ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Справа № 921/289/13-г/6

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіПопікової О.В.
(доповідач у справі)суддів:Кролевець
О.А. Прокопанич Г.К. за участю
представників: від позивача:Лєбєдєв
О.В. - директор Ізмайлов Д.Л. - за дов. від
29.07.2014р. № 179від відповідача:не
з'явились (про дату, час та місце
судового розгляду повідомлено
належним чином) розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Фермерського
господарства "Барселона"на
рішеннягосподарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013р.та
на постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від 14.02.2014р.у
справі№ 921/289/13-г/6 господарського суду
Тернопільської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Агроскоп
Україна"доФермерського господарства
"Барселона"простягнення 1 319 294,73 грн.
боргу.

У відповідності до розпорядження
секретаря першої судової палати Вищого
господарського суду України від
30.07.2014р. № 02-05/317 для розгляду справи
№ 921/289/13-г/6 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Попікова О.В., судді Кролевець
О.А., Прокопанич Г.К..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агроскоп Україна"
звернулось до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
Фермерського господарства "Барселона"
про стягнення 1 319 294,73 грн., з яких: 1 083
336,38 грн. основного боргу, 108 333,64 грн.
штрафу, 54 610,81 грн. пені, 73 013,90 двадцяти
процентів річних.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2013р.,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013р., позов
задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.09.2013р. рішення
господарського суду Тернопільської
області від 16.05.2013р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013р.
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи
рішенням господарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013р.
(суддя Охотницька Н.В.), залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
11.02.2014р. (головуючий суддя Костів Т.С.,
судді Бойко С.М., Марко Р.І.), позов
задоволено повністю, присуджено до
стягнення з відповідача на користь
позивача 1 083 336,38 грн.
боргу, 108 333,64 грн. штрафу, 54 610,81 грн. пені,
73 013,90 грн. двадцяти процентів річних.

Рішення суду першої інстанції та
постанова апеляційного суду
обґрунтовані приписами статей 11, 525, 526,
530, 549, 610, 611, 625, 627, 629, 638 Цивільного
кодексу України, статей 173, 181, 193, 216, 230 -
232 Господарського кодексу України, з
огляду на встановлення факту порушення
відповідачем зобов'язання за договором
купівлі-продажу від 08.12.2011р. № 12ЗК02/ТЕЛН
стосовно оплати отриманого від
позивача товару.

Не погодившись з рішенням та
постановою, відповідач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, справу передати на новий
судовий розгляд.

В обґрунтування своєї правової позиції
скаржник посилається на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, зокрема статей 34, 43, 101
Господарського процесуального кодексу
України. При цьому скаржник наголошує
на тому, що судами не було враховано
наявність обставин щодо укладення
08.12.2011р. різних договорів
купівлі-продажу, не з'ясовано в повному
обсязі, на якій підставі ґрунтуються
позовні вимоги, не встановлено
відповідно до якого договору
відповідач отримав товар від позивача
та у якій кількості, а також за яким
саме договором виникла заборгованість
та у якому розмірі.

Розглянувши касаційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
позивача, перевіривши наявні матеріали
справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи,
повноти їх встановлення в судових
рішеннях і застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, спірні
правовідносини між сторонами виникли
на підставі укладеного між ними
договору купівлі-продажу від 08.12.2011р. №
123202 (№ 12ЗК02/ТЕЛН), з урахуванням
додаткової угоди до нього від 08.12.2011р.,
який з боку ТОВ "Агроскоп Україна"
підписано директором Новіковим І.І.

У свою чергу договір купівлі-продажу
від 08.12.2011р. № 12ЗК02/ТЕЛН, який з боку
позивача підписаний ФОП ОСОБА_7 суди
визнали неукладеним з огляду на те, що
при його підписанні сторонами не були
погоджені усі істотні умови.

У відповідності до пункту 1.1 договору
позивач (продавець) зобов'язався
передати у власність покупця засоби
захисту рослин згідно із
специфікаціями - додатками до нього, а
відповідач (покупець) зобов'язався
прийняти товар та оплатити його
вартість.

Згідно з пунктом 2.3 договору покупець
здійснює попередню оплату за товар у
розмірі 20 % вартості кожної окремої
партії товару, зазначеної в додатку
(ах) до

договору або замовленні покупця не
пізніше, ніж за 5 днів до дати поставки
відповідної партії товару. Решта
вартості товару виплачується покупцем
за таким графіком: до 20.09.2012р. - 20
відсотків вартості партії товару,
отриманого покупцем; до 20.10.2012р. - 30
відсотків вартості партії товару,
отриманого покупцем; до 15.11ю2012р. - 30
відсотків вартості партії товару,
отриманого покупцем. Повний розрахунок
за товар здійснюється покупцем не
пізніше 15.11.2012р.

Відповідно до пунктів 3.4, 3.8 - 3.10
договору поставка товару здійснюється
окремими частинами - партіями. Після
надходження оплати за товар покупець
зобов'язаний надати продавцю
довіреність на отримання відповідного
товару та протягом 14 календарних днів
оформити документи на отримання
товару. Продавець здійснює поставку
товару на умовах доставки і самовивозу:
с. Городниця Підволочинського р-ну
Тернопільської області. Товар
вважається прийнятим покупцем за
кількістю та якістю в момент отримання
товару представником покупця від
представника продавця у відповідності
до видаткової накладної. Право
власності на товар переходить до
покупця з моменту прийняття товару
покупцем.

Між сторонами були погоджені
відповідні специфікації щодо
найменування, кількості, вартості,
термінів здійснення попередньої
оплати та поставки товару від 18.04.2012р.,
27.04.2012р., 16.05.2012р., 22.05.2012р., 25.05.2012р.,
29.05.2012р., 31.05.2012р., 05.06.2012р., 12.06.2012р.,
03.07.2012р. від При цьому судами
попередніх інстанцій було встановлено,
що специфікація (додаток № 2) від
18.04.2011р. стосується саме договору
купівлі-продажу від 08.12.2011р.
№ 12ЗК02/ТЕЛН.

На виконання умов договору позивач
передав відповідачу товар на загальну
суму 1 424 931,75 грн., що підтверджується
видатковими накладними від 11.05.2012р. №№
ТЕР-000691, ТЕР-000694, ТЕР-000698, ТЕР-000699, від
14.05.2012р. № ТЕР-000721, від
16.05.2012р. № ТЕР-000767, від 18.05.2012р. №№
ТЕР-000789, ТЕР-000782, ТЕР-000783, від 24.05.2012р. №№
ТЕР-000884, ТЕР-000885, ТЕР-000886,
ТЕР-000887, від 28.05.2012р. № ТЕР-000914, від
31.05.2012р. №№ ТЕР-000966, ТЕР-000965,
ТЕР-000968, від 01.06.2012р. № ТЕР-000978, від
05.06.2012р. № ТЕР-000997, від
07.06.2012р. № ТЕР-001012, від 13.06.2012р. № ТЕР-001074,
від 04.07.2012р. № ХМ-0000690, які підписані
сторонами без будь-яких заперечень та
зауважень, а також довіреностями від
11.05.2012р. № 25, від 16.05.2012р. № 30, від 18.05.2012р.
№ 32, від 23.05.2012р. № 35, від 28.05.2012р. № 41, від
31.05.2012р. № 44, від 01.06.2012р. № 45, від
05.06.2012р. № 47, від 07.06.2012р. № 49, від 13.06.2012р.
№ 51, від 04.07.2012р. № 56, виписаними на їх
отримання представником відповідача.

У свою чергу відповідачем оплату
вартості отриманого від позивача
товару було здійснено частково на суму
341 595,37 грн.

Зобов'язанням, згідно зі статтею 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема договорів та інших правочинів.

За приписами статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

У відповідності до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В силу положень статей 525, 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з
положеннями статті 193 Господарського
кодексу України.

Договір, згідно статті 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Судами попередніх інстанцій на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів встановлено, що відповідач в
порушення взятих на себе зобов'язань за
договором купівлі-продажу від 08.12.2011р.
№ 123202 (№ 12ЗК02/ТЕЛН) не сплатив у повному
обсязі вартість переданого позивачем
товару, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість у розмірі 1 083 336,38 грн.

За приписами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, а штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

У пунктах 6.1, 6.2 договору сторони
погодили, що у випадку порушення
покупцем термінів оплати, обумовлених
у договорі, він сплачує продавцю
неустойку у вигляді пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на момент прострочення платежів
по оплаті товару, від своєчасно
неоплаченої суми заборгованості, за
кожний день прострочення оплати до
моменту повної оплати, а також двадцять
процентів річних від простроченої
суми. Крім того в разі порушення
покупцем строків попередньої оплати
та/або оплати за товар відповідно до
графіку, встановленого договором,
продавець має право стягнути з покупця
штраф у розмірі десяти відсотків від
суми несплаченої або несвоєчасно
сплаченої вартості товару. Штраф
сплачується за кожне порушення строків
проведення оплати, встановлених
договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене і зважаючи на
встановлений судами попередніх
інстанцій факт порушення відповідачем
зобов'язання за договором
купівлі-продажу від 08.12.2011р. № 123202 (№
12ЗК02/ТЕЛН) в частині своєчасної та
повної оплати вартості отриманого за
цим договором товару, який
відповідачем не спростований належним
чином, колегія суддів погоджується з
обґрунтованим і законним висновком
судів про задоволення позовних вимог
про стягнення з відповідача на користь
позивача 1 083 336,38 грн. боргу, 108 333,64 грн.
штрафу, 54 610,81 грн. пені, 73 013,90
грн. двадцяти процентів річних.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Враховуючи межі перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що доводи, викладені заявником
у касаційній скарзі, не спростовують
висновки місцевого та апеляційного
судів щодо наявності підстав для
задоволення позову та фактично
зводяться до переоцінки доказів і
встановлених судами обставин, що в силу
положень статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України не
відноситься до повноважень касаційної
інстанції.

При цьому, перевіривши у відповідності
до частини другої статті 1115
Господарського процесуального кодексу
України юридичну оцінку обставин
справи, повноту їх встановлення в
рішенні та постанові, колегія суддів
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій в порядку статті
43 Господарського процесуального
кодексу України всебічно, повно і
об'єктивно розглянуто всі обставини
справи, їм дана належна юридична
оцінка, порушень норм чинного
законодавства не вбачається, у зв'язку
з чим підстави для задоволення
касаційної скарги та скасування чи
зміни оскаржуваних судових рішень
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського
господарства "Барселона" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 14.02.2014р. у
справі № 921/289/13-г/6
залишити без змін.

Головуючий суддя
О.В. Попікова

Судді:
О.А. Кролевець

Г.К. Прокопанич