270,79 грн.
З матеріалів справи вбачається, що
позивачем в якості доказів сплати
судового збору було надано суду
платіжні доручення №1902 від 28.04.2014р. та
№2365 від 27.05.2014р. на загальну суму 2280,00
грн., тобто в більшому розмірі, ніж
передбачено законом.
Згідно п. 7 Закону України "Про судовий
збір" сплачена сума судового збору
повертається, зокрема, в разі зменшення
розміру позовних вимог або внесення
судового збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.
З огляду на зазначене, позивачу
підлягає поверненню зайво сплачений
судовий збір у розмірі 9,21 грн.
Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України у
розмірі 2270,79 грн. покладається на
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства обмеженою
відповідальністю "Ріелті Менеджмент"
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
(дев'яносто тисяч дев'ятсот двадцять
п'ять) грн. 31 коп. - заборгованості, 3381
(три тисячі триста вісімдесят одну) грн.
п'ятсот дві) грн. 64 коп. - штрафу, 5094 (п'ять
тисяч дев'яносто чотири) грн. 76 коп. -
інфляційних збитків, 635 (шістсот
тридцять п'ять) грн. 41 коп. - 3% річних, 2270
(дві тисячі двісті сімдесят) грн. 79 коп. -
судового збору.
3. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Група
Державного бюджету України 9 (дев'ять)
грн. 21 коп. судового збору, сплаченого
платіжними дорученнями №1902 від 28.04.2014р.
та №2365 від 27.05.2014р., оригінали яких
знаходяться в матеріалах справи
4. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 04.08.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець