ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2014 р.
Справа № 911/2692/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„НІКО-ТАЙС"

до першого відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю „ПК
Трейдсервісгруп"

та другого відповідача Фермерського
господарства „ПЛАЙ"

про стягнення 4 008,66грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_3 (дов. б/н від
02.06.2014р.);

від першого відповідача не з'явилися;

від другого відповідача не з'явилися.

Обставини
справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„НІКО-ТАЙС" (далі - позивач) звернулося
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „ПК Трейдсервісгруп"
(далі - перший позивач) та Фермерського
господарства „ПЛАЙ" (далі - другий
відповідач) про солідарне стягнення з
відповідачів 2 434,28грн. пені, 1
167,10грн. інфляційних втрат та 407,28грн. 3 %
річних. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідачів 500грн. витрат
на послуги адвоката.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачами
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від
12.12.2007р. та договором поруки № 07-04-2014-15
від 07.04.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.07.2014р. порушено
провадження у справі № 911/2692/14, розгляд
справи призначено на 18.07.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 01.08.2014р.

У судовому засіданні 01.08.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Відповідачі у судове засідання 01.08.2014р.
не з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідачів в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
наявними в ній матеріалами відповідно
до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутності представників
відповідачів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2007р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Тридента Агро"
(Продавець) та Фермерським
господарством „Плай" (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№ 368.12.2007/БФ, згідно якого продавець
зобов'язався передати товар згідно
умов договору, а покупець - прийняти
товар та провести оплату за товар в
строк та на умовах договору.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Суд встановив, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 01.07.2010р. (суддя Юзіков С.Г.)
(а.с. 33-35), яке набрало законної сили, у
справі № 3/100-10(11/19-10) за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Тридента Агро" до
Фермерського господарства „Плай" про
стягнення 9 426,29грн., встановлено, що
борг відповідача перед позивачем за
договором купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №
368.12.2007/БФ від 12.12.2007р. становить 4
534,25грн., стягнуто з відповідача на
користь позивача 4 534грн. основного
боргу, 2 565,22грн. курсової різниці,
859,50грн. пені, 148,59грн. 3 % річних, 557,70грн.
збитків від інфляції, 680,13грн. штрафу,
101,13грн. витрат по сплаті державного
мита та 233,98грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

21.10.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Тридента Агро"
(Первісний кредитор) та Фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_3 (Новий кредитор)
укладено угоду № К-34-ТА про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК
України), за умовами якої сторони
дійшли згоди, що первісний кредитор
відступає новому кредитору право
вимоги виконання Фермерським
господарством „Плай" (Боржник)
зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3
% річних, інфляційних витрат, набутих
первісним кредитором на підставі
договору купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №
368.12.2007/БФ від 12.12.2007р.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. угоди вартість
зобов'язання, що відступається за
угодою, становить 2 629,35грн. Первісний
кредитор повідомляє, а новий кредитор
погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1., що
відступається згідно договору №
368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від
12.12.2007р., є загальною сумою (розміром)
пені, 3 % річних, інфляційних втрат,
котрі нараховані відповідно до умов та
норм чинного законодавства України за
період із 04.11.2009р. по 21.10.2011р., розмір
яких становить: 825,23грн. інфляційних
втрат, 272,08грн. 3 % річних, 1 532,04рн. пені.

Згідно п. 3.2. угоди новий кредитор
зобов'язаний протягом 5 днів з дати
виконання на його користь зобов'язання
боржником письмово повідомити
первісного кредитора про таке
виконання.

Відповідно до п. 6.1. угоди угода набуває
чинності з моменту її підписання і діє
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за угодою.

05.08.2013р. на виконання угоди № К-34-ТА про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 21.10.2012р. ТОВ
„Тридента Агро" надіслало на адресу ФГ
„Плай" повідомлення про заміну
кредитора у зобов'язанні (а.с. 55), що
підтверджується фіскальним чеком № 8589
від 05.08.2013р. (а.с. 56) та описом вкладення у
цінний лист від 05.08.2013р. (а.с. 56).

02.07.2012р. між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 (Первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„НІКО-ТАЙС" (Новий кредитор) укладено
угоду № 97/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України),
за умовами якої сторони дійшли згоди,
що первісний кредитор відступає новому
кредитору право вимоги виконання
Фермерським господарством „Плай"
(Боржник) зобов'язання щодо сплати
розміру пені, 3 % річних, інфляційних
витрат, набутих первісним кредитором
на підставі договору № 368.12.2007/БФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.12.2007р. та
згідно угоди № К-34-ТА про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК
України) від 26.01.2011р., у зв'язку з
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору №
368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від
12.12.2007р.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. угоди від
02.07.2012р. вартість зобов'язання, що
відступається за угодою, становить 3
260,30грн. Первісний кредитор повідомляє,
а новий кредитор погоджує те, що сума,
вказана у п. 2.1., що відступається згідно
договору 368.12.2007/БФ купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 12.12.2007р., є загальною сумою
(розміром) пені, 3 % річних, інфляційних
втрат, котрі нараховані відповідно до
умов та норм чинного законодавства
України за період із 04.11.2009р. по 02.07.2012р.,
розмір яких становить: 870,58грн.
інфляційних втрат, 368,60грн. 3 % річних та 2
021,12грн. пені.

Згідно п. 3.2. угоди від 02.07.2012р. новий
кредитор зобов'язаний протягом 5 днів з
дати виконання на його користь
зобов'язання боржником письмово
повідомити первісного кредитора про
таке виконання.

Відповідно до п. 6.1. угоди від 02.07.2012р.
угода набуває чинності з моменту її
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за угодою.

05.08.2013р. на виконання угоди від 02.07.2012р.
ФОП ОСОБА_3 надіслав на адресу ФГ „Плай"
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язанні (а.с. 60), що підтверджується
фіскальним чеком № 8590 від 05.08.2013р. (а.с.
61) та описом вкладення у цінний лист від
05.08.2013р. (а.с. 42).

07.04.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „ПК Трейдсервісгруп"
(Поручитель) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„НІКО-ТАЙС" (Кредитор) укладено договір
поруки № 07-04-2014-15, згідно якого
поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язку ФГ
„Плай" щодо виконання грошового
зобов'язання щодо сплати розміру
інфляційних витрат, у зв'язку з
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та угоди,
передбаченими ст. 2 договору.

Згідно п.п. 2.1., 3.1. договору поруки №
07-04-2014-15 від 07.04.2014р. під основним
договором в договорі розуміють угоду №
97/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 02.07.2012р., укладену згідно договору №
368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від
12.12.2007р.

Відповідальність поручителя перед
кредитором обмежується сплатою
розміру пені, 3 % річних та інфляційних
втрат у розмірі 5 000грн.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки №
07-04-2014-15 від 07.04.2014р. у разі порушення
(невиконання чи неналежного виконання)
боржником обов'язку за основною угодою,
кредитор вправі звернутися із вимогою
про виконання як до боржника, так і до
поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед кредитором.

Пунктом 6.1. договору поруки № 07-04-2014-15
від 07.04.2014р. передбачено, що договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін і діє до
моменту припинення поруки.

05.05.2014р. позивач звернувся до першого
відповідача з вимогою № 05-15/14 від
05.05.2014р. (а.с. 64), згідно якої позивач
просив першого відповідача виконати
зобов'язання відповідно до договору
поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014р., яка
08.05.2014р. отримана директором Товариства
з обмеженою відповідальністю „ПК
Трейдсервісгруп" Назаркевичем О.В., що
підтверджується підписом останнього
на вказаній вимозі.

12.05.2014р. перший відповідач звернувся до
позивача з відповіддю на вимогу № 59 від
12.05.2014р. (а.с. 65), згідно якої останній
повідомив позивача, що зобов'язання за
договором поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014р.
будуть виконанні в строк до 31.08.2014р.

Предметом позову є вимоги про
солідарне стягнення з відповідачів 2
434,28грн. пені, 1 167,10грн. інфляційних
втрат та 407,28грн. 3 % річних.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Приписами частини першої ст. 512 ЦК
України передбачено, що кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: 1) передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги); 2)
правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Суд встановив, що до позивача згідно
угоди № 97/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 02.07.2012р. та договору поруки №
07-04-2014-15 від 07.04.2014р. перейшло право
вимоги до відповідачів, у зв'язку з
неналежним виконанням останніми
договору купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №
368.12.2007/БФ від 12.12.2007р.; станом на момент
судового розгляду справи
відповідачами позивачу борг у сумі 4
534,25грн. не сплачено, що підтверджується
довідкою ПАТ „Український професійний
банк" № 34/05-07/194 від 11.07.2014р. (а.с. 93).

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами грошового зобов'язання
за договором купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №
368.12.2007/БФ від 12.12.2007р., позивачем за
період з 04.11.2009р. по 01.07.2014р. нарахована
пеня в розмірі 2 434,28грн., зокрема:
311,19грн. за період з 04.11.2009р. по 07.06.2010р. на
суму боргу 2 565,22грн., 40,05грн. за період
з 08.06.2010р. по 07.07.2010р. на суму боргу 2
565,22грн., 39,42грн. за період з 08.07.2010р. по
10.08.2010р. на суму боргу 2 565,22грн.,
642,69грн. за період з 11.08.2010р. по 22.03.2012р. на
суму боргу 2 565,22грн., 468,06грн. за період
з 23.03.2012р. по 09.06.2013р. на суму боргу 2
565,22грн., 62,97грн. за період з 10.06.2013р. по
12.08.2013р. на суму боргу 2 565,22грн., 22,84грн.
за період з 13.08.2013р. по 06.09.2013р. на суму
боргу 4 534,25грн., 558,81грн. за період з
07.09.2013р. по 14.04.2014р. на суму боргу 7
099,47грн. та 288,25грн. за період з 15.04.2014р. по
01.07.2014р. на суму боргу 7 099,47грн.

Частинами першою і третьою ст. 549
Цивільного кодексу України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення виконання грошових
зобов'язань покупець зобов'язаний
сплатити на користь продавця пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від вартості неоплаченого товару за
кожен день прострочення (п. 8.2.2.
договору купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №
368.12.2007/БФ від 12.12.2007р.).

Пунктом 8.3. договору купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№ 368.12.2007/БФ від 12.12.2007р. передбачено, що
відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань за
договором, здійснюється без обмежень
строку.

Враховуючи положення вищезазначених
норм, а також періоди нарахування пені,
що вказані позивачем в поданому ним
розрахунку пені (а.с. 11), арифметично
вірний розмір пені, нарахованої за
період з 04.11.2009р. по 01.07.2014р. складає
загалом 2 431,74грн., зокрема: 311,20грн. за
період з 04.11.2009р. по 07.06.2010р. на суму
боргу 2 565,22грн., 40,06грн. за період з
08.06.2010р. по 07.07.2010р. на суму боргу 2
565,22грн., 40,62грн. за період з 08.07.2010р. по
10.08.2010р. на суму боргу 2 565,22грн.,
642,71грн. за період з 11.08.2010р. по 22.03.2012р. на
суму боргу 2 565,22грн., 466,79грн. за період
з 23.03.2012р. по 09.06.2013р. на суму боргу 2
565,22грн., 62,97грн. за період з 10.06.2013р. по
12.08.2013р. на суму боргу 2 565,22грн., 22,84грн.
за період з 13.08.2013р. по 06.09.2013р. на суму
боргу 4 534,25грн., 556,291грн. за період з
07.09.2013р. по 14.04.2014р. на суму боргу 7
099,47грн. та 288,26грн. за період з 15.04.2014р. по
01.07.2014р. на суму боргу 7 099,47грн.

Відтак, вимога про стягнення з другого
відповідача 2 434,28грн. пені підлягає
частковому задоволенню у розмірі 2
431,74грн. пені.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами грошового зобов'язання
за договором купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №
368.12.2007/БФ від 12.12.2007р., позивачем за
період з листопада 2009р. по травень 2014р.
нараховано 1 167,10грн. інфляційних
втрат та 407,28грн. 3 % річних за період з
07.09.2013р. по 01.07.2014р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, а також
приймаючи до уваги періоди нарахування
інфляційних втрат та 3 % річних, що
вказані позивачем у розрахунку
інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 11-12),
арифметично вірний розрахунок
інфляційних втрат, нарахованих за
період з листопада 2009р. по травень 2014р.
та 3 % річних, нарахованих за період з
07.09.2013р. по 01.07.2014р. складає 1 167,10грн.
інфляційних втрат та 406,87грн. 3 % річних
відповідно. Відтак, вимога про
солідарне стягнення з відповідачів 1
167,10грн. інфляційних втрат підлягає
задоволення повністю, а вимога про
солідарне стягнення з відповідачів
407,28грн. 3 % річних підлягає частковому
задоволенню у розмірі 406,87грн.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі
500грн.

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано суду, зокрема,
договір про надання адвокатських
послуг (правової допомоги) № 02-11/06-14 від
02.06.2014р. (а.с. 66-68), акт здачі-приймання
виконаних робіт щодо надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 02.06.2014р. (а.с. 69), копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 3888 від
29.10.2009р. (а.с. 71), платіжне доручення № 600
від 01.07.2014р. на суму 500грн. (а.с. 77).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
21.02.2013р. передбачено, що витрати
позивачів та відповідачів, третіх осіб,
пов'язані з оплатою ними послуг
адвокатів, адвокатських бюро, колегій,
фірм, контор та інших адвокатських
об'єднань з надання правової допомоги
щодо ведення справи в господарському
суді, розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України „Про адвокатуру та
адвокатську діяльність"), а не будь-якої
особи, яка надавала правову допомогу
стороні у справі.

Розподіл сум інших, крім судового
збору, судових витрат здійснюється за
загальними правилами частини п'ятої
статті 49 ГПК, тобто при задоволенні
позову вони покладаються на
відповідача, при відмові в позові - на
позивача, а при частковому задоволенні
позову - на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог. За
тими ж правилами здійснюється й
розподіл сум цих витрат у розгляді
господарським судом апеляційних і
касаційних скарг. Вирішуючи питання
про такий розподіл, господарський суд
має враховувати, що розмір
відшкодування судових витрат, не
пов'язаних зі сплатою судового збору,
не повинен бути неспіврозмірним, тобто
явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи (п. 6.5. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
21.02.2013р.).

Враховуючи наведене, предмет даного
спору, час, який адвокат витратив на
підготовку матеріалів у даній справі
та часткове задоволення позовних
вимог, суд обмежує розмір
відшкодування витрат на оплату послуг
адвоката з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи пропорційно розміру
задоволених позовних вимог та вважає,
що вимога позивача про стягнення з
відповідачів 500грн. витрат, пов'язаних з
оплатою послуг адвоката підлягає
частковому задоволенню у розмірі
499,63рн., які підлягають стягненню з
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про солідарне стягнення
з відповідачів 2 431,74грн. пені, 1
167,10грн. інфляційних втрат та 406,87грн. 3 %
річних є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідачів
порівну.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що
солідарне стягнення судових витрат не
передбачено законом та між сторонами
відсутній обов'язок щодо солідарної
сплати судових витрат.

Аналогічна правова позиція міститься у
абзаці третьому п. 4.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
21.02.2013р. та постанові Вищого
господарського суду України від
04.02.2014р. у справі № 904/7731/13.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Солідарно стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, буд. 22;
ідентифікаційний код 38267861) та
Фермерського господарства „ПЛАЙ" (51473,
Дніпропетровська обл., Павлоградський
р-н., с. Межиріч, вул. Шевченко, буд. 165;
ідентифікаційний код 20218505) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, Голосіївський
район, вул. Академіка Заболотного, буд.
38, кв. 23; ідентифікаційний код 38039872) 2 431
(дві тисячі чотириста тридцять одну
гривню) 74 коп. пені, 1 167 (одну тисячу
сто шістдесят сім гривень) 10 коп.
інфляційних втрат, 406 (чотириста шість
гривень) 87 коп. 3 % річних.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, буд. 22;
ідентифікаційний код 38267861) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, Голосіївський
район, вул. Академіка Заболотного, буд.
38, кв. 23; ідентифікаційний код 38039872) 249
(двісті сорок дев'ять гривень) 82 коп.
витрат на послуги адвоката та 912
(дев'ятсот дванадцять гривень) 83 коп.
судового збору.

4. Стягнути з Фермерського
господарства «ПЛАЙ» (51473,
Дніпропетровська обл., Павлоградський
р-н., с. Межиріч, вул. Шевченко, буд. 165;
ідентифікаційний код 20218505) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, Голосіївський
район, вул. Академіка Заболотного, буд.
38, кв. 23; ідентифікаційний код 38039872) 249
(двісті сорок дев'ять гривень) 82 коп.
витрат на послуги адвоката та 912
(дев'ятсот дванадцять гривень) 83 коп.
судового збору.

5. У задоволенні решти позову -
відмовити.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 05.08.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко