ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.14 Справа № 904/4367/14

За позовом Прокурора Дзержинського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ, державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до житлово-будівельного кооперативу
"ЖОВТЕНЬ-12", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

про стягнення 64 068,46 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

Прокурор: Масенко А.О., службове
посвідчення №024234

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Власенко Н.В.,
довіреність №107/01 від 13.01.2014

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Дзержинського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (надалі -
Позивач-1), державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" (надалі -
Відповідач-2) звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
житлово-будівельного кооперативу
"ЖОВТЕНЬ-12" (надалі - Відповідач) про
стягнення 64 068,46 грн. за договором №624
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 21.10.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 03.07.2014 розгляд
справи був відкладений на 23.07.2014 в
зв'язку з неявкою представників
Позивача-1 та Відповідача, необхідністю
витребувати додаткові документи до
матеріалів справи, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за спожиту теплову енергію в
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року. У підтвердження позовних вимог
Прокурор та Позивач-2 надали суду
договір купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді від 21.10.2013,
акти здачі-приймання робіт (надання
послуг) №37 від 31.10.2013, №451 від 30.11.2013, №1166
від 31.12.2013, №99 від 31.01.2014. №1432 від 28.02.2014,
№2742 від 31.03.2014.

Прокурор керуючись п.п. 6.1 - 6.3, 7.2.7
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного
кодексів України просить стягнути з
Відповідача основну заборгованість в
сумі 55 809,67 грн., інфляційні втрати в
сумі 2 512,67 грн., три проценти річних в
сумі 426,75 грн., пеню в сумі 2 114,61 грн. та
7% штрафу в сумі 3 204,76 грн.

Позивач-1 - Міністерство енергетики та
вугільної промисловості України - у
призначені на 03.07.2014 та 23.07.2014 судові
засідання не з'явився, пояснень щодо
причин неприбуття в судове засідання
не надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що зокрема
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень №896,967.

Відповідач у призначені на 03.07.2014 та
23.07.2014 судові засідання не з'явився,
відзив на позовну заяву не надав;
пояснень щодо причин неприбуття в
судове засідання не надходило; про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином за
вказаною у позовній заяві адресою: 50081,
Дніпропетровська обл., місто Кривий
Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 12.

До господарського суду повернулось
поштове відправлення, надіслане на
належну адресу Відповідача, №167 з
відмітками відділення поштового
зв'язку: "Повернуто за закінченням
строку зберігання".

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та
ст.87 Господарського процесуального
кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість
присутності в судовому засіданні
представника Відповідача
документально підтверджена не була,
надані Прокурором та Позивачем -2
матеріали справи дозволяють
розглянути справу по суті спору, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника Відповідача
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

23.07.2014 Прокурор та представник
Позивача-2 підтримали позовні вимоги;
останній надав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 23.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора та
представника Позивача-2, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2013 між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль" (надалі -
Позивач, Теплопостачальна
організація-Продавець) та
житлово-будівельним кооперативом
"ЖОВТЕНЬ-12" (надалі - Відповідач,
Споживач-Покупець) було укладено
договір №624 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді (надалі -
Договір), відповідно до п.1.1 якого
Теплопостачальна організація -
Продавець бере на себе зобов'язання
постачати Споживачу - Покупцю теплову
енергію в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а Споживач - Покупець
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Сторони зобов'язались керуватись цим
договором, чинним законодавством
України та наступними правовими
нормативно-технічними документами:
Законом України "Про
житлово-комунальні послуги", Законом
України "Про теплопостачання",
"Правилами технічної експлуатації
електричних станцій і мереж" ГКД
34-20.507-2003, "Правилами користування
тепловою енергією", затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№1198 від 03.10.1997, рішення виконавчого
комітету Криворізької міської ради №343
від 12.10.2011 (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, теплова
енергія постачається
Споживачу-Покупцю в обсягах згідно з
додатком 1 до цього договору в гарячій
воді на такі потреби: опалення та
вентиляцію - в період опалювального
періоду; гаряче водопостачання -
протягом року.

Пунктом 5.1, 5.2 Договору Сторони
погодили, облік споживання теплової
енергії проводиться а приладами
обліку, у разі їх відсутності -
розрахунковим способом. Облік обсягу
споживання теплової енергії і
параметрів теплоносія проводиться за
комерційними приладами обліку на межі
балансової належності теплових мереж
Теплопостачальної організації -
Продавця та Споживача - Покупця або за
домовленістю сторін в іншому місці.

У разі відсутності, пошкодження та/або
неправильної роботи приладів
комерційного обліку оплата
здійснюється відповідно до визначених
к договорі навантажень по опаленню та
гарячому водопостачанню з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді (п. 5.8. Договору).

Розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій
формі, відповідно встановлених
тарифів. Розрахунковим періодом є
календарний місяць. Оплата за теплову
енергію здійснюється Споживачем -
Покупцем виключно грошовими коштами
відповідно до встановлених тарифів
шляхом 30% попередньої оплати вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії за 5 днів до початку здійснення
споживання. Решта 70% вартості планових
обсягів споживання теплової енергії
сплачується Споживачем - Покупцем
протягом місяця споживання теплової
енергії. Кошти, які надійшли від
Споживача - Покупця, будуть зараховані
як передплата за умови відсутності
заборгованості за цим договором.
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20-го числа місяця наступного за
місяцем споживання теплової енергії.
Тариф на постачання теплової енергії з
01.10.2011 складає 256,25 грн. за 1 Гкал з ПДВ
(п.п. 6.1 - 6.3 Договору).

Як вбачається з п. 10.1 -10.3 Договору,
Договір набуває чинності з моменту
фактичного надання послуг з
теплопостачання та діє до 20.10.2014
керуючись частиною 3 статті 631
Цивільного кодексу України. Припинення
дії договору не звільняє Споживача -
Покупця від обов'язку повної сплати за
спожиту теплову енергію. Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про
припинення дії договору не буде
письмово заявлено однією із Сторін.

Виходячи з наданих Позивачем договору
№624 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 21.10.2013, актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№37 від 31.10.2013, №451 від 30.11.2013, №1166 від
31.12.2013, №99 від 31.01.2014. №1432 від 28.02.2014, №2742
від 31.03.2014, Відповідачу було відпущено
теплову енергію на суму 73 809,67
грн.

Відповідач оплату за спожиту теплову
енергію здійснив частково, в зв'язку з
чим у останнього перед Позивачем-2
утворилась заборгованість у розмірі 55
809,67 грн., що підтверджується також
Актом звірки за спожиту теплову
енергію за період з 01.10.2013 по 31.03.2014.

Пунктом 7.2.7 Договору, передбачено, що за
порушення строків оплати за отриману
теплову енергію стягується пеня у
розмірі 0,1 % вартості послуг, за які
допущено прострочення за кожен день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцять) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В своїй позовній заяві Прокурор
ставить питання про стягнення з
Відповідача на користь Позивача-2
заборгованості за спожиту, але не
оплачену теплову енергію в сумі
55 809,67 грн., три відсотки річних - 426,75
грн. (за загальний період прострочення
з 21.11.2013 по 15.05.2014), інфляційні втрати - 2
512,67 грн. (загальний період нарахування
з грудня 2013 по квітень 2014), пені - 2 114,61
грн. (загальний період нарахування з
21.11.2013 по 15.05.2014) та 7% штрафу - 3 204,76 грн.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
Позивача - 2 суд дійшов висновку, що
позовні вимоги щодо стягнення з
Відповідача 64 068,46 грн. за договором
№624 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 21.10.2013 підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Положеннями ст. 229 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов`язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов`язаний відшкодувати збитки
завдані невиконанням зобов`язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник зобов`язаний сплатити
інфляційні і річні за весь час
прострочення. Зобов`язання з оплати
інфляційних та річних не обумовлено
вимогою кредитора, а існує протягом
всього часу прострочення виконання
грошового зобов`язання.

У відповідності зі ст. 638 Цивільного
кодексу України, правочин у вигляді
договору вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
в усіх істотних умов.

Положеннями частин 1, 3 ст.639 Цивільного
кодексу встановлено, що договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у письмовій
формі, такий договір є укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницький діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України).). Аналогічні
положення містить і ст.265
Господарського кодексу України.

Наданий Прокурором договір №624
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 21.10.2013 викладений в
письмовій формі у вигляді єдиного
документа, підписаний Позивачем-2 та
Відповідачем, скріплений печатками
Позивача-2 та Відповідача, а отже є
укладений.

Виходячи з п. 6.3 Договору, оплата за
теплову енергію здійснюється
Споживачем - Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30%
попередньої оплати вартості планових
обсягів споживання теплової енергії за
5 днів до початку здійснення
споживання. Решта 70% вартості планових
обсягів споживання теплової енергії
сплачується Споживачем - Покупцем
протягом місяця споживання теплової
енергії. Кошти, які надійшли від
Споживача - Покупця, будуть зараховані
як передплата за умови відсутності
заборгованості за цим договором.
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20-го числа місяця наступного за
місяцем споживання теплової енергії.

Позивач-2 за період з жовтня 2013 року по
березень 2014 року поставив Відповідачу
теплову енергію загальною вартістю 73
809,67 грн. з ПДВ, що підтверджується
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг) №37 від 31.10.2013, №451 від 30.11.2013, №1166
від 31.12.2013, №99 від 31.01.2014. №1432 від 28.02.2014,
№2742 від 31.03.2014.

Відповідач оплату за спожиту теплову
енергію здійснив частково, в зв'язку з
чим у останнього перед Позивачем-2
утворилась заборгованість у розмірі 55
809,67 грн.

Таким чином, вимоги Прокурора щодо
стягнення з Відповідача на користь
Позивача-2 заборгованості за відпущену
теплову енергію підлягають
задоволенню в повному обсязі, а саме в
сумі 55 809,67 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Враховуючи, що Прокурором доведено
шляхом надання належних доказів, що
Відповідачем допущено порушення
строків розрахунків за відпущену
теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем-2 розрахунок 3%
річних та інфляційних втрат, позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню, а саме: підлягають
стягненню 3% річних в сумі 426,75 грн.,
інфляційні втрати в сумі 2 512,67 грн.

Пунктом 7.2.7 Договору, передбачено, що за
порушення строків оплати за отриману
теплову енергію стягується пеня у
розмірі 0,1 % вартості послуг, за які
допущено прострочення за кожен день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцять) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

За розрахунком Позивача-2 розмір пені
становить 2 114,61 грн. за загальний період
нарахування з 21.11.2013 по 15.05.2014 та 7%
штрафу становить 3 204,76 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконано зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобовязань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Здійснений Позивачем-2 розрахунок пені
та 7 % штрафу відповідає обставинам
справи та приписам діючого
законодавства, тому вимоги Прокурора
щодо стягнення з Відповідача пені в
сумі 2 114,61 грн. та 7% штрафу у сумі 3 204,76
грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судові витрати у справі підлягають
стягненню з Відповідача в дохід
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44,
49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з житлово-будівельного
кооперативу "ЖОВТЕНЬ-12" (50081,
Дніпропетровська обл., місто Кривий
Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 12,
) на користь державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
буд. 1, ) 55 809,67 грн.
(п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот дев'ять
гривень 67 копійок) основного боргу, 2
512,67 грн. (дві тисячі п'ятсот дванадцять
гривень 67 копійок) інфляційних втрат,
426,75 грн. (чотириста двадцять шість
гривень 75 копійок) 3% річних, 2 114,61
гр. (дві тисячі сто чотирнадцять
гривень 61 копійка) пені, 3 204,76 грн. (три
тисячі двісті чотири гривні 76 копійок)
7% штрафу.

Стягнути з житлово-будівельного
кооперативу "ЖОВТЕНЬ-12" (50081,
Дніпропетровська обл., місто Кривий
Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 12,
) в дохід державного
бюджету України (одержувач - Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 копійок)
судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова