м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 914/1848/14 01.08.14
За позовом комунального підприємства
"Трускавецьтепло" Трускавецької
до приватного акціонерного товариства
"Вищий навчальний заклад
"Міжрегіональна академія управління
про стягнення 15 672,59 грн.
Суддя Шкурдова Л.М.
за участю представників:
від позивача:Наконечна М.П. за дов. №161/03
від 11.03.2014;від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство
"Трускавецьтепло" Трускавецької
міської ради звернулося до
господарського суду Львівської
області з позовом до Прикарпатського
інституту імені М. Гушевського
Міжрегіональної академії управління
персоналом про стягнення 15 672,59 грн
заборгованості, з яки: 13 927,48 грн -
основний борг; 1 051,64 грн - інфляційні
втрати; 512,75 грн - 3 % річних; 180,72 грн -
Позовні вимоги мотивовано порушенням
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору № 15 на відпуск
теплової енергії від 15.10.2011.
Ухвалою господарського суду
Львівської області від 24.06.2014 справу №
914/1848/14 передано за підсудністю до
господарського суду міста Києва.
За результатами автоматичного
розподілу справ для розгляду справи №
914/1848/14 визначено суддю Шкурдову Л.М.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.07.2014 справу № 914/1848/14
прийнято суддею Шкурдовою Л.М. до свого
провадження та призначено розгляд на
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час і місце
розгляду даної справи повідомлений
Ураховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), розглядає справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 01.08.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
15.10.2011 між відповідачем (споживач) та
позивачем (теплопостачальне
підприємство) укладено договір № 15 на
відпуск теплової енергії (далі -
Договір), за умовами якого позивач взяв
на себе зобов'язання постачати
відповідачу теплову енергію в гарячій
воді на опалення та вентиляцію в період
опалювального сезону в потрібних йому
обсягах, а відповідач зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Згідно з пп. 2.3.2 п. 2.3 Договору вартість
однієї Гкал на момент укладання
договору складає 624,46 грн з ПДВ (ціна
може змінюватись в залежності від змін
витрат на виробництво теплової
енергії).

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 Договору дата
зняття відповідачем показань приладів
обліку - 25-те число поточного місяця:
подання звіту позивачу - не пізніше 28-го
числа.

Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим
періодом є календарний місяць.

Позивач умови Договору виконав
належним чином, що підтверджується
підписаними обома сторонами актами за
період з жовтня 2011 р. по січень 2013 р.,
копії яких наявні в матеріалах справи,
втім відповідач свої зобов'язання в
частині оплати не виконав, вартість
поставленої теплової енергії не
оплатив, доказів зворотнього суду не
надав, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість, яка згідно з
розрахунком позивача, станом на
травень 2013 р., склала 13 927,48 грн.

Сторонами 22.01.2014 підписано акт звірки
взаємних розрахунків на суму
13 927,48 грн.

Позивач звертався до відповідача з
претензіями про сплату заборгованості
(№ 482/08 від 15.08.2013; № 66/01 від 29.01.2014), про що
свідчать наявні в матеріалах справи
копії квитанцій, однак останні з боку
відповідача залишені без належного
реагування.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п.п. 10.1, 10.4 Договору цей
Договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 14.10.2012; договір
вважається пролонгованим на кожний
рік, якщо за місяць до закінчення
строку його дії про його припинення не
буде письмово заявлено про це однією із
сторін.

Докази того, що однією із сторін
заявлялось про припинення строку дії
спірного договору, відсутні, відтак суд
дійшов висновку про те, що договір № 15
на відпуск теплової енергії від 15.10.2011
вважається пролонгованим на кожний
рік.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У п. 6.2 Договору сторони визначили, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Судом враховано, що між сторонами у
даній справі 22.01.2014 підписано акт
звірки взаємних розрахунків, згідно з
яким заборгованість позивача, як за
розрахунком останнього, так і за
розрахунком відповідача склала 13 927,48
грн.

Таким чином судом установлено, що
позивач свої зобов'язання за умовами
Договору виконав належним чином, в той
час як відповідач свої зобов'язання з
оплати поставленої теплової енергії за
Договором на суму 13 927,48 грн не виконав.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача основного боргу в сумі 13
927,48 грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача 1
051,64 грн інфляційних втрат в межах
періоду з січня 2013 р. по квітень 2014 р. та
512,75 грн 3 % річних в межах періоду з
04.01.2013 по 19.05.2014.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині інфляційних втрат та 3 % річних,
суд дійшов висновку про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
заявленому в позові розмірі в сумі 1 051,64
грн та 3% річних в сумі 512,75 грн.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача пеню в межах періоду з
19.05.2013 по 07.11.2013 в сумі 180,72 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями, у відповідності
зі ст. 230 ГК України, визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 Договору
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію - пеня в розмірі однієї
облікової НБУ сплати суми за кожен день
прострочення.

Розрахунок позивача в частині пені
визнається судом арифметично вірним та
таким, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст.
258 ЦК України і ч. 6 ст. 232 ГК України,
відтак суд дійшов висновку про те, що з
відповідача підлягає стягненню пеня у
заявленому в позові розмірі в сумі 180,72
грн.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню повністю.

За приписами ст. 49 ГПК України судові
витрати зі справи слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Прикарпатського інституту
імені М. Гушевського Міжрегіональної
академії управління персоналом (82200, м.
Трускавець, вул. Івасюка, 17,
ідентифікаційний ) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь комунального
підприємства "Трускавецьтепло"
Трускавецької міської ради (82200,
Львівська обл., м. Трускавець, вул.
Коцюбинського, 12, ідентифікаційний ) 13 927 (тринадцять тисяч
дев'ятсот двадцять сім) грн 48 коп.
основного боргу, 1 051 (одну тисячу
п'ятдесят одну) грн 64 коп. інфляційних
втрат, 512 (п'ятсот дванадцять) грн 75 коп. 3
% річних, 180 (сто вісімдесят) грн 72 коп.
пені та 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Повне рішення складено 06.08.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова