м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "БАНК ФОРУМ"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "САНІГ"
про стягнення 383 486,62грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.
У засіданні брали участь:
від позивача: Сидоренко Ю.А. - за
довіреністю №10/00-99 від 17.06.2014.
від відповідача: не з'явилися.
Публічне акціонерне товариство "БАНК
ФОРУМ" звернулось до Господарського
суду міста Києва з вимогою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "САНІГ" про стягнення
заборгованості по кредитному договору
№ 0023/07/21-KL від 31.05.2007р. в розмірі 383 486,62
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.06.2014р. порушено провадження
призначено у судовому засіданні на
25.06.2014 р. за участю представників
В даному судовому засіданні
представником позивача подано
клопотання про долучення додаткових
доказів до матеріалів справи на вимогу
ухвали суду.
Представник відповідача у дане судове
засідання не з'явився. Заяв та
клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.
Такими обставинами, зокрема є:
нез'явлення в засідання представників
Оскільки нез'явлення у судове
засідання повноважного представника
відповідача та неналежне виконання ним
вимог суду перешкоджає повному,
всебічному та об'єктивному розгляду
справи, суд визнав за необхідне
розгляд даної справи відкласти на
В судовому засіданні 04.08.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлений належним чином.
За приписами ст.65 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається учасникам судового
процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від
15.03.2007р. Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році"
до повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.
Місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово (ст.29
Цивільного кодексу України).
Статтею 93 Цивільного кодексу України
встановлено, що місцезнаходженням
юридичної особи є фактичне місце
ведення діяльності чи розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю юридичної особи
(переважно знаходиться керівництво) та
здійснення управління і обліку.
Згідно із ч. 4 ст. 89 вказаного Кодексу
України відомості про
місцезнаходження юридичної особи
вносяться до Єдиного державного
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців"
Єдиний державний реєстр створюється з
метою забезпечення державних органів,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.
Наразі, всю судову кореспонденцію було
направлено за адресою відповідача, що
зазначена у позовній заяві та повністю
узгоджуються з відомостями з Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
З огляду на неявку відповідача в судове
засідання, господарський суд враховує,
що за змістом ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. При цьому, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.
За приписами ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.
Статтею 77 зазначеного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст. 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Таким чином, враховуючи вищенаведене,
керуючись принципами розумності
строків судового провадження,
незважаючи на те, що відповідач в
процесі розгляду справи не скористався
правами, передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, за
висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами відповідно до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка відповідача не
перешкоджає вирішенню справи по суті.
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -
31.05.2007 між Акціонерним комерційним
банком "Форум", правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство "Банк
Форум" (далі позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «САНІГ» (
далі відповідач) було укладено
кредитний договір №0023/07/21-KL з лімітом
заборгованості в сумі 400 000 грн. по
30.05.2008р. зі сплатою 18 процентів річних
за користування кредитними коштами.
21 березня 2008 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 1 до кредитного договору відповідно
до якої збільшилась сума кредитної
лінії, з максимальним лімітом
заборгованості в сумі 500 000,00 грн.
26 травня 2008 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до Кредитного
договору відповідно до якої кредитні
кошти надаються строком по « 30» травня
2009 рік, та встановлюється плата за
користування кредитними коштами в
розмірі 25 процентів річних.
Відповідно до п. 3.1.1. кредитного
договору, позивач видав позичальнику
кредитні кошти в сумі 500 000,00 грн., що
підтверджується випискою по особовим
рахункам. Таким чином, позивач повністю
виконав свої зобов'язання перед
позичальником за вищевказаним
кредитним договором.
Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором не виконав.
Позивач зазначає, що в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ТОВ «Саніг» ОСОБА_2
передав в іпотеку АКБ «Форум» наступне
- квартиру АДРЕСА_1.
Згідно с пунктами 5.1, 5.2. іпотечного
договору, іпотекодержатель (позивач)
набуває права задовольнити свої вимоги
за рахунок предмета іпотеки у випадках
невиконання основного зобов'язання,
або порушення його виконання.
Керуючись положеннями ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку», у 2009 році приватним
нотаріусом Ялтинського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено
виконавчий напис. Так, за виконавчим
написом нотаріуса заборгованість
відповідача становить 631 759,06 гривень.
Відповідно до постанови ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві від 22.04.2013
виконавчий документ, а саме виконавчий
напис № 1022 виданий 17.06.2009 повернуто
позивачу у зв'язку з фактичним
виконанням, відповідно до порядку і у
спосіб визначений виконавчим написом.
У зв'язку з чим у ході реалізації
іпотечного майна було погашена частина
заборгованості перед ПАТ «БАНК ФОРУМ»
у розмірі 217 243,35 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.
Частинами 1, 3 ст. 202 ГК України
передбачено, що господарське
зобов'язання припиняється, між іншим,
виконанням, проведеним належним чином.
До відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов'язання
передбачені ст.ст. 202-205 ГК України,
ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за
ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Належним виконанням
зобов'язання є виконання, прийняте
кредитором, у результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін
Враховуючи роз'яснення Верховного Суду
України, викладені в Узагальненнях
судової практики розгляду цивільних
справ, що виникають з кредитних
правовідносин, а також те, що
виконавчий напис виконано не у повному
обсязі, ПАТ «Банк Форум» як кредитор не
позбавлений права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог ст.. 526, 599 ІДК,
Положеннями ст. 527 Цивільного кодексу
України, боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу
України, за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти.
Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) Позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а Позичальник
зобов'язується повернути кредит та
З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог про
стягнення з відповідача 383 486, 62 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК України), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
Виходячи із наведеного, відповідач не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували доводи
позивача та підтверджували
заперечення проти задоволення
Таким чином суд приходить до висновку,
що позивачем належними та допустимими
доказами доведено неналежне виконання
відповідачем зобов'язання та наявну
Враховуючи все вищевикладене, зважаючи
на відсутність в матеріалах справи
доказів сплати заборгованості
відповідачем станом на час розгляду
даної справи до суду не представлено,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі у сумі 383 486,62 грн.
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
З огляду на зазначене, судовий збір у
сумі 7 669 грн. 73 коп. відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
підлягає стягненню з відповідача в
доход Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ"
задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою
вул. Симиренко, 5, кв. 98,
ідентифікаційний код 25121162), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Публічного
акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ"
(02100, м. Київ, бульв. Верховної Ради, 7,
ідентифікаційний код 21574573), або на
будь-який інший рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, грошові кошти у сумі 383 486
грн. 62 коп. основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "САНІГ" (03134, м. Київ,
вул. Симиренко, 5, кв. 98,
ідентифікаційний код 25121162), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду 7 669 грн. 73 коп. судового
збору в доход спеціального фонду
Державного бюджету України, що
передбачений для зарахування судового
збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.08.2014.

Суддя
Трофименко Т.Ю.