Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про
вжиття запобіжних заходів

від "29" липня 2014 р.
Провадження №906/02-44/704/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Суддя Ляхевич А.А. , розглянувши
матеріали за заявою Державного
підприємства "Олевське лісове
господарство" (м.Олевськ Житомирської
області)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діброва ЛХЗ"
(м.Олевськ Житомирської області)

про вжиття запобіжних заходів

"25" липня 2014 р. до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
від Державного підприємства "Олевське
лісове господарство" від 24.07.2014р. №515
про вжиття запобіжних заходів до
подання позову. Згідно вказаної заяви в
порядку ст.43-1 ГПК України заявник
просив вжити запобіжних заходів шляхом
накладення арешту на все майно, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Діброва ЛХЗ".

У відповідності до ст.43-4
Господарського процесуального кодексу
України, заяву про вжиття запобіжних
заходів негайно після отримання її
суддею, ухвалою суду від 28.07.2014 р.
призначено до розгляду на 29.07.2014р. о
14год.30хв. Цією ж ухвалою, зважаючи на
відсутність належного обґрунтування
вимоги заявника про розгляд заяви лише
за його участі, без повідомлення ТОВ
"Діброва ЛХЗ", як це передбачено ч.2 ст.43-4
ГПК України, суд визнав за необхідне
повідомити про розгляд заяви особу,
щодо якої просять вжити запобіжні
заходи. Окрім того, даною ухвалою
витребувано від заявника докази на
підтвердження підстав вжиття
запобіжних заходів (докази про
порушення або загрозу порушення його
прав).

28.07.2014р. викликано в судове засідання
представників сторін, повідомлено їх
про розгляд заяви та зміст ухвали суду
від 28.07.2014р. шляхом передачі
телефонограм (останні долучені до
матеріалів провадження за заявою).

В засіданні суду 29.07.2014р. представник
заявника підтримав доводи та вимоги
заяви про вжиття запобіжних заходів,
будь-яких додаткових доказів щодо
заяви, в т.ч. витребуваних судом доказів
на підтвердження підстав вжиття
запобіжних заходів (докази про
порушення або загрозу порушення його
прав) представник не надав.

Представник особи, щодо якої заявник
просить вжити запобіжні заходи - ТОВ
"Діброва ЛХЗ" в засідання суду не
з'явився, будь-яких заяв, пояснень,
доказів чи клопотань від даного
товариства до суду не надійшло.
Враховуючи, що керівник товариства був
особисто повідомлений про дату, час та
місце розгляду заяви ДП "Олевське
лісове господарство", а також, зважаючи
на приписи ч.1 ст.43-4 Господарського
процесуального кодексу України, за
якими неявка заінтересованих осіб не
перешкоджає розглядові заяви про
вжиття запобіжних заходів, суд визнає
за необхідне розглядати заяву ДП
"Олевське лісове господарство" за
відсутності представника ТОВ "Діброва
ЛХЗ".

Розглянувши заяву ДП "Олевське лісове
господарство" про вжиття запобіжних
заходів та додані до неї документи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст.43-1 ГПК України, особа, яка має
підстави побоюватись, що подача
потрібних для неї доказів стане згодом
неможливою або утрудненою, а також
підстави вважати, що її права порушені
або існує реальна загроза їх порушення,
має право звернутися до господарського
суду з заявою про вжиття передбачених
статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних
заходів до подання позову.

Відповідно до ст.43-2 ГПК України,
запобіжні заходи включають: 1)
витребування доказів; 2) огляд
приміщень, в яких відбуваються дії,
пов'язані з порушенням прав; 3)
накладення арешту на майно, що належить
особі, щодо якої вжито запобіжні
заходи, і знаходиться в неї або в інших
осіб.

У пунктах 12 та 15 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" роз'яснено, що відповідно до
пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК
заява про вжиття запобіжних заходів
повинна містити відомості про
обставини, якими заявник обґрунтовує
необхідність вжиття таких заходів. Ці
обставини мають узгоджуватися з
приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом
пункту 5 частини першої статті 43-3 і
частини третьої статті 43-4 ГПК - також й
підтверджуватись відповідними
доказами з урахуванням загальних
вимог, передбачених статтею 33
названого Кодексу. Витребування і
оцінка відповідних доказів, а також
доказів наявності у заявника права
вимоги (відомості про реєстрацію права,
контракт або інший відповідний
правочин тощо) здійснюється
господарським судом за загальними
правилами ГПК про докази.

У вирішенні питання про вжиття
запобіжних заходів господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності їх
застосування з урахуванням такого:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника;
забезпечення збалансованості
інтересів заявника і особи, щодо якої
просять вчинити запобіжні заходи;
наявності зв'язку між конкретним видом
запобіжних заходів і можливим
предметом позовної вимоги, яку заявник
повинен подати у строк, встановлений
частиною третьою статті 43-3 ГПК;
імовірності настання обставин,
зазначених у статті 43-1 ГПК; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів третіх осіб.

Крім цього, у пункті 7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" вказано, що вжиття
запобіжних заходів має здійснюватися
для попередження порушень прав
інтелектуальної власності та для
збереження доказів такого порушення.
Водночас, з огляду на відсутність у
розділі VІ ГПК "Запобіжні заходи"
будь-яких обмежень щодо можливості
вжиття запобіжних заходів виключно у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом прав на об'єкти
інтелектуальної власності, таке вжиття
можливе і в інших правовідносинах, на
які поширюються повноваження
господарських судів. Відповідно, в усіх
випадках вжиття запобіжних заходів
господарські суди можуть враховувати
викладене в даному розділі цих
рекомендацій.

Статтею 43-3 ГПК України передбачено, що
запобіжні заходи вживаються до моменту
звернення до суду з позовною заявою з
метою попередження та збереження
доказів правопорушення, а після
подання відповідної заяви вжиті
запобіжні заходи не припиняються, а
діють вже як заходи забезпечення
позову.

Отже, за своєю правовою природою,
запобіжні заходи - це заходи,
спрямовані на збереження відповідних
доказів та на запобігання
правопорушенню з метою якнайшвидшого
реагування на протиправні дії, а заходи
до забезпечення позову за своїм
змістом застосовуються як гарантія
реального виконання рішення суду.
Тобто, заходи, що вживаються судом як
запобіжні мають бути спрямованими
також на забезпечення позову, який буде
поданий до суду з метою захисту
порушених прав та інтересів заявника.

Підставами вжиття запобіжних заходів є
обставини, які дозволяють
заінтересованій особі стверджувати, що
її права порушені або існує реальна
загроза їх порушення. При цьому
заінтересована особа повинна довести
необхідність терміновості вжиття
запобіжних заходів, тобто необхідність
вирішення цього питання до
пред'явлення позову.

Заявник має подати докази, достатні для
впевненості в тому, що його право
порушується або невідворотно буде
порушено.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У заяві про вжиття запобіжних заходів
ДП "Олевське лісове господарство"
просить винести ухвалу про накладення
арешту та все нерухоме і рухоме майно,
грошові кошти, які знаходяться на
розрахункових рахунках у банківських
установах і належать як на праві
власності, так і на інших підставах,
передбачених законом, в т.ч. за
договором оренди чи лізингу (щодо
об'єктів нерухомого та рухомого майна)
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Діброва ЛХЗ" і
знаходяться в нього або в інших осіб,
зокрема, нерухоме майно, розташоване за
адресою:11001, Житомирська обл., м.Олевськ,
вул.З.Космодемянської,44 та
розрахунковий рахунок №4 в АТ
"Райффайзен Банк Аваль"; в ухвалі про
вжиття запобіжних заходів щодо
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діброва ЛХЗ"
визначити порядок і спосіб виконання
запобіжних заходів у відповідності до
обраного запобіжного заходу.

Мотивуючи заяву про вжиття
вищевикладених запобіжних заходів
щодо ТОВ "Діброва ЛХЗ" ДП "Олевське
лісове господарство" вказує про
наявність заборгованості ТОВ "Діброва
ЛХЗ" за передану заявником згідно
договорів купівлі-продажу
лісопродукцію, стосовно стягнення якої
має бути пред'явлено позов. Заявник
стверджує, що на даний час у нього
виникли побоювання щодо можливого
ухилення товариства від виконання
зобов'язань за договорами в подальшому,
а також, що володіє інформацією про те,
що товариство (ТОВ "Діброва ЛХЗ") має
намір в найкоротший строк передати
власне майно іншим фізичним та
юридичним особам з метою уникнення
виконання зобов'язань за договорами.
При цьому, тривалий судовий розгляд
дасть можливість товариству
реалізувати такий намір та позбавить
підприємство можливості отримати
кошти за договорами.

Разом з тим, ні при зверненні з даною
заявою, ні в судове засідання
представником заявника не подано суду
будь-яких доказів на підтвердження
факту намагання ТОВ "Діброва ЛХЗ"
розпродати (чи відчужити іншим чином)
майно та уникнути від обов'язку
повернення коштів; підтвердження
неможливості або утруднення подачі в
подальшому доказів правомірності
вимог позивача при зверненні з позовом
або загрози порушення його прав.

Отже, заявником жодним чином не
доведено наявність обставин,
пов'язаних з необхідністю вжиття
запобіжних заходів, а доводи, викладені
ДП "Олевське лісове господарство" в
заяві №515 від 24.07.2014р. не є підставами
для вжиття запобіжних заходів в
розумінні ст.43-1 ГПК України.

Як встановлено ч.6 ст.43-4 ГПК України, у
разі відсутності підстав, встановлених
статтею 43-1 цього Кодексу, а також
невиконання вимог, передбачених
частиною третьою цієї статті (щодо
надання заявником суду до заяви
будь-якого наявного у нього доказу про
порушення або загрозу порушення його
прав), господарський суд виносить
ухвалу про відмову в задоволенні заяви
про вжиття запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, заява
Державного підприємства "Олевське
лісове господарство" за вих.№515 від
24.07.2014р. про вжиття запобіжних заходів
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.43-4, 86 Господарського
процесуального кодексу України ,-
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви
Державного підприємства "Олевське
лісове господарство" за вих.№515 від
24.07.2014р. про вжиття запобіжних заходів.

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до матеріалів провадження за заявою

2 - заявнику ДП "Олевське лісове
господарство" (реком.)

3 - ТОВ "Діброва ЛХЗ" (реком. з
супровідним та додатками)