ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.2014 Справа № 920/1033/14

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Зайцевої І.В. при
секретарі судового засідання
Кальченко А.М., розглянувши матеріали
справи № 920/1033/14:

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Охоронне агентство
«Аргус - Щит» , м. Глухів

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумиспортінвест», м. Суми

про стягнення 51 532 грн. 59 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: представник Гонор Г.В.
(довіреність б/н від 12.06.2014 р.);

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача 44 250 грн. 00 коп.
основного боргу; 439 грн. 67 коп. 3% річних
за прострочку грошового зобов'язання; 4
510 грн. 73 коп. інфляційних збитків; 2 332
грн. 19 коп. пені.

Представник позивача наполягає на
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, обґрунтованого
письмового відзиву на позовну заяву не
подав, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, але надіслав до суду клопотання
№ 117 від 16.07.2014 р. про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з хворобою
директора та відсутністю юриста у
штаті товариства.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони в судовому процесі зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідачем 02.07.2014 р. вже подавалось
клопотання про відкладення розгляду
справи, яке було задоволено. При цьому
відповідачу двічі, судовими ухвалами
від 16.06.2014 р. та 02.07.2014 р., пропонувалось
подати суду відзив на позовну заяву з
обґрунтуванням його позиції з предмету
спору. Жодним чином свою позицію
відповідач суду не навів, доказів
сплати боргу не подав.

Крім того, неможливість присутності в
судовому засіданні керівника
юридичної особи не позбавляє її
можливості реалізувати своє право на
представництво в суді шляхом
направлення будь-якої уповноваженої
особи. При цьому слід зазначити, що суд
не ухвалював обов'язковість явки
представників сторін.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачу та відповідачу для підготовки
до судового засідання та подання
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та оцінивши надані докази, суд
встановив:

01.01.2013 року та 30.12.2013 р. між сторонами
було укладено договори, відповідно, №
02/11 та № 12/13 про надання послуг з
охорони власності, а саме: товарно -
матеріальних цінностей, що знаходяться
на території стадіону «Ювілейний» за
адресою: м. Суми, вул. Гагаріна, 9.

Матеріалами справи, зокрема, актами
прийому - здачі робіт № 000011 від 30
листопада 2013 року, № 000012 від 30 грудня 2013
року, № 000001 від 31 січня 2014 року, № 000002
від 28 лютого 2014 року, № 000003 від 31
березня 2014 року, підтверджується факт
надання позивачем послуг з охорони
товарно - матеріальних цінностей на
загальну суму 51 000 грн. 00 коп.

Пунктом 5.3. вищезазначених договорів
визначено, що оплата послуг позивача за
цими договорами здійснюється
відповідачем щомісячно, але не пізніше
01 числа наступного місяця, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладених між
сторонами договорів не оплатив повну
вартість наданих послуг, в зв'язку з чим
у нього виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 44 250 грн. 00 коп.

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу
України, пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено факт виконання
позивачем робіт за договорами, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, а саме
вищезазначеними актами прийому - здачі
виконаних робіт.

Проте, в порушення умов укладених
договорів та вимог статей 526, 629
Цивільного кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України,
відповідач не розрахувався за виконані
роботи, чим порушив права та
охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно з положеннями статті 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 цього ж Кодексу,
визначено, якщо в зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідачем не подано ні доказів
сплати боргу, ні аргументованих
заперечень проти вимог позивача, тому
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 44 250 грн. 00 коп.
заборгованості за виконані роботи суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 5.4 договорів у
випадку несвоєчасного (неповного)
проведення розрахунків за послуги
відповідач сплачує позивачеві пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
на час прострочення, від суми
несплаченого боргу за кожен день
прострочення платежу.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, не виконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України,
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» №
2921-ІІІ від 10.01.2002 року, розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Згідно з поданим розрахунком,
відповідачеві нарахована пеня за
несвоєчасну оплату послуг в сумі 2 332
грн. 19 коп. (а.с. 5-7).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, 3 % річних
складає 439 грн. 67 коп., інфляційні збитки
- 4 510 грн. 73 коп. (а.с. 5-7).

З огляду на викладене, враховуючи
встановлений судом факт неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань щодо повної та своєчасної
оплати виконаних робіт, позовні вимоги
підлягають задоволенню шляхом
стягнення з відповідача 44 250 грн. 00 коп.
заборгованості за виконані роботи, 2
332 грн. 19 коп. пені, 439 грн. 67 коп. 3% річних,
4 510 грн. 73 коп. інфляційних збитків.

На підставі ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок відповідача
відшкодовуються 1 827 грн. 00 коп. витрат
по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумиспортінвест» (40007, м. Суми, вул.
Гагаріна, 9, код 37282737) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Охоронне агентство
«Аргус - Щит» (41400, м. Глухів, вул.
Індустріальна, 12, код 34950553) 44 250 грн. 00
коп. заборгованості за виконані роботи,
2 332 грн. 19 коп. пені, 439 грн. 67 коп. 3%
річних, 4 510 грн. 73 коп. інфляційних
збитків та 1 827 грн. 00 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 31.07.2014
року.

Суддя
І.В. Зайцева