КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" липня 2014 р.
Справа №910/12257/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Пантелієнка В.О.

суддів: Авдеєва
П.В.

Рудченка С.Г.

за участю секретаря Корінної
А.О.,

та представників:

від ініціюючого кредитора - ОСОБА_20 -
дов. №1335 від 22.08.2012р.; ОСОБА_21 - дов. №1335
від 22.08.2012р.,

від ліквідатора - Хрипко І.І. - дов. б/н
від 21.03.2014р.,

від Головного управління Міндоходів у
м.Києві - Огнарьов Є.А. - дов. №55/26-15-10-02-05
від 15.10.2013р.,

від ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - дов. №1441 від
20.08.2013р.,

від ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - договір №28 від
19.03.2013р.,

від ПАТ «Банк Форум» - Самофал Л.І. - дов.
№10/00-108 від 17.06.2014р.,

від Служби безпеки України - Корчкова
О.С. - дов. №22/1154-Д від 28.02.2014р., Лобанцова
Л.М. - дов. №22/1155-Д від 28.02.2014р.,

від ОСОБА_13 - ОСОБА_20 - дов. №2844 від
23.08.2012р.; ОСОБА_21 - дов. №2844 від 23.08.2012р.

від ОСОБА_14 - ОСОБА_20 - дов. №2843 від
23.08.2012р.; ОСОБА_21 - дов. №2843 від 23.08.2012р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у м.Києві

на постанову

господарського суду м.Києва

від 16.04.2014р.

у справі №910/12257/13 (суддя
Мандичев Д.В.)

за заявою ОСОБА_15

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Будівельно-інвестиційна компанія
(далі - ТОВ «БІК)

«Інтербудінвест»

про визнання
банкрутом,

ВСТАНОВИВ :

Постановою господарського суду м.Києва
від 16.04.2014р. у справі №910/12257/13 припинено
процедуру розпорядження ТОВ «БІК
«Інтербудінвест»; припинено
повноваження розпорядника майна ТОВ
«БІК «Інтербудінвест» - арбітражного
керуючого Лінкевича Олега
Миколайовича; визнано банкрутом ТОВ
«БІК «Інтербудінвест»; відкрито
ліквідаційну процедуру; призначено
ліквідатором банкрута ТОВ «БІК
«Інтербудінвест» - арбітражного
керуючого Лінкевича Олега
Миколайовича; підприємницьку
діяльність банкрута завершено;
зобов'язано ліквідатора надати суду
ліквідаційний баланс банкрута та звіт
ліквідатора до 16.04.2015р.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, Головне управління
Міндоходів у м.Києві подало апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та припинити провадження у
справі.

У відзивах на апеляційну скаргу
ліквідатор, ТОВ «БІК «Інтербудінвест»
та представник кредиторів ОСОБА_15,
ОСОБА_14, ОСОБА_13 просять відмовити у
задоволенні апеляційної скарги, а
постанову господарського суду м.Києва
залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.07.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та справу призначено до
розгляду на 21.07.2014р.

21.07.2014р. у судовому засіданні
представник апелянта пояснив, що ні у
Головного управління Міндоходів у
м.Києві, ні у підлеглих йому структур
немає кредиторських вимог до боржника -
ТОВ «БІК «Інтербудінвест»

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників провадження у справі про
банкрутство, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
господарського суду м.Києва від 16.04.2014р.
у справі №910/12257/13 підлягає припиненню
з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник звернувся до місцевого суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство боржника, оскільки
останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду м.Києва
від 02.07.2013р. було прийнято заяву про
порушення справи про банкрутство до
розгляду, призначено підготовче
засідання місцевого суду та
зобов'язано арбітражного керуючого
Лінкевича Олега Миколайовича надати
суду заяву про участь у справі про
банкрутство ТОВ «БІК «Інтербудінвест».

Ухвалою господарського суду м.Києва
від 15.07.2013р. було порушено провадження у
справі №910/12257/13, визнано грошові вимоги
ОСОБА_15 до ТОВ «БІК «Інтербудінвест» в
розмірі 4044579,04грн., введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів та
процедуру розпорядження майном
боржника, призначено розпорядником
майна боржника - арбітражного
керуючого Лінкевича Олега
Миколайовича та призначено попереднє
судове засідання.

31.07.2013р. у газеті "Голос України" №140
було здійснено публікацію оголошення
про порушення справи про банкрутство
ТОВ «БІК «Інтербудінвест».

Ухвалою попереднього засідання
господарського суду м.Києва від 16.10.2013р.
було затверджено реєстр вимог
кредиторів ТОВ «БІК «Інтербудінвест»,
до якого включено наступні вимоги:
Публічного акціонерного товариства
"Трест "Київміськбуд-3" з грошовими
вимогами на суму 1579516,47грн.; ОСОБА_14 з
грошовими вимогами до боржника на суму
3557704,65грн.; - ОСОБА_13 з грошовими
вимогами до боржника на суму 3752415,69грн.;
- Прадхананга Біна з грошовими вимогами
до боржника на суму 323222,53грн.; - ОСОБА_6
Валерієвни з грошовими вимогами до
боржника на суму 618230,50грн.; - Служби
безпеки України з грошовими вимогами
до боржника на суму 1112266,10грн.;
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельний
стандарт" з грошовими вимогами до
боржника на суму 6240109,67грн.;- ОСОБА_17 з
грошовими вимогами до боржника на суму
518972,42грн.;- Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" з грошовими
вимогами до боржника на суму 3902329,06грн.;
ОСОБА_15 з грошовими вимогами на суму
4050314,04грн.

Крім того, ухвалою господарського суду
м.Києва від 16.10.2013р. було відмовлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "УКІО БАНК ЛІЗИНГ" у
визнанні кредитором ТОВ «БІК
«Інтербудінвест» та відмовлено ОСОБА_19
у визнанні кредитором ТОВ «БІК
«Інтербудінвест».

Стаття 91 ГПК України визначає коло
осіб, що мають право апеляційного
оскарження. Такими особами є, сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки.

Відповідно до ст.99 ГПК України,
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
стаття 1 якого визначає сторін у справі
про банкрутство, якими є, зокрема,
кредитори (представник комітету
кредиторів) та боржник.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що кредитор - юридична або
фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника, щодо виплати заборгованості
із заробітної плати працівникам
боржника, а також органи державної
податкової служби та інші державні
органи, які здійснюють контроль за
правильністю та своєчасністю
справляння страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів);
учасники провадження у справі про
банкрутство - сторони, арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор), власник майна
(орган, уповноважений управляти майном)
боржника, а також у випадках,
передбачених цим Законом, інші особи,
які беруть участь у провадженні у
справі про банкрутство, Фонд
державного майна України, державний
орган з питань банкрутства,
представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або учасників
товариств з обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

У зв'язку з наведеним, органи державної
податкової служби та інші державні
органи є кредиторами
неплатоспроможних боржників, якщо вони
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, що
узгоджується з нормою ч.1 ст.210
Господарського кодексу України. Однак,
вказана норма не встановлює
автоматичного визнання цих органів
кредиторами у всіх справах про
банкрутство.

До матеріалів справи та до апеляційної
скарги апелянтом не надано доказів
того, що скаржник у відповідності до
закону був визнаний у судовому порядку
кредитором чи заінтересованою особою,
а тому апелянт не є ні стороною у
справі, ні особою щодо якої суд вирішив
у спірній постанові питання про її
права та обов'язки.

При цьому, колегія суддів вважає
необхідним зауважити на тому, що орган
податкової служби був вправі
звернутися до ліквідатора боржника та
провести позапланову перевірку його
господарської діяльності, а у випадку
відмови ліквідатора, як керівника
боржника, надати можливість перевірки
суб'єкта господарювання, орган
податкової служби був вправі оскаржити
дії ліквідатора до суду у справі про
банкрутство.

В матеріалах справи не міститься
доказів звернення податкового органу
до суду першої інстанції з заявою про
визнання кредиторських вимог у даній
справі, а також відсутня наявність
порушення прав апелянта на здійснення
податкової перевірки боржника
платника податків.

Таким чином, скаржник - Головне
управління Міндоходів у м.Києві не
набув статусу ані кредитора у справі,
ані учасника провадження у даній
справі.

В апеляційній скарзі апелянт жодним
чином не посилається на наявність у
боржника заборгованості по сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів), відповідно, будь-яких
майнових (грошових) претензій до
боржника, розмір таких претензій (суму
вимог), характер вимог (майнові або
грошові). Окрім цього, в скарзі відсутнє
посилання на будь-які докази, з їх
наданням, що підтверджують такі вимоги.

Також, колегія суддів вважає за
потрібне зазначити, що скаржник в своїй
апеляційній скарзі посилається на
процедуру банкрутства в порядку ст.95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (особливості
застосування процедури банкрутства до
боржника, що ліквідується власником),
хоча справа №910/12257/13 порушена за
загальною процедурою банкрутства.

Отже, враховуючи викладені обставини
та аналіз норм законодавства,
апеляційним судом встановлено, що
Головне управління Міндоходів у
м.Києві не зверталось до суду із
кредиторськими вимогами до боржника, у
своїй апеляційній скарзі, також, не
вказує про існування у боржника
податкової заборгованості. Крім того,
про початок ліквідації та порушення
справи про банкрутство апелянт був
завчасно та в установленому порядку
повідомлений. Доказів того, що
господарський суд першої інстанції при
прийнятті оскарженого судового акту
вирішив питання про права та обов'язки
Головного управління Міндоходів у
м.Києві, останнім також не надано.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України" від 17.05.2011р. №7, з метою
забезпечення однакового і правильного
застосування законодавства про
перегляд судових рішень в апеляційному
порядку господарським судам України
роз'яснено, що, у разі помилкового
порушення апеляційного провадження,
зокрема за апеляційною скаргою поданою
особою, яка не мала права її подавати,
господарський суд апеляційної
інстанції припиняє таке провадження на
підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до абз.1,3 п.4.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
перелік підстав припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК) та
залишення позову без розгляду (стаття 81
ГПК) є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.5-2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України" від
17.05.2011 № 7 у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження (якщо
вона не підлягала поверненню з
передбачених ГПК підстав), повинен
з'ясувати наявність правового зв'язку
між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України,
оскільки у такому випадку не існує
правового зв'язку між скаржником і
сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на вищевикладене та на те, що
Головне управління Міндоходів у
м.Києві не набуло статусу учасника
провадження у даній справі про
банкрутство, права апелянта
оскаржуваною постановою не порушені,
питання про права і обов'язки апелянта
стосовно сторін у справі судом першої
інстанції в даному випадку не
вирішувались, апелянт не має права на
оскарження прийнятої судом першої
інстанції постанови від 16.04.2014р. у даній
справі, апеляційний суд дійшов
висновку про те, що апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Головного управління Міндоходів у
м.Києві має бути припинено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
80, 86, 91, 98, 99 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1.Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Головного
управління Міндоходів у м.Києві на
постанову господарського суду м.Києва
від 16.04.2014р. у справі №910/12257/13
припинити, залишивши апеляційну скаргу
без розгляду.

2.Справу №910/12257/13 повернути до
господарського суду м.Києва.

3.Ухвала може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з моменту її винесення.

Головуючий суддя
В.О. Пантелієнко

Судді
П.В. Авдеєв

С.Г. Рудченко