м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА Т.О.В."
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "РОМЕКС-БЕТОН"
про стягнення 513 146,00 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Браташов А.В.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА Т.О.В."
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "РОМЕКС-БЕТОН"
(далі-відповідач) про стягнення 513 146,00
грн. заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати товару
згідно договору купівлі-продажу №13.5Т
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.06.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 07.07.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався через
неявку повноважних представників
сторін та неналежне виконання ними
вимог суду.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, проте був
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення.
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.07.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА Т.О.В." та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "РОМЕКС-БЕТОН" було
укладено договір №13.5Т купівлі-продажу,
умовами якого передбачено, що позивач
зобов'язується передати у власність
відповідача товар, асортимент,
кількість та ціна якого визначені у
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору, а відповідач
приймає на себе зобов'язання прийняти
такий товар та оплатити його вартість в
повному обсязі, в обумовлений
договором строк.

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна
вартість товару, що передається у
власність відповідача, складає 1 857 528,00
грн.

Пунктами 2.2.1 - 2.2.8. договору передбачено,
що 232 191,00 грн. відповідач зобов'язаний
сплатити позивачеві протягом 5
банківських днів з моменту підписання
даного договору. До 31.03.2013 р., 30.04.2013 р.,
31.05.2013 р., 30.06.2013 р., 31.07.2013 р., 31.08.2013 р.,
30.09.2013 р. відповідач зобов'язаний
сплатити відповідно по 232 191,00 грн.

Згідно п. 4.5. договору, документом, що
засвідчує факт та обсяг передачі
товару відповідачеві є відповідна
накладна або акт прийому-передачі, які
вручаються позивачем відповідачеві в
момент фактичного відвантаження
товару.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було поставлено
відповідачеві товар загальною
вартістю 1 857 528,00 грн., а відповідачем
прийнято товар, що підтверджується
видатковими накладними, які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками та довіреностями
відповідача на отримання матеріальних
цінностей (копії в матеріалах справи).

Відповідач за поставлений товар
розрахувався лише частково у сумі 1 344
382,00 грн., що підтверджується копіями
банківських виписок, в результаті чого
за останнім утворилась заборгованість
у розмірі 513 146,00 грн., що відображено
також у акті звірки розрахунків між
сторонами станом на 31.12.2013 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
переданого товару на загальну суму 513
146,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору №13.5Т
купівлі-продажу від 26.02.2013 р., суд дійшов
висновку, що за своєю правовою природою
він і є договором купівлі-продажу.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, поставив товар
відповідачеві вартістю 1 857 528,00 грн.,
який прийнятий останнім без зауважень
по видатковим накладним.

Однак відповідач оплати поставленого
товару в повному обсязі не провів,
доказів зворотного суду не надав.

Отже, як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати
встановлені п. 2.2.1 - п. 2.2.8 договору,
обов'язок відповідача оплатити надані
позивачем послуги в розмірі 513 146,00 грн.
виник з моменту отримання таких послуг
та на повинен бути виконаний в термін
до 30.09.2013 р.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати товару, суд
дійшов висновку, що відповідачем було
порушено умови договору №13.5Т
купівлі-продажу від 26.02.2013 р., положення
ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України,
ст. 193 Господарського кодексу України, а
тому підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
513 146,00 грн. боргу.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА
Т.О.В." задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "РОМЕКС-БЕТОН" (03150, м.
Київ, вул. Ковпака, буд. 17,
ідентифікаційний код - 32852709), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА Т.О.В." (04210, м.
Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 20-А,
ідентифікаційний код - 30530955) 513 146
(п'ятсот тринадцять тисяч сто сорок
шість) грн. 00 коп. - основного боргу та 10
262 (десять тисяч двісті шістдесят дві)
грн. 92 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 28.07.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.