КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2014 р. Справа№ 910/3268/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Разіної Т.І.

за участю представників сторін:

ОСОБА_2;

від відповідача: Новик Є.М. (довіреність
від 13.12.2013 № 31729);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії"

на рішення господарського суду
міста Києва від 19.05.2014

у справі № 910/3268/14 (суддя Ковтун
С.А.)

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до публічного акціонерного
товариства

"Дочірній банк Сбербанку
Росії"

про стягнення 13 021 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 у справі № 910/3268/14 позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії" про
стягнення 13 021 грн. задоволено повністю,
стягнуто з публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії" на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 13 024 грн. боргу,
1 827 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
публічне акціонерне товариство
"Дочірній банк Сбербанку Росії"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та відмовити у
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що позов у даній справі заявлено
після закінчення строку позовної
давності.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" апеляційну скаргу
підтримав, ОСОБА_2 висловився за
відхилення апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(далі - позивач) пред'явлено позов до
публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі -
відповідач) про стягнення 13 021 грн.

Причиною спору є намагання позивача
отримати плату за надані ним послуги
арбітражного керуючого.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується наявними
матеріалами справи, ухвалою
господарського суду міста Севастополя
від 09.07.2008 у справі №
5020-9/194-5/240-9/297-13/082-5/575-9/082-4/188-1190/2011 фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 призначенено
розпорядником майна товариства з
обмеженою відповідальністю "Система
Фіш", процедуру банкрутства якого
порушено ухвалою суду від 22.08.2006 за
заявою закритого акціонерного
товариства "Банк НРБ".

Згідно винесених у вищезазначеній
справі ухвал суду від 02.10.2008, 16.06.2009,
15.09.2009 відбулася заміна ініціюючого
кредитора його правонаступниками -
закрите акціонерне товариство
"Дочірній банк Сбербанку Росії",
акціонерне товариство "Дочірній банк
Сбербанку Росії" та публічне
акціонерне товариство "Дочірній банк
Сбербанку Росії" відповідно.

Ухвалою суду від 16.06.2009 арбітражного
керуючого ОСОБА_2 усунуто від виконання
обов'язків розпорядника майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "Система Фіш" у
зв'язку з анулюванням ліцензії
арбітражного керуючого.

Ухвалою господарського суду міста
Севастополя від 04.10.2011 у справі №
5020-9/194-5/240-9/297-13/082-5/575-9/082-4/188-1190/2011,
залишеною без змін постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 21.11.2011,
постановою Вищого господарського суду
України від 13.03.2012, затверджено звіт про
оплату послуг арбітражного керуючого
ОСОБА_2 за час виконання обов'язків
розпорядника майна боржника
товариства з обмеженою
відповідальністю "Система Фіш" за
період з 09.07.2008 по 16.06.2009 у розмірі 13 024
грн. за рахунок ініціюючого кредитора -
публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії" шляхом
переведення коштів на користь ОСОБА_2.

Згідно листа від 18.04.2012 № 1635/4/06-2-2
відповідач відмовився оплатити надані
позивачем послуги.

Ухвалою господарського суду міста
Севастополя від 23.05.2012 заяву ОСОБА_2 про
видачу наказу на виконання ухвали від
04.10.2011 про затвердження звіту про
оплату послуг арбітражного керуючого
за час виконання обов'язків
розпорядника майна товариства з
обмеженою відповідальністю "Система
Фіш" в період з 09.07.2008 по 16.06.2009 у справі
за заявою відкритого акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Система Фіш" про
визнання банкрутом, залишено без
задоволення з тих підстав, що згідно
чинного законодавства про банкрутство
господарським судам не надано
повноважень стягувати з кредиторів
затверджені судом суми оплати послуг
арбітражного керуючого шляхом видачі
відповідних наказів.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду на
підставі встановлених обставин справи
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193
названого кодексу до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

На спірні правовідносини сторін
поширюються норми Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 N 2343-XII в редакції, що діяла до
19.01.2013 (далі - Закон).

Згідно ст. 3-1 названого Закону, оплата
послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за період від
дня винесення господарським судом
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею
(частина 10); оплата послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
кожен місяць здійснення ним своїх
повноважень встановлюється та
виплачується в розмірі, встановленому
комітетом кредиторів і затвердженому
господарським судом (частина 12).

Заслуговує на увагу правильність
обчислення судом першої інстанції
строку позовної давності для звернення
з позовом у даній справі, починаючи з
дати затвердження вищезазначеною
ухвалою суду від 23.05.2012 звіту про оплату
послуг арбітражного керуючого, та
відхилення у цьому зв'язку доводів
відповідача про закінчення строку
позовної давності.

Факт виникнення у відповідача боргових
зобов'язань перед позивачем у розмірі 13
024 грн. внаслідок прострочення оплати
наданих послуг арбітражного керуючого,
підтверджується ухвалою
господарського суду міста Севастополя
від 04.10.2011 у справі №
5020-9/194-5/240-9/297-13/082-5/575-9/082-4/188-1190/2011 та не
потребує повторного доведення при
вирішенні спору у даній справі згідно
частини 3 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України.

Оскільки докази належного виконання
зобов'язання щодо оплати стягуваної
заборгованості в матеріалах справи
відсутні, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом
обґрунтовано задоволено позов.

Доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, правильності
висновку суду першої інстанції не
спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду доходить висновку
про те, що рішення місцевого
господарського суду постановлено при
повному з'ясуванні обставин справи,
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішення по справі відсутні, а мотиви з
яких подано апеляційну скаргу, не
можуть бути підставою для його зміни чи
скасування.

Керуючись статями 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 у справі № 910/3268/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії" - без
задоволення.

Справу № 910/3268/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
В.О. Пантелієнко

Т.І. Разіна