ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р.Справа № 922/2006/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом КП "Харківські теплові
мережі", м. Харків до СПД ФО ОСОБА_3, м.
Харків про стягнення 25759,57грн. за
участю представників сторін:

позивача - Танчак Н.В., довіреність №
38-2072/470 від 10.05.14 р.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом про
стягнення з відповідача 25759,57грн. боргу.
Свої вимоги позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
про постачання теплової енергії № 10300
від 01.02.2004р., внаслідок чого виникла
заборгованість.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлений позов,
просить суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, причину неявки не
повідомив, відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав. Про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про що свідчить відмітка про
направлення ухвали про порушення
провадження у справі та призначення її
до розгляду за адресою, вказаною у
позовній заяві та Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Крім того,
ухвала суду про порушення провадження
у справі була отримана позивачем,
оскільки повідомлення про вручення
відповідного поштового відправлення
було повернуто до суду з відміткою про
отримання 31.05.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ГПК України,
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається зазначеним
особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 38 ГПК
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній матеріалами в порядку
ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, заслухавши
пояснення представника позивача, суд
встановив наступне.

01.02.2004р. між КП "Харківські теплові
мережі" (позивач) та СПД ФО ОСОБА_3
(відповідач) був укладений договір про
постачання теплової енергії № 10300
(надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивач
зобов'язався постачати відповідачу
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а відповідач
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Відповідно до п.6.3. Договору відповідач
зобов'язався за 3 дні до початку
розрахункового періоду сплачувати
позивачу вартість, зазначеної в
додатку 1 до договору кількості
теплової енергії, що і є заявкою на
наступний розрахунковий період, з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок розрахункового
періоду. Розрахунковим періодом,
відповідно до п.6.2. Договору, є
календарний місяць, по результатом
якого підписується акт звірки
розрахунків.

Позивач свої зобов'язання виконав в
повному обсязі, на підставі
вищезазначеного Договору здійснив
відпуск теплової енергії відповідачу у
нежитлове приміщення в
адміністративній будівлі, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, в
опалювальний період 2011-2012, 2012-2013,
2013-2014рр. в повному обсязі, та направив
на його адресу рахунки на оплату
спожитої теплової енергії, що
підтверджується матеріалами справи.
Факт включення опалення та його
відключення у приміщення відповідача
підтверджується відповідними актами,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи. Система
теплопостачання відповідача є єдиною
та невід'ємною частиною системи
опалення вказаного будинку, тому КП
„Харківські теплові мережі" не має
технічної можливості відключити від
опалення це приміщення.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач не виконав належним
чином взяті на себе за договором
зобов'язання, не сплатив у визначені
договором строки, порядку та розмірі
вартість заявленої та отриманої
теплової енергії, внаслідок чого за
період з лютого 2012 року по лютий 2014 року
включно утворилась заборгованість в
сумі 25759,57грн., яка до цього часу не
погашена, що і стало підставою для
звернення позивача із позовною заявою
до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Враховуючи вказані обставини, суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
умови укладеного з позивачем Договору
та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. За таких підстав, суд
вважає вимогу позивача про стягнення з
відповідача 25759,57 грн. основного боргу
обгрунтованою, не спростованою
відповідачем та такою, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Оскільки стороною, на користь якої
відбулося рішення є позивач, тому суд
покладає витрати по сплаті судового
збору у сумі 1827,00грн. на відповідача.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 525, 526, 530, 612, 629 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 12, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Харків
(61002, АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037,
м.Харків, вул.Доброхотова,11 в тому числі
р/р 13 у ВАТ "Державний ощадний банк
України", МФО 351823, )
основного боргу у розмірі 25759,57 грн. та
1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повне рішення складено 28.07.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко