ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.14 Справа № 904/3778/14

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ, Державного
підприємства "КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Житлово-будівельного кооперативу
"ВЕСЕЛКА-6", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

про стягнення 231 619,59 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

Прокурор: Каюк М.С., службове
посвідчення №001456 від 27.08.2012

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Кожемятов В.М.,
довіреність №112/01 від 13.01.2014

від відповідача: Бардіна А.О

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (надалі -
Позивач1), державного підприємства
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (надалі -
Позивач2) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до
житлово-будівельного кооперативу
«ВЕСЕЛКА-6» (надалі - Відповідач) про
стягнення 234 341,41 грн. за договором №539
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 15.10.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 17.06.2014, 03.07.2014
розгляд справи був відкладений на
03.07.2014, 23.07.2014 відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

23.07.2014 Прокурор подав заяву вих.
№41-2601вих.14 від 22.07.2014 про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
позовні вимоги були зменшенні до 231 619,59
грн. в зв'язку з уточненням розміру
основного боргу станом на дату
звернення з позовом до суду.

Заява про зменшення позовних вимог
прийнята судом до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за отриману теплову енергію в
гарячій воді за період жовтень 2013 року
- березень 2014 року. У підтвердження
своїх позовних вимог Прокурор надав
суду договір №539 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
15.10.2013 з додатками, акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №45 від 31.10.2013, №425
від 30.11.2013, №1169 від 31.12.2013, №80 від 31.01.2014,
№82 від 31.01.2014, №1340 від 28.02.2014, №1341 від
28.02.2014, №2759 від 31.03.2014, №2762 від 31.03.2014.

Прокурор керуючись п.п.6.3., 7.2.7.
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з
Відповідача, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог,
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 174 008,51 грн., три проценти
річних у сумі 1 544,80 грн., інфляційні
втрати в сумі 9 336,19 грн., пеню в сумі 7
802,76 грн., штраф в сумі 12 227,33 грн.,
провадження у справі в частині
стягнення 26 700,00 грн. просить припинити,
в зв'язку зі сплатою Відповідачем даної
суми заборгованості під час
провадження у справі.

Позивач2 підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Позивач1 -- Міністерство енергетики та
вугільної промисловості України - у
призначені на 17.06.2014, 03.07.2014, 23.07.2014
судові засідання не з'явився, пояснень
щодо причин неприбуття в судове
засідання не надходило, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення
№№101, 653, 893.

Відповідач позовні вимоги визнав в
частині стягнення суми основного боргу
(174 008,51 грн.), 17.06.2014 надав відзив, в якому
просить суд зменшити суму стягуваних
пені та штрафу на 50%.

В судовому засіданні 23.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
представників Позивача2, Відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2013 державне підприємство
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (Позивач2,
Теплопостачальна
організація-Продавець) та
житлово-будівельний кооператив
«ВЕСЕЛКА-6» (Відповідач,
Споживач-Покупець) уклали договір №539
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді (надалі - Договір),
відповідно до умов якого
Теплопостачальна
організація-Продавець взяла на себе
зобов'язання постачати
Споживачеві-Покупцю теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Споживач-Покупець зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.6.3. Договору, оплата за
теплову енергію здійснюється
Споживачем-Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується
Споживачем-Покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії .
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20-го числа місяця, наступного за
місяцем споживання теплової енергії.
Тариф на постачання теплової енергії з
01.01.2011 складає 256,25 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Виходячи з наданих Прокурором
Договору, актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №45 від 31.10.2013, №425 від
30.11.2013, №1169 від 31.12.2013, №80 від 31.01.2014, №82
від 31.01.2014, №1340 від 28.02.2014, №1341 від 28.02.2014,
№2759 від 31.03.2014, №2762 від 31.03.2014,
Відповідачем в жовтні 2013 року - березні
2014 року було одержано 783,99 Гкал
теплової енергії, загальною вартістю 204
482,11 грн. з ПДВ.

Таким чином, відповідно до п.4.1.
Договору, оплата за теплову енергію,
поставлену в жовтні 2013 року мала бути
здійснена Відповідачем в строк до
20.11.2013, в листопаді 2013 року - до 20.12.2013, в
грудні 2013 року - до 20.01.2014, в січні 2014
року - до 20.02.2014, в лютому 2014 року - до
20.03.2014, в березні 2014 року - до 20.04.2014.

Проте Відповідач, станом на дату
звернення Прокурора з позовом до суду,
оплату за поставлену теплову енергію
здійснив частково, в сумі 3 773,60 грн.
Таким чином, заборгованість
Відповідача перед Позивачем2, на час
звернення з позовом до суду, складала
200 708,51 грн., що не заперечується
Відповідачем та підтверджується
наявним в матеріалах справи Актом
звірки за спожиту теплову енергію за
період з 01.10.2013 по 31.03.2014.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Відповідач в судовому засіданні
зазначив, що під час розгляду даної
справи господарським судом, ним
здійснена часткова оплати
заборгованості в сумі 26 700,00 грн., на
підтвердження чого суду було надані
відповідні платіжні доручення. Даний
факт також підтверджується заявою
Прокурора про зменшення розміру
позовних вимог, та не заперечується
Прокурором та Позивачем2.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмету спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюванного акта державного чи
іншого органу тощо), якщо між сторонами
у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне собою
відмову в позові, а не припинення
провадження справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу (200 708,51
грн.) підлягають частковому
задоволенню - в сумі 174 008,51 грн.;
провадження у справі в частині
стягнення 26 700,00 грн. підлягає
припиненню, оскільки оплата
заборгованості в сумі 26 700,00 грн. була
здійснена Відповідачем після
порушення провадження у даній справі
(що підтверджується наявними в справі
документами).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за одержану теплову
енергію, Прокурор, Позивач2 нарахували
3% річних в сумі 1 544,80 грн. за загальний
період прострочення з 21.11.2013 по 19.05.2014,
та інфляційні втрати в сумі 9 336,19 грн. за
загальний період прострочення грудень
2013 року - квітень 2014 року.

Враховуючи, що Прокурором та
Позивачем2 доведено шляхом надання
належних доказів, та не заперечується
Відповідачем, що останнім допущено
порушення строків розрахунків за
отриману теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем2 розрахунок 3%
річних та інфляційних втрат, позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню, а саме: підлягають
стягненню 3% річних в сумі 1 544,80 грн.,
інфляційні втрати в сумі 9 336,19 грн.

Згідно з п. 7.2.7. Договору, за порушення
строків сплати за отриману теплову
енергію стягується пеня не більше
подвійної облікової ставки НБУ, за які
допущено прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцяти) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

Позивач2 нарахував 7 802,76 грн. пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за
загальний період прострочення з 21.11.2013
по 19.05.2014, та 12 227,33 грн. штрафу (7% від суми
заборгованості).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобовязань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем2 розрахунок пені,
штрафу відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги Прокурора про стягнення з
Відповідача пені в сумі 7 802,76 грн. та
штрафу в сумі 12 227,33 грн. є
обґрунтованими.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 551
Господарського процесуального кодексу
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011,
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового
рішення зазначається про часткове
задоволення позову і розмір суми
неустойки, що підлягає стягненню.
Судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Враховуючи, що житлово-будівельний
кооператив «ВЕСЕЛКА-6» є неприбутковим
підприємством, що підтверджується
Рішенням №27 Центральної міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі від 24.01.2009 «Про внесення до
Реєстру неприбуткових організацій
(установ)», зважаючи на той факт, що
кооператив здійснює обслуговування
членів кооперативу та не ставить за
мету отримання прибутку, суд вважає за
можливе зменшити розмір пені та штрафу,
які заявлені до стягнення (7 802,76 грн. -
пені, 12 227,33 грн. - штрафу), до 50% від
заявленої суми, що становить 3 901,38 грн. -
пені, 6 113,67 грн. - штрафу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80,
ст.ст. 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з
житлово-будівельного кооперативу
«ВЕСЕЛКА-6» (50093, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул.
Незалежності України, 19, ) 26 700,00 грн. (двадцять шість тисяч
сімсот гривень 00 копійок) основного
боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з житлово-будівельного
кооперативу «ВЕСЕЛКА-6» (50093,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Незалежності України, 19, ) на користь державного
підприємства «КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
1, ) 174 008,51 грн. (сто
сімдесят чотири тисячі вісім гривень 51
копійка) основного боргу, 9 336,19 грн.
(дев'ять тисяч триста тридцять шість
гривень 19 копійок) інфляційних втрат, 1
544,80 грн. (одна тисяча п'ятсот сорок
чотири гривні 80 копійок) 3% річних, 3 901,38
грн. (три тисячі дев'ятсот одна гривня 38
копійок) пені, 6 113,67 грн. (шість тисяч сто
тринадцять гривень 67 копійок) штрафу.

Стягнути з житлово-будівельного
кооперативу «ВЕСЕЛКА-6» (50093,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Незалежності України, 19, ) в дохід державного бюджету
України (одержувач - Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 4 632,39 грн. (чотири тисячі шістсот
тридцять дві гривні 39 копійок) судового
збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова