м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14863/13 30.07.14

Господарський суд міста Києва колегією
суддів у складі головуючого судді
Головіної К.І., суддів Літвінової
М.Є., Мудрого С.М., при секретарі
судового засідання Слободчикової Н.В.,
розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк", м.
Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Автомобільна група "Віпос", м. Київ

про стягнення 48 563 861,54 грн.

за участю представників:

від позивача :Дожджанюк О.І. - представ.
за дов. № 397/11.5.2 від 25.07.2014 р. від
відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство "ВТБ Банк" з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Автомобільна група "Віпос" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в розмірі 39 698 037,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
зобов'язань за кредитним договором № 17
від 07.12.2010 р., оскільки останній не
повернув кредит та не сплатив штрафні
санкції за порушення кредитних
зобов'язань, внаслідок чого станом на
25.07.2013 р. у Приватного акціонерного
товариства "Автомобільна група "Віпос"
утворилась заборгованість в сумі 39 698
037,00 грн.

У позові Публічне акціонерне
товариство "ВТБ Банк" просить суд
стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Автомобільна
група "Віпос" заборгованість на
загальну суму 39 698 037,00 грн., яка
складається з: - строкової
заборгованість за кредитом - 17 773 000,00
грн.; - простроченої заборгованість за
кредитом - 12 803 000,00 грн., -
строкової заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом - 1
877 430, 78 грн. за період з 25.12.2012 р. по 25.07.2013
р.; - простроченої заборгованості по
сплаті процентів за користування
кредитом - 6 396 994,78 грн. за період з 07.12.2010
р. по 25.07.2013 р., - пені за прострочення
повернення суми кредиту - 500 913,35 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 25.07.2013 р., - пені за
прострочення сплати процентів - 191 558,38
грн. за період з 02.04.2013 р. по 25.07.2013 р., - 3%
річних за прострочення повернення суми
кредиту - 103 144,53 грн. за період з 01.02.2013 р.
по 25.07.2013 р., - 3% річних за прострочення
сплати процентів - 39 776,68 грн. за період з
02.04.2013 р. по 25.07.2013 р., -
інфляційних втрат за прострочення
повернення суми кредиту - 8 403,00 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 30.06.2013 р., -
інфляційних втрат за прострочення
сплати процентів - 3 815,50 грн. за період з
02.04.2013 р. по 30.06.2013 р

Провадження у справі за вказаними
вимогами порушено ухвалою
господарського суду міста Києва від
05.08.2013 р. (суддя Шаптала Є.Ю.).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.09.2013 р. вказану справу
прийнято до провадження суддею
Головіною К.І.

Під час розгляду справи по суті
позивачем була подана заява про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої, останній просить суд стягнути
з Приватного акціонерного товариства
"Автомобільна група "Віпос"
заборгованість по кредитному договору
у розмірі 48 563 861,54 грн., а саме: -
прострочену заборгованість за
кредитом - 30 576 000,00 грн.; - строкову
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитом - 457 383,47 грн. за
період з 25.01.2014 р. по 19.02.2014 р.; -
прострочену заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом - 11
409 093,84 грн. за період з 01.02.2013 р. по 19.02.2014
р.; - пеню за прострочення
повернення суми кредиту - 3 474 355,51 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 11.12.2013 р.; - пеню за
прострочення сплати процентів - 722 916,30
грн. за період з 01.05.2011 р. по 19.02.2014 р.; - 3%
річних за прострочення повернення суми
кредиту - 1 186 723,15 грн. за період з
01.02.2013 р. по 19.02.2014 р.; - 3% річних за
прострочення сплати процентів - 208 194,65
грн. за період з 01.05.2011 р. по 19.02.2014 р.; -
інфляційні втрати за прострочення
повернення суми кредиту - 405 891,00 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 31.01.2014 р.; -
інфляційні втрати за прострочення
сплати процентів - 123 303,62 грн. за період
з 01.05.2011 р. по 31.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 р. провадження у справі
№ 910/14863/13 зупинялось до
отримання висновку судової
економічної експертизи, призначеної у
справі.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
збільшені позовні вимоги, просив їх
задовольнити в повному обсязі. Також
заявив клопотання про вжиття заходів
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на рахунки
відповідча.

За вказаним клопотанням позивачу було
відмовлено з підстав
необгрунтованості, а також у зв'язку з
тим, що на рахунки відповідача
постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві від 10.01.2014 р. вже було накладено
арешт.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав через
канцелярію суду клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
представника. Судом також було
відмовлено відповідачу в задоволенні
даного клопотання, як у
необґрунтованому

Отже, суд розглядає справу без участі
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.12.2010 р. між
Публічним акціонерним товариством "ВТБ
Банк" (кредитор) та Приватним
акціонерним товариством "Автомобільна
група "ВІПОС" (позичальник) був
укладений кредитний договір № 17
(надалі - кредитний договір).

Відповідно п. 1.1 кредитного договору
банк на умовах цього договору
зобов'язується надати Позичальнику
кредит в сумі 31 600 000,00 грн., а
позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використовувати та
повернути банку кредит не пізніше 06
грудня 2013 року, а також сплатити плату
за кредит та виконати інші зобов'язання
у повному обсязі на умовах та в строки,
визначені даним договором.

Відповідно до п. 9.4 кредитного договору
цей договір набирає чинності з дати
його укладання та діє до остаточного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов"язань у повному обсязі.

У подальшому до кредитного договору
були внесені зміни шляхом укладення
десяти додаткових угод, відповідно до
яких змінювався строк повернення
кредиту та процентів, а також процентна
ставка за користування кредитом.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач у період з 07.12.2010 р. по 15.12.2011 р.
на виконання умов кредитного договору
№ 17 від 07.12.2010 р. передав у
розпорядження ПАТ "Автомобільна група
"ВІПОС" кредитні кошти в сумі 31 600 000,00
грн., що підтверджується заявами про
надання кредитних коштів та
меморіальними ордерами за вказаний
період

Проте, зі свого боку ПАТ "Автомобільна
група "ВІПОС" належним чином не
виконало покладені на нього
зобов'язання за кредитним договором, а
саме - в обумовлені строки, визначені
погодженим графіком, не здійснило
повернення банку кредиту, процентів за
користування кредитом у розмірах та
терміни, передбачених умовами
кредитного договору.

Зважаючи на факт порушення боржником
умов кредитного договору в частині
своєчасної сплати основної
заборгованості по кредиту, процентів
за користування кредитними коштами та
нарахованих штрафних санкцій, ПАТ "ВТБ
Банк" направило на адресу відповідача
вимогу про повне погашення суми
заборгованості за кредитним договором,
яка станом на 05.06.2013 р. становила 38 280 050,46
грн. та складалась з строкової
заборгованості за кредитом - 19 973,00 грн.,
простроченої строкової заборгованості
за кредитом - 10 603 000,00 грн., поточної
заборгованості за процентами за період
з 25.09.2012 р. по 24.03.2013 р. - 1 735 021,99 грн.,
простроченої заборгованості за
процентами за період з 25.10.2001 р. по 24.05.2013
р. - 5 617 935,04 грн., штрафних санкцій за
період з 01.02.2013 р. по 06.06.2013 р. - 351 093,43 грн.

Вказана вимога була залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення, у зв'язку з чим банк
звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язаннями є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитор) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України
передбачено, що розмір процентів та
порядок їх сплати за договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

В силу ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 3.1 кредитного договору
передбачено, що за користування
кредитом позичальник зобов"язаний
сплатити банку відповідну плату за
кредит в порядку і на умовах
обумовлених кредитним договором.
Проценти за користування кредитними
коштами розмір яких є базовим,
встановлено у розмірі 17 % процентів
річних.

Відповідно до 3.1.1 кредитного договору
плата за користування кредитними
коштами встановлюється у вигляді
процентів, розмір яких встановлюється
умовами цього договору та має статус
"диференційованої" ставки, під якою в
цьому договорі розуміється наступне:
кредитним договором встановлюється
базовій розмір процентів, що
нараховується за користування
кредитними коштами за умови повного та
всебічного виконання паозичальником
всіх умов цього договору та договорів
про забезпечення, та визначаються
умови за яких застосовується
підвищений розмір плати за
користування кредитними кроштами, який
визначається шляхом збільшення
базової процентної ставки на кількість
процентних пунктів, що встановлена цим
договором.

Проценти за користування кредитними
коштами розмір яких є базовим,
встановлюються у розмірі 17 % процентів
річних.

Строни, укладаючи цей договір,
домовились, що розмір процентів за
користування кредитом збільшується: на
2 процентні пункти при настанні кожного
із нижченаведених випадків:

- при невиконанні позичальником умови,
визначеної п. 4.3.2 цього дорговору. При
цьому підвищений розмір процентів за
користування кредитом застосовується
з наступного банківського дня з
моменту порушення позичальником
зазначених умов та діє до моменту
повного виконання цих умов.

- при виконанні позичальником більше
ніж на 5% відсотків умови, визначеної
п.п. 4.3.11.1 цього договору (щодо
проведення сукупних кредитованих
оборотків; вказане значення сукупних
кредитових оборотів приймається для
розрахунку як 100 відсотків. При цьому
підвищений розмір процентів за
користування кредитом застосовується
з 16-го числа календарного дня місяця,
наступного за місяцем, в якому порушено
зобов"язання, що визначене у п.п. 4.3.11.1
цього договору, та діє по 15-ий
календарний день включно календарного
місяця, наступного за місяцем, в якому
позичальником виконано зобов"язання по
проведенню оборотів, що визначене п.п.
4.3.11.1 цього договору.

На 1 (один) процентний пункт при
настанні нижченаведених випадків;

- за невиконання позичальником
будь-якої з умов, визначених п.п.4.3.11.3,
4.3.11.4, 4.3.11.5, 4.3.11.6.1, 4.3.11.6.3, 4.3.11.6.4, 4.3.11.6.5,
4.3.11.6.6, 4.3.11.6.7, 4.3.11.7, 4.3.11.8 цього договору.
У випадку порушення декількох пунктів
одночасно підвищення процентної
ставки сумується, але в будь-якому
випадку процентна ставка не може бути
підвищена більше ніж на 5 процентних
пунктів від базового розміру
процентів. Ця умова діє до моменту
виконання позичальником умов п.п. 4.3.11.3,
4.3.11.4, 4.3.11.5, 4.3.11.6.1, 4.3.11.6.2.

Враховуючи викладене, у судовому
засіданні встановлено, що у позивача
наявна заборгованість за кредитним
договором:

- прострочена заборгованість за
кредитом - 30 576 000,00 грн.;

- строкова заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом - 457
383,47 грн. за період з 25.01.2014 р. по 19.02.2014 р.;

- прострочена заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом -
11 409 093,84 грн. за період з 01.02.2013 р. по
19.02.2014 р.

Наявність вказаної основної
заборгованості за кредитом та
процентами підтверджується випискою з
банківського рахунку ПАТ "Автомобільна
група "ВІПОС", розрахунком
заборгованості, а також поясненнями
представника позивача.

Оскільки доказів належної оплати
вказаної заборгованості суду не
надано, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача суми простроченої
заборгованості за кредитом - 30
576 000,00 грн., строкової заборгованості по
сплаті процентів за користування
кредитом - 457 383,47 грн. за період з 25.01.2014
р. по 19.02.2014 р., простроченої
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом - 11 409 093,84 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 19.02.2014 р. підлягають
задоволенню.

Крім суми основного боргу та процентів,
позивач також просить стягнути з
відповідача: - пеню за прострочення
повернення суми кредиту - 3 474 355,51 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 11.12.2013 р. та пеню за
прострочення сплати процентів - 722 916,30
грн. за період з 01.05.2011 р. по 19.02.2014 р.

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині,
суд виходив з такого.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість його виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. 4 ст. 321 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що відповідно до п.п.
7.1 та 7.2 кредитного договору, у разі
прострочення позичальником
зобов'язань з погашення заборгованості
за кредитом позичальник сплачує банку
пеню в національній валюті за курсом
НБУ на дату нарахування в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ (що
діяла у період, за який сплачується
пеня) за кожен календарний день
прострочення заборгованості за
кредитом враховуючи день погашення з
розрахунку факт/365, у разі прострочення
позичальником зобов'язань з погашення
плати за кредит згідно з умовами
кредитного договору (крім
заборгованості за кредитом)
позичальник сплачує банку пеню в
національній валюті за курсом НБУ на
дату нарахування в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ (що діяла у період
за який сплачується пеня) за кожен
календарний день прострочення
зазначених зобов"язань враховуючи день
погашення з розрахунку факт/365.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення пені є такими, що заявлені
правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до
стягнення cevb штрафних санкцій, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню:

- пеня за прострочення повернення
суми кредиту - 3 474 355,51 грн. за період з
01.02.2013 р. по 11.12.2013 р.;

- пеня за прострочення сплати
процентів - 722 916,30 грн. за період з 01.05.2011
р. по 19.02.2014 р.

Розрахунок відповідача щодо стягнення
пені за прострочення повернення суми
кредиту суд вважає необгрунтованим.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача:

- 3% річних за прострочення
повернення суми кредиту - 103 144,53 грн. за
період з 01.02.2013 р. по 25.07.2013 р. та 3% річних
за прострочення сплати процентів -
39 776,68 грн. за період з
02.04.2013 р. по 25.07.2013 р.,

- інфляційних втрат за
прострочення повернення суми кредиту -
8 403,00 грн. за період з 01.02.2013 р. по 30.06.2013 р.
та інфляційних втрат за прострочення
сплати процентів - 3 815,50 грн. за
період з 02.04.2013 р. по 30.06.2013 р

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення інфляційної складової боргу
та 3 % річних є такими, що заявлені
правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до
стягнення суми матеріальних втрат,
судова колегія дійшла висновку, що з
відповідача підлягає стягненню:

- 3% річних за прострочення повернення
суми кредиту - 103 144,53 грн. за період з
01.02.2013 р. по 25.07.2013 р. та 3% річних за
прострочення сплати процентів -
39 776,68 грн. за період з 02.04.2013 р.
по 25.07.2013 р.;

- інфляційних втрат за
прострочення повернення суми кредиту -
8 403,00 грн. за період з 01.02.2013 р. по 30.06.2013 р.
та інфляційних втрат за прострочення
сплати процентів - 3 815,50 грн. за
період з 02.04.2013 р. по 30.06.2013 р.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин у справі
господарський суд міста Києва визнає
обґрунтованим позов Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" та
задовольняє його у повному обсязі.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 32-35, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" до Приватного
акціонерного товариства "Автомобільна
група "Віпос" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 48 563 861,54 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Автомобільна група "Віпос"
(04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 9-а,
ідентифікаційний код 24581332) на користь
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса
Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26,
ідентифікаційний код 14359319): -
прострочену заборгованість за
кредитом - 30 576 000 (тридцять мільйонів
п'ятсот сімдесят шість тисяч) грн. 00
коп.; - строкову заборгованість по
сплаті процентів за користування
кредитом - 457 383 (чотириста п'ятдесят сім
тисяч триста вісімдесят три) грн. 47 коп.;
- прострочену заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом - 11
409 093 (одинадцять мільйонів чотириста
дев'ять тисяч дев'яносто три) грн. 84 коп.;
- пеню за прострочення повернення суми
кредиту - 3 474 355 (три мільйони чотириста
сімдесят чотири тисячі триста
п'ятдесят п'ять) грн. 51 коп.; - пеню за
прострочення сплати процентів - 722 916
(сімсот двадцять дві тисячі дев'ятсот
шістнадцять) грн. 30 коп.; - 3% річних за
прострочення повернення суми кредиту -
1 186 723 (один мільйон сто вісімдесят
шість тисяч сімсот двадцять три) грн. 15
коп.; - 3% річних за прострочення сплати
процентів - 208 194 (двісті вісім тисяч сто
дев'яносто чотири) грн. 65 коп.; -
інфляційні втрати за прострочення
повернення суми кредиту - 405 891
(чотириста п'ять тисяч вісімсот
дев'яносто одну) грн. 00 коп; - інфляційні
втрати за прострочення сплати
процентів - 123 303 (сто двадцять три
тисячі триста три) грн. 62 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Автомобільна група "Віпос"
(04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 9-а,
ідентифікаційний код 24581332) на користь
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса
Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26,
ідентифікаційний код 14359319) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 68 820
(шістдесят вісім тисяч вісімсот
двадцять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 30 липня2014 р.

Повний текст рішення підписаний 01
серпня 2014 р.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Головуючий суддя
К.І. Головіна

Суддя
М.Є.
Літвінова

Суддя

С.М. Мудрий