ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 року
Справа № 5023/3751/12

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя
Івакіна В.О., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Шкребець Є.Ф. - дов. б/н від
07.07.2014р.,

Державного виконавця - Глушко Г.О. - дов.
№ 44-03/44/1734 від 25.12.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги позивача (вх. №1765Х/1-9)
та ДВС України (вх. №1787Х/1-9) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 10 червня 2014 року по справі
№5023/3751/12,

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної компанії
"Нафтогаз України", м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства
"Харківська ТЕЦ - 5", м. Харків,

про стягнення 52513348,72 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10 червня 2014
року по справі (суддя Лаврова Л.С.)
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Харківська ТЕЦ-5" на
постанову та дії Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України задоволено повністю.
Визнано недійсною постанову старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімової А.Н. від 07.03.2014 року у
виконавчому провадженні №36670331 про
стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" 3087784,63
грн. виконавчого збору. Визнано
незаконними дії Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України у виконавчому
провадженні №36670331 з ініціювання
примусового списання коштів ПАТ
"Харківська ТЕЦ-5" та подання платіжних
вимог №183/5-1 від 23.04.2014 року на суму
73131232,27 грн., №183/5-2 від 23.04.2014 року на суму
4597336,39 Євро, №183/5-3 від 23.04.2014 року на суму
6352139,76 доларів США, №183/5-4 від 23.04.2014 року
на суму 226637015,83 руб. В частині стягнення
боргу згідно наказу господарського
суду Харківської області №5023/3751/12 від
14.01.2013 року. Зобов'язано старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімову А.Н. зупинити виконавче
провадження №36670331 на підставі п. 1 ч. 1
ст. 37 Закону України "Про виконавче
провадження" до затвердження
передавальних актів з урахуванням
стягнутої наказом від 11.01.2013 року у
справі №5023/3751/12 заборгованості,
завершення процедури припинення
стягувача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" та державної реєстрації його
правонаступника ПАТ "Синтез-Газ
Україна".

Позивач, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України", з ухвалою суду не погодився,
звернувся до апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просив її
скасувати та відмовити ПАТ "Харківська
ТЕЦ - 5" в задоволенні скарги в повному
обсязі.

ДВС України з ухвалою суду також не
погодилась, звернулась до апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив її скасувати та відмовити ПАТ
"Харківська ТЕЦ - 5" в задоволенні скарги
в повному обсязі.

Зважаючи на те, що в провадженні
Харківського апеляційного
господарського суду знаходяться дві
апеляційні скарги на одну і ту ж ухвалу
господарського суду Харківської
області від 10.06.2014р. по справі №5023/3751/12,
колегія суддів вважає за необхідне
прийняти їх до спільного розгляду.

Відповідач, ПАТ "Харківська ТЕЦ - 5", у
відзиві на апеляційну скаргу просить
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. Вважає, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а ухвалу суду
першої інстанції законною та такою, що
прийнята у відповідності з нормами
чинного законодавства.

В судове засідання позивач не з'явився,
про причини неявки Харківський
апеляційний господарський суд не
сповістив, хоча про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином та завчасно, про що
свідчить залучене до матеріалів справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Зважаючи на належне повідомлення
позивача про час та місце засідання
суду, на те, що його явка у судове
засідання не була визнана обов'язковою,
а також на те, що відповідно до ч. 2 ст. 102
ГПК України апеляційна скарга на
ухвалу місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційні скарги
позивача та ДВС України за відсутності
позивача за наявними в справі
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, повторно розглянувши справу
відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, вислухавши пояснення
відповідача та державного виконавця,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом Харківської
області обставин, що мають значення для
справи та правильність застосування
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням господарського суду
Харківської області від 02.10.2012 р., яке
набрало законної сили, позов
задоволено частково, стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Харківська ТЕЦ-5" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
компанії "Нафтогаз України" суму
основної заборгованості в розмірі
28911653,79 грн., інфляційні витрати - 488523,90
грн., 3% річних в сумі 1439859,56 грн. та
судовий збір в розмірі 37809,08 грн. В
стягненні 3545373,99 грн. пені відмовлено.
Припинено провадження у справі на суму
18127937,48 грн. основної заборгованості.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Рагімової А.Н. від 14.02.2013
року відкрито виконавче провадження
№36670331 з виконання наказу
господарського суду Харківської
області від 14.01.2013 року у справі
№5023/3751/12 про стягнення з ПАТ
"Харківська ТЕЦ-5" на користь ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" 28911653,79
грн. основної заборгованості, 488523,90 грн.
інфляційних втрат, 1439859,56 грн. 3% річних,
37809,08 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Як свідчить постанова від 14.02.2013 р.,
боржнику надано строк для самостійного
виконання рішення протягом 7 днів з
моменту винесення (отримання)
постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону
для самостійного його виконання,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню.

11.03.2013 р. до Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України надійшла заява боржника
від 06.03.2013 р. про зупинення виконавчого
провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження" до затвердження
передавальних актів з урахуванням
стягнутої наказом від 14.01.2013 р. у справі
№5023/3751/12 заборгованості, завершення
процедури припинення стягувача ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" та
державної реєстрації його
правонаступника ПАТ "Синтез-Газ
Україна".

Постановою старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Рагімової А.Н. від 07.03.2014
року, яку боржник отримав 03.04.2014 року, з
ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" стягнуто 3087784,63
грн. виконавчого збору.

У відповідності до ст. 46 Закону України
"Про виконавче провадження" для
обґрунтованого стягнення виконавчого
збору необхідно простежити процедуру
виконавчого провадження для
визначення моменту стягнення
виконавчого збору державним
виконавцем та враховувати тісний
зв'язок між добровільним невиконанням
рішення та стягненням виконавчого
збору.

Як передбачає ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. У разі ненадання боржником
у строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Проте, як правильно було встановлено
судом першої інстанції, зазначену
постанову надіслано на адресу боржника
лише 26.02.2013 р. та отримано ним 01.03.2013р.
(а.с. 90-93 том ІІ), тобто вже після
закінчення встановленого ч. 2 ст. 25
Закону України "Про виконавче
провадження" строку для самостійного
виконання рішення. Тому, твердження
апелянтів про те, що у боржника був
строк для самостійного виконання
рішення, є неправомірними.

Суд може визнати стягнення виконавчого
збору необґрунтованим, якщо
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
рішення не узгоджувався зі строками,
встановленими в ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV,
і був нереальним.

Таким чином, посилання апелянтів на те,
що державним виконавцем правомірно та
відповідно до вимог чинного
законодавства винесена постанова про
стягнення з боржника виконавчого
збору, є необґрунтованими та такими, що
не підтверджені матеріалами справи.

Як свідчать матеріали справи, відділом
примусового виконання рішень ДВС
України 05.05.2014 р. через установу
Державної казначейської служби
України направлено обслуговуючому
банку боржника АБ "Кліринговий дім"
згідно з реєстром платіжні вимоги
№183/5-1 від 23.04.2014 року на суму 73131232,27 грн.,
№183/5-2 від 23.04.2014 року на суму 4597336,39 Євро,
№183/5-3 від 23.04.2014 року на суму 6352139,76
доларів США, №183/5-4 на суму 226637015,83 руб. з
призначенням платежу "Стягнення боргу
в сумі 73131232,27 грн. згідно наказу
господарського суду Харківської
області №5023/3741/12 від 11.01.2013 року,
№5023/3751/12 від 14.01.2013 року, №33/138-10 від
01.02.2011 року, №33/143-10 від 10.01.2012 року.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарга мотивована тим, що наказом
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України № 545 від 26.07.2012
року прийнято рішення про припинення
діяльності дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" шляхом її
реорганізації - перетворення у
Публічне акціонерне товариство
"Синтез-Газ України".

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
26.07.2012 року №545 "Про припинення
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (зі змінами та
доповненнями) припинено діяльність
стягувача шляхом реорганізації
(перетворення) в Публічне акціонерне
товариство "Синтез - Газ України" з
виконанням заходів з реорганізації,
передбачених законодавством у термін
до 31.12.2014 року, визначено Публічне
акціонерне товариство "Синтез-Газ
України" правонаступником майнових
прав та обов'язків стягувача
відповідно до затверджених у
встановленому порядку передавальних
актів після завершення процедури
припинення відповідно до чинного
законодавства.

Відомості про стан припинення
стягувача 26.07.2012 року внесено до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
припинення юридичної особи стягувача
або боржника, якщо встановлені судом
правовідносини допускають
правонаступництво.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець виносить вмотивовану
постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених,
зокрема статтею 37 цього Закону.

Виконавче провадження зупиняється у
випадках, передбачених пунктами 1 і 2
частини першої статті 37 цього Закону, -
до визначення правонаступників або
призначення опікуна недієздатному
боржникові.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу
України, ст. 59 Господарського кодексу
України, ст. 33 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) за рішенням,
прийнятим засновниками (учасниками)
юридичної особи або уповноваженим ними
органом або в результаті ліквідації.

Статтею 107 Цивільного кодексу України
передбачено, що після закінчення
строку для пред'явлення вимог
кредиторами та задоволення чи
відхилення цих вимог комісія з
припинення юридичної особи складає
передавальний акт (у разі злиття,
приєднання або перетворення) або
розподільчий баланс (у разі поділу), які
мають містити положення про
правонаступництво щодо всіх
зобов'язань юридичної особи, що
припиняється, стосовно всіх її
кредиторів та боржників, включаючи
зобов'язання, які оспорюються
сторонами.

У відповідності до ст. 37 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців"
затверджений передавальний акт
подається державному реєстратору, а
перетворення вважається завершеним з
моменту державної реєстрації
новоутвореної юридичної особи та
державної реєстрації припинення
юридичної особи, що припиняється у
результаті перетворення.

Тобто, враховуючи ст. 104, ст. 107
Цивільного кодексу України та ст. 33, ст.
37 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", завершення
перетворення юридичної особи має
наслідком передачу прав та обов'язків у
встановлених судом правовідносинах
правонаступнику та визначення такого
правонаступника, а також є подією до
настання якої виконавче провадження
має бути зупинено в силу приписів ч. 2
ст. 39 Закону України "Про виконавче
провадження".

Зупинення виконавчого провадження у
разі завершення припинення юридичної
особи стягувача та державної
реєстрації його правонаступника ПАТ
"Синтез-Газ Україна" є можливим на іншій
підставі - п. 12 ст. 37 Закону України "Про
виконавче провадження" у зв'язку із
зверненням до суду із заявою про заміну
вибулої сторони правонаступником у
порядку, встановленому частиною п'ятою
статті 8 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України
"Про виконавче провадження" протягом
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не провадяться.

Отже, судом першої інстанції правильно
дійшов висновку про те, що за наявності
обставини, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження" зумовлює обов'язкове
зупинення виконавчого провадження,
старший державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімова А.Н. не мала правових підстав
для вчинення виконавчих дій
спрямованих на примусове виконання
наказу суду у справі №5023/3751/12.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що згідно ст. 57
Закону України "Про виконавче
провадження" арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення та може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах.

Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна.

У відповідності до п. 4.1.8. - п. 4.1.10.
"Інструкції з організації примусового
виконання рішень", затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 02.04.2012 року №512/5, розпочинаючи
виконання рішення про стягнення
коштів, державний виконавець
зобов'язаний винести постанову
відповідно до частини другої статті 57
Закону та надіслати не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення боржнику, банкам чи іншим
фінансовим установам та органам, що
ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна.

Таким чином, умовою початку
примусового виконання рішення про
стягнення коштів є винесення
виконавцем постанови про їх арешт та
направлення цієї постанови, зокрема
боржнику, який може реалізувати захист
своїх прав в порядку гл. 9 цього Закону.
Лише після цього державний виконавець
може ініціювати примусове списання
коштів шляхом направлення платіжної
вимоги в порядку гл. 5 "Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті", затвердженої
постановою НБУ від 21.01.2004 р. №22.

Надана боржником інформація про
виконавче провадження №36670331 з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень станом на 21.05.2014 року
свідчить, що постанова про арешт коштів
боржника не виносилася.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правомірний висновок про те,
що ініціювання примусового списання
коштів в порядку гл. 5 "Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті", затвердженої
постановою Національного банку
України від 21.01.2004 року №22, без
накладення арешту на ці кошти
суперечить вимогам ст. 57 Закону України
"Про виконавче провадження", п. 4.1.8. - п.
4.1.10. "Інструкції з організації
примусового виконання рішень".

На підставі викладеного, доводи
апеляційних скарг не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що оскаржувана ухвала
господарського суду першої інстанції
прийнята при повному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
у відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи, а тому
ухвала господарського суду
Харківської області від 10.06.2014 р.
підлягає залишенню без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Враховуючи, що апелянт - ДВС України не
сплатив судовий збір за подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 10.06.2014 р. у справі № 5023/3751/12,
судова колегія вважає, що у
відповідності до п. 3.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", яким
передбачено, що не сплачені у
встановленому порядку та розмірі суми
судового збору можливо стягнути за
результатами розгляду справи, судовий
збір за подання апеляційної скарги в
сумі 609,00 грн. підлягає стягненню з ДВС
України на користь державного бюджету.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103,
ст. ст. 105, 106, 1212 ГПК України, колегія
суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги
позивача відмовити.

У задоволенні апеляційної скарги ДВС
України відмовити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 10.06.2014 р. у
справі № 5023/3751/12 залишити без змін.

Стягнути з Державної виконавчої служби
України (04053, м. Київ, вул. Артема, 73, ) на користь державного
бюджету України (отримувач коштів -
УДКСУ у Дзержинському районі м.
Харкова, рахунок отримувача - 2003,
код отримувача - 37999654, банк отримувача -
ГУДКСУ у Харківській області, код банку
отримувача - 851011) судовий збір за подачу
апеляційної скарги у розмірі 609,00 грн.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 23.07.2014
р.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Тихий П.В.