ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" липня 2014 р.
Справа № 918/992/14

Господарський суд Рівненської
області у складі головуючого судді
Політика Н.А., при секретарі судового
засідання Щербині С.О.

розглянувши матеріали справи за
позовом ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій"

до ТОВ "Дубровицький завод
зварювальних матеріалів "Іскра"

про стягнення заборгованості в сумі 194
701 грн. 38 коп.

Представники сторін:

від позивача - Натина А.О.
довіреність №б/н від 18 липня 2014 року;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій"
звернулося в господарський суд
Рівненської області з позовною заявою
№02-01/306 від 24 червня 2014 року до ТОВ
"Дубровицький завод зварювальних
матеріалів "Іскра" про стягнення
заборгованості в сумі 194 701 грн. 38 коп..

Одночасно з поданням позовної заяви
позивач звернувся до суду з
клопотанням №02-01/307 від 24 червня 2014 року
про відстрочення сплати судового збору
через відсутність коштів на
ліквідаційному рахунку підприємства -
банкрута.

Ухвалою суду від 01 липня 2014 року
порушено провадження у справі та
зобов'язано позивача подати суду
наступні докази: оригінали і належним
чином засвідчені копії установчих
документів на підставі яких діє
Позивач (установчий договір, статут,
положення, свідоцтво про державну
реєстрацію тощо), довідки з органу
статистики про знаходження Позивача в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України; -
акт звірки взаєморозрахунків,
підписаний сторонами на час винесення
цієї ухвали; - докази часткової оплати
відповідачем отриманого товару; -
всі оригінали доданих до позовної
заяви документів (у судове засідання)
або письмові пояснення з зазначенням
поважних причин їх відсутності. Крім
того враховуючи майновий стан позивача
та беручи до уваги вимоги ст..8 Закону
України "Про судовий збір" відстрочено
сплату судового збору на строк до 21
липня 2014 року.

Позивач витребувані судом докази,
необхідні для вирішення спору не подав.

Відповідач явки свого повноважного
представника у судове засідання 21
липня 2014 року не забезпечив, відзив на
позов не надав.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими
доказами є документи і матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього. Оригінали документів
подаються, коли обставини справи
відповідно до законодавства мають бути
засвідчені тільки такими документами,
а також в інших випадках на вимогу
господарського суду.

Пунктом 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (надалі - Постанова)
визначено, що письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).

Відповідно до пункту 2.3. Постанови, якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідно до пункту 4.9 Постанови, при
вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду господарським
судам слід мати на увазі, що
застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов: - додаткові документи
вважаються витребуваними, тільки якщо
про це зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання; - витребувані документи чи
явка представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті; -
позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

Суд наголошує на тому, що ухвалою від
01.07.2014 року позивача зобов'язано було
подати докази необхідні для розгляду
справи, однак ні через канцелярію суду,
ні в судове засідання позивачем не було
надано вищевказаних доказів та не
повідомлено суд про причини їх не
подачі.

Не подача вказаних доказів
унеможливлює розгляд справи по суті,
оскільки з наявних у справі доказів суд
позбавлений можливості встановити
обставини справи необхідні для
правильного вирішення спору, в тому
числі підставність позовних вимог.

Також позивач не виконав вимоги ухвали
суду від 01 липня 2014 року в частині
надання доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі,
водночас звернувся до суду з
клопотанням про відстрочення плати
судового збору до ухвалення судового
рішення, в задоволенні якого суд
відмовляє з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

За приписами ст.3 цього Закону судовий
збір справляється, серед іншого, за
подання до суду позовної заяви та іншої
заяви, передбаченої процесуальним
законодавством.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий
збір" судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру сплачується 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства, розмір судового збору,
який підлягає сплаті ПАТ "Сарненський
завод мостових технологічних
конструкцій" за подання позовної заяви
до ТОВ "Дубровицький завод
зварювальних матеріалів "Іскра" про
стягнення заборгованості в сумі 194 701
грн. 38 коп., становить 3 894 грн. 03 коп.

Пленум Вищого господарського суду
України в п.3.2 постанови від 21.02.2013р. №7
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
роз`яснив, що у разі відстрочення або
розстрочення сплати судового збору
господарський суд повинен зазначити в
ухвалі (про прийняття заяви чи скарги
до провадження або в іншій) конкретний
строк (строки) сплати судового збору,
який (які) не може бути пізнішим за дату,
на яку судом призначено розгляд заяви
чи скарги. У разі перенесення цієї дати
(в зв'язку з відкладенням розгляду
справи або з інших причин) відповідно
може бути продовжено й строк (строки),
на які відстрочено або розстрочено
сплату судового збору, про що
господарським судом зазначається у
відповідній ухвалі.

Пунктом 3.3 вказаної вище постанови
передбачено, що якщо строк (строки), на
який (які) судом було відстрочено або
розстрочено сплату судового збору,
закінчився, а таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може своєю
ухвалою продовжити цей строк (але не
довше, ніж до прийняття судового
рішення по суті справи), або звільнити
сторону від сплати судового збору, або
залишити позов чи скаргу без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 ГПК, або стягнути несплачену
суму судового збору у прийнятті
судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та
клопотання про відстрочення сплати
судового збору наданого позивачем,
останнім не доведено наявність
поважних причин, що унеможливлювали б
виконання вимог суду в частині сплати
судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини 1
статті 81 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не надав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Суд розглянувши клопотання про
відстрочення сплати судового збору
№02-02/108 від 24 червня 2014 року не вбачає
підстав для задоволення вказаного
клопотання з огляду на наступне.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Законом не визначено обставини, які
беззаперечно свідчать про наявність у
суду обов'язку відстрочити сплату
судового збору.

Відповідно до п.3.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013р., єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому статтею 129 Конституції
України як одну із засад судочинства
визначено рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
отже в тому числі й органів державної
влади, то самі лише обставини, пов'язані
з фінансуванням установи чи
організації з державного бюджету
України та з відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Обґрунтовуючи клопотання про
звільнення від сплати судового збору,
позивач посилається на скрутне
матеріальне становище Публічного
акціонерного товариства "Сарненський
завод мостових технологічних
конструкцій", яке пов'язане з
банкрутством даної юридичної особи. У
клопотанні зазначає, що не має коштів
для сплати судового збору. На
підтвердження даних обставин надав
копію банківської виписки з АТ
"Райффайзен банк Аваль" у м.Києві.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з правового змісту зазначених
норм відстрочення сплати судового
збору може мати місце за наявності
виключних обставин.

Проте, позивачем таких обставин не
наведено та не надано доказів
складного фінансового становища, що
унеможливлює сплату судового збору.

Таким чином, оскільки позивач не
виконав вимоги ухвали суду від 01 липня
2014 року у справі щодо сплати судового
збору та не подав витребувані
господарським судом матеріали, суд на
підставі пункту 5 частини 1 статті 81
ГПК України дійшов висновку про
залишення позову ПАТ "Сарненський
завод мостових технологічних
конструкцій" до ТОВ "Дубровицький завод
зварювальних матеріалів "Іскра" про
стягнення заборгованості в сумі 194 701
грн. 38 коп. без розгляду.

Слід також зазначити, що відповідно до
частини 4 статті 81 ГПК України після
усунення обставин, які зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право повторно звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій" до
ТОВ "Дубровицький завод зварювальних
матеріалів "Іскра" про стягнення
заборгованості в сумі 194 701 грн. 38 коп. -
залишити без розгляду.

Суддя
Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (34400,
Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н
Вараш, 43, оф.5)

3- - відповідачу рекомендованим (34100,
м.Дубровиця, вул.Гагаріна, 88).