ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.
Справа № 914/1277/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Марко
Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради, м.Львів, № 05/456
від 23.06.2014 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 10.06.2014 р.

у справі № 914/1277/14

за позовом: Прокурора Личаківського
району м. Львова в інтересах держави в
особі Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства в
особі "Державного проектного інституту
проектування комунального будівництва
"Львівдіпрокомунбуд", м. Львів

до відповідача: Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради, м. Львів

про: стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від прокуратури: Куцик В.Б.- прокурор,
посвідчення № 011165;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Рихвицький Р.А.-
представник на підставі довіреності
№05-327 від 12.05.2014 року;

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Львівської області від 10.06.2014 р. у
справі №914/1277/13 (суддя Мороз
Н.В.) позов Прокурора Личаківського
району м. Львова в інтересах держави в
особі Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства в
особі "Державного проектного інституту
проектування комунального будівництва
"Львівдіпрокомунбуд" до Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради, м. Львів про стягнення
заборгованості задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач- Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради - подав апеляційну скаргу
з підстав неповноти з'ясування
місцевим господарським судом обставин,
що мають значення для справи, та
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, скаржник у своїй
апеляційній скарзі вказує на те, що
судом першої інстанції не було взято до
уваги факт відсутності фактичних
надходжень на рахунки Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради коштів на оплату
виконаних проектних робіт по даному
об'єкту, що спричинило порушення
зобов'язання.

На підставі викладеного апелянт
просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 10.06.14 р. у справі №914/1277/14 не
конкретизуючи змісту рішення, яке він
просить прийняти за наслідками
апеляційного розгляду справи.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №914/1277/14
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
03.07.2013 року у склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
03.07.14 р. подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 22.07.14 р.

Представникам роз'яснено їх права
згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 22.07.14 року
прокурор з'явився, проти апеляційної
скарги заперечив, рішення суду першої
інстанції вважає законним та
обґрунтованим, просив залишити його
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Представник скаржника в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
в повному обсязі, надав усні пояснення
по суті спору.

Представник позивача в судове
засідання 22.07.14 року не з'явився, причин
неявки суду не довів.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради задоволенню не підлягає, а
рішення господарського суду
Львівської області від 10.06.2014 р. у
справі № 914/1277/14 слід залишити без
змін, з огляду на наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, 17.09.2012р. між
Управлінням капітального будівництва
(замовник - за договором) та ДП
"Львівдіпрокомунбуд" (виконавець - за
договором) укладено договір на
виконання проектно-вишукувальних
робіт №4904. Відповідно до п. 1.1 договору,
виконавець зобов'язався на підставі
вихідних даних на проектування наданих
замовником, своїми силами і засобами
виготовити згідно з державними
будівельними нормами та іншими
нормативними документами
проектно-кошторисну документацію по
об'єкту: "Реконструкція вул.Т. Шевченка
(від вул. Городоцької до вул.
Левандівської)". Згідно умов п. 2.1.
договору, загальна вартість проектних
робіт відповідно до протоколу
погодження договірної ціни (додаток 1),
який є невід'ємною частиною даного
договору, становить 996 925, 20 грн., в т.ч.
ПДВ 166 154, 20 грн. У відповідності до п. п.
2.2., 2.3. договору замовник бере на себе
зобов'язання провести повну оплату за
виконані проектно-вишукувальні роботи
протягом п'ятнадцяти календарних днів
з дня підписання акту
здавання-приймання документації.
Оплата за виконані роботи здійснюється
замовником шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця. Відповідно до п. 5.1. договору,
у випадку порушення своїх зобов'язань,
що виникають з договору, винна сторона
несе відповідальність, визначену
договором та чинним законодавством.

На виконання умов договору ДП
"Львівдіпрокомунбуд" виконано та
прийнято Управлінням капітального
будівництва Львівської міської ради -
проектні роботи в два етапи: 15.01.2013р. на
загальну суму - 433072,80 грн.. Відповідач
взяті на себе зобов'язання за договором
не виконав, виконані роботи не оплатив,
внаслідок чого виникла заборгованість
у розмірі 996925,20 грн.. З метою досудового
врегулювання спору, позивачем
направлено лист - претензію №04/40 від
05.02.2014р. з вимогою про сплату
відповідачем заборгованості за
виконані роботи згідно договору №4904 по
об'єкту Реконструкція вулиці Т.
Шевченка( від вул. Городоцької до вул.
Левандівської) на суму 996 925, 20 грн.
Однак, претензія залишена останнім без
відповіді та задоволення.

Скаржник факту та розміру
заборгованості не заперечував ні при
розгляді справи судом першої
інстанції, ні при апеляційному
провадженні. Апелянт зазначає про те,
що наявність заборгованість яка
виникла спричинена не діями
останнього, а через відсутність
бюджетних призначень та фактичних
надходжень на рахунки Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради.

Проаналізувавши вищевикладене,
колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції, який
виходив з того, що у відповідності до
ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. У
ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Порушенням
зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК
України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1. ст. 887 ЦК України, за
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт,
підрядник зобов'язується розробити за
завданням замовника проектну або іншу
технічну документацію та (або) виконати
пошукові роботи, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК
України, замовник зобов'язаний,
сплатити підрядникові встановлену
ціну після завершення усіх робіт чи
сплатити її частинами після завершення
окремих етапів робіт. Статтею 890 ЦК
України передбачено, що підрядник
зобов'язаний передати замовникові
готову проектно-кошторисну
документацію та результати пошукових
робіт (п. 3 ч. 1). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Окрім того, колегія суддів
зазначає про те, що згідно п.1.10
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.13 року ,,Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань '', за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посилання на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України).

Зазначеним вище спростовується
посилання скаржника на відсутність
його вини у порушенні договірного
зобов'язання.

У відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Беручи до уваги вищенаведене,
колегія суддів зазначає про
підставність стягнення з Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради- 3% річних (за період
05.04.2013р. - 05.06.2014р.) у розмірі 34 906, 34 грн. та
108 662, 39 грн. інфляційних втрат.

Крім того, колегія суддів
наголошує на необхідності сплати
судового збору, з наступних підстав:

як вбачається із прохальної
частини апеляційної скарги поданої
Управлінням капітального будівництва
Львівської міської ради № 05-456 від 23.06.14
року, скаржник просив відстрочити
сплату судового збору до винесення
судового рішення у справі.

Ухвалою суду від 03.07.14 року
клопотання скаржника про відстрочення
сплати судового збору у сумі 11404,93 грн.
задоволено та відстрочено сплату
останнього до винесення судового
рішення у справі.

Проте, як вбачається із
матеріалів справи, скаржник не
здійснив сплату судового збору та не
виконав вимоги ухвали суду від 03.07.14
року, у зв'язку із чим, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
стягнення із останнього судового збору
у розмірі 11404,93 грн. за розгляд
апеляційної скарги Львівським
апеляційним господарським судом.

Згідно п.3.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 року ,,Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України'', якщо строк (строки), на який
(які) судом було відстрочено або
розстрочено сплату судового збору,
закінчився, а таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може своєю
ухвалою продовжити цей строк (але не
довше, ніж до прийняття судового
рішення по суті справи), або звільнити
сторону від сплати судового збору, або
залишити позов чи скаргу без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 ГПК України, або стягнути
несплачену суму судового збору у
прийнятті судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення господарського суду
Львівської області від 10.06.14 р. у справі
№ 914/1277/14 прийняте на підставі
матеріалів справи, у відповідності до
норм процесуального права, посилання
скаржника, викладені ним в апеляційній
скарзі, висновків господарського суду
Львівської області не спростовують, а
відтак, не визнаються такими, що можуть
бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103,
105 ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Львівської області від 10.06.2014 р. у
справі № 914/1277/14 - без змін.

2.Стягнути з Управління капітального
будівництва Львівської міської ради
(вул. Горбачевського, 10 , м.Львів, 79044, ) в доход Держбюджету- 11404,93
грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги Львівським
апеляційним господарським судом.

3.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

4.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 25.07.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.

суддя
Желік М.Б.