м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10440/14 28.07.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом іноземного підприємства
"Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Ворлд
Фуд"

про стягнення 474 942,01 грн.

Представники сторін:

від позивача: Осадча А.В. -
представник за довіреністю № 1023-L від
19.11.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги іноземного
підприємства "Кока-Кола Беверіджиз
Україна Лімітед" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Ворлд Фуд" про стягнення 474 942,01 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 01.08.2013 року між ним
та товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Ворлд
Фуд" укладено договір на постачання
безалкогольних напоїв №.

Позивачем на виконання умов договору
було поставлено товар на суму 454 698,95
грн.

Проте, відповідач не оплатив
поставлений товар.

У зв'язку з чим, позивач просить
стягнути з відповідача основну
заборгованість в розмірі 454 698,95 грн. та
пеню в розмірі 20 243,06 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 02.06.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
01.07.2014 року.

В судове засідання 01.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали від 02.06.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.07.2014 року розгляд справи
відкладено на 28.07.2014 року.

В судове засідання 28.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали від 02.06.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 019.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

01.08.2013 року між іноземним підприємством
"Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед"
(постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Ворлд Фуд""(покупець) укладено
договір поставки №.

Згідно з п.2.1 договору, постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцю, а покупець приймати та
оплачувати на умовах і у порядку,
визначених цим договором та додатками
до нього, товар в асортименті та за
цінами, вказаними у специфікації, яка
підписана та скріплена печатками
сторін та є невід'ємною частиною цього
договору.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що
термін дії договору з 01.08.2013 року по
31.12.2018 року.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п.2.2 договору поставка товару
на склад покупця (адреса місця
призначення узгоджується у замовленні)
здійснюється транспортом
постачальника та за рахунок
постачальниках на умовах DDP склад
покупця (відповідно до «Інкотермс» 201) з
урахуванням положень чинного
законодавства України та цього
договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
ціна на товар вказується у
специфікації. Загальна сума даного
договору складає сумарну вартість
партій товару, поставлених
постачальником за цим договором,
зазначену у товарно-транспортних
накладних на кожну партію товару.

Право власності на товар, а також ризик
випадкового знищення та випадкового
пошкодження (псування) товару
переходить від постачальника до
покупця з моменту фактичної передачі
товару.

На виконання умов договору сторонами
були підписані уповноваженими особами
сторін та скріплені їхніми печатками
товарно-транспортні накладні на
поставку товару на загальну суму 454
698,95 грн., а саме:

№ п/пДата поставки№
товарно-транспортної
накладноїВартість поставленого
товару,
грн.129.10.81771188,00220.11.34523399,12320.11.20
512276,10420.11.34539304,13506.12.58685931
,79629.10.84661691,28720.11.345615913,01820.11.20542586,24920.11.34553051,361006.12.61805521,6
11115.10.68742552,281229.10.81921193,041320.11.20253024,291420.11.35107724,401520.11.3522370,6
21606.12.58966193,401720.11.35056026,401820.11.200316678,581920.11.35047149,602029.10.83032818
,082115.10.78535549,042206.12.647713487,982320.11.20
0210708,852420.11.34003051,362520.11.34031
869,662606.12.65065968,662729.10.82862064,242815.10.
78692552,282929.10.8211785,883020.11.35081
431,223120.11.3539387,183220.11.35303360,963306.12.2
9403627,793415.10.6930494,283515.10.795875
99,483620.11.35024034,823720.11.35007498,083820.11.2
5012017,443906.12.64787371,794006.12.59153
636,584120.11.33753830,044220.11.33392759,904320.11.
33641721,344429.10.8542264,964515.10.69346
63,364615.10.79131607,884729.10.88231513,444829.10.2
5411902,964920.11.348418770,905020.11.3483
6432,985120.11.34855996,885229.10.8809510,485306.12.
64127690,255420.11.34466740,145520.11.3412
3628,735620.11.3434837,425720.11.34116542,425806.12.
64104076,215915.10.64668250,486006.12.6480
16468,426121.09.70798417,886206.12.410611252,306320.
11.20761826,576420.11.208211260,226502.11.
18611190,886626.10.17009673,566721.10.70651958,76680
6.12.31722512,446920.11.28833253,687030.10.20801267,567126.10.1897426,967211.10.8986741,247321
.09.70613715,207406.12.565715454,587506.12.26565832,007606.12.56555158,207720.11.28888651,5278
20.11.2884210,247901.11.04663252,968001.11.24631464,488125.10.0509243,408223.09.82426061,08830
6.12.61464426,348406.12.614514040,008520.11.141410090,158620.11.14179156,108720.11.1409501,128
802.11.15145200,928926.10.19767357,329026.10.29773594,969111.10.93134125,24

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.12.2 договору, термін
оплати за поставлену продукцію:
складає 35 днів за категорії
«безалкогольні напої», «соки» та 90 днів
за категорію «алкогольні напої» з дати
поставки товару.

Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Проте, як зазначено позивачем, замовник
у визначений термін не здійснив оплату
за товар.

28.01.2014 року позивачем на адресу
відповідача направлена претензія на
суму 454 878,95 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності основної заборгованості за
договором у відповідача перед
позивачем в сумі 454 698,95 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, тому позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу
визнаються судом обґрунтовані та
такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання
грошових зобов'язань за договором,
позивач просить стягнути з відповідача
пеню в розмірі 20 243,06 грн.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що у
випадку порушення покупцем строків
оплати товару відповідно до п.4.4.1
договору він сплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, діючої на момент виникнення
боргу, від суми заборгованості за кожен
день затримки платежу.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

З огляду на вищевикладене та наявність
заборгованості у відповідача перед
позивачем за договором, суд
погоджується з розрахунком пені в
розмірі 20 243,06 грн. станом на 01.05.2014 року
наданим позивачем і вважає його
обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Ворлд
Фуд" (01001, м. Київ, вулиця Еспланадна,
будинок 34/2, ) на користь
іноземного підприємства "Кока-Кола
Беверіджиз Україна Лімітед" (07442,
Київська обл., Броварський район,
селище міського типу Велика Димерка,
51-км Санкт-Петрербурзького шосе,
ідентифікаційний код 21651322)
заборгованість в розмірі 454 698
(чотириста п'ятдесят чотири тисячі
шістсот дев'яносто вісім) грн. 95 коп.
пеню в розмірі 20 243 (двадцять тисяч
двісті сорок три) грн. 06 коп., а також
судовий збір в розмірі 9 498 (дев'ять
тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 84
коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М. Мудрий