ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р.
Справа № 911/2380/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міліуса»

до Приватного підприємства
Фірма «Базальт»

про стягнення 117 773,53 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гурська А.С. (доручення
б/н від 27.05.2014);

від відповідача: не з'явилися.

секретар судового засідання: Жиленко
Е.В.

Обставини справи:

17.06.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Міліуса»
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою б/н від 17.06.2014 (вх.
№2507/14) до Приватного підприємства
фірма «Базальт» (далі-відповідач) про
стягнення 117 773,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору підряду
№19/06-13 від 19.06.2013, а саме щодо повної та
своєчасної оплати за виконані роботи. В
результаті чого просить суд стягнути з
відповідача 117 773,53 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.06.2014 було порушено
провадження у справі №911/2380/14 та її
розгляд призначено на 31.07.2014.

31.07.2014 до початку судового засідання,
через канцелярію господарського суду
Київської області позивач подав
супровідним листом б/н від 31.07.2014 (вх.
№15436/14) документи витребувані ухвалою
господарського суду Київської області
від 31.07.2014.

У судовому засіданні 31.07.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги,
вважає їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з підстав,
викладених у позовній заяві б/н від
17.06.2014 (вх. №2507/14 від 17..06.2014).

У судове засідання 31.07.2014 представник
відповідача, який у відповідності до ч.1
ст. 64 ГПК України належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, належно повідомленого про
дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні 31.07.2014
господарським судом було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача по справі, дослідивши та
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив:

19.06.2013 між Приватним підприємством
«Фірма «Базальт» (замовник за
договором, відповідач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міліуса» (підрядник
за договором, позивач у справі) було
укладено договір №19/06-13 (далі-договір),
відповідно до п.1.1. договору замовник
доручає, а підрядник приймає на себе
зобов'язання, виконати в установлений
договором термін та відповідно до
виданої робочої документації роботи по
вдавлюванню збірних залізобетонних
паль «нульового циклу» С 80.30-10 в
кількості 369 шт. та роботи по
статистичному випробуванню 2-ох
дослідних паль на об'єкті «Нове
будівництво. Житлові будинки з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
нежитлового призначення (магазинів
продуктових та промислових товарів та
офісні приміщення по вул. Леніна 73, смт
Гостомель, Київської області», а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.2.1. договору вартість
перебазування вдавлюю чого пристрою,
механізмів, обладнання та інших
засобів для вдавлювання паль, а також
крана на об'єкт будівництва складає:
сума без ПДВ 41 771,09 грн., ПДВ (20%) 8 354,22 грн.,
разом з ПДВ 50 125,31 грн.

Вартість робіт по статистичному
випробуванню 2-ох дослідних паль
складає: сума без ПДВ 28 333,33 грн., ПДВ (20%) 5
666,67 грн., разом з ПДВ 34 000,00 грн. ( п.2.1.
договору).

Вартість робіт по вдавлю вальну
збірних залізобетонних паль
«нульового циклу» (без врахування
вартості паль - поставка та
розвантаження замовника), визначена
договірною ціною згідно існуючих
цінників з врахуванням ринкових умов,
складає: сума без ПДВ 319 706,85 грн., ПДВ (20 %)
77 962,26 грн., разом з ПДВ 467 773,53 грн. (п.2.1.
договору).

Також п.2.1. договору зазначено, що
загальна вартість робіт складає сума
без ПДВ 389 811,27 грн., ПДВ (20%) 77 962,26 грн.,
разом з ПДВ 467 773,53 грн.

Відповідно до п.2.6. договору приймання
робіт оформлюється після завершення
робіт актом приймання виконаних робіт
(ф.КБ-2В, ф.КБ-3), підписаних
уповноваженими представниками сторін.
Разом з актами виконаних робіт
підрядник передає замовнику виконавчу
документацію в повному комплекті
(журнал вдавлювання паль, відомість
вдавлених паль, акт приймання-передачі
пальового поля, виконавчі схеми,
результати статистичного випробування
паль).

Згідно пункту 2.7. договору зазначено, що
остаточний розрахунок за виконані
роботи замовник здійснює підряднику
після підписання актів виконаних робіт
(форма КБ-2в) та отримання повного
комплекту виконавчої документації.

На виконання п.2.7. договору позивач
передав повний комплекс виконавчої
документації відповідачеві, що
підтверджується актом передачі
виконавчої документації по об'єкту
«Нове будівництво. Житлові будинки з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
нежитлового призначення (магазинів
продуктових та промислових товарів та
офісні приміщення по вул. Леніна 73, смт
Гостомель, Київської області» від
11.03.2014, який підписано та скріплено
печатками обох сторін.

Пунктом 3.6. договору зазначено, що цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором і остаточних
фінансових розрахунків.

Господарським судом встановлено, що на
виконання умов договору позивачем були
виконані, а відповідачем були прийняті
підрядні роботи:

- на суму 100 407,18 грн., що підтверджується
актом №1 приймання виконаних
будівельних робіт за липень 2013 року та
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за липень 2013 року;

- на суму 50 296,68 грн., що підтверджується
актом №1 приймання виконаних
будівельних робіт за серпень 2013 року та
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за серпень 2013 року;

- на суму 199 885,21 грн., що підтверджується
актом №1 приймання виконаних
будівельних робіт за вересень 2013 року
та довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за вересень 2013 року;

- на суму 117 184,46 грн., що підтверджується
актом №1 приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2013 року
та довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за листопад 2013 року.

Вищевказані документи підписані в
двосторонньому порядку повноважними
представниками сторін без будь яких
застережень і зауважень та скріплені
печатками позивача та відповідача,
завірені копії яких наявні в
матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач надав роботи на загальну суму
467 773, 53 грн. з ПДВ.

З вищенаведеного господарський суд
дійшов висновку, що Товариством з
обмеженою відповідальністю «Міліуса»
виконано роботи на загальну суму 467 773, 53
грн. з ПДВ, відповідно до договору
підряду №19/06-13 від 19.06.2013, а Приватне
підприємство фірма «Базальт» прийняло
роботи, проте оплатило їх частково про,
що свідчать платіжні доручення №639 від
25.06.2013 на суму 100 000,00 грн., №775 від 08.08.2013
на суму 50 000,00 грн., №804 від 17.09.2013 на суму
100 000,00 грн., №833 від 27.09.2013 на суму 100 000,00
грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Однак, відповідач, в порушення умов
договору, свої зобов'язання щодо оплати
за роботи виконав частково, жодних
інших доказів, які б свідчили про повне
здійснення оплати отримані послуги за
вищевказаними актами суду не надано.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що
між позивачем та відповідачем у справі
виникли зобов'язання, які мають ознаки
договору підряду.

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Таким чином, позивач звернувся до
відповідача з вимогою вих. №120 від
29.05.2014, в якій просить відповідача
сплатити 117 773,53 грн. заборгованості за
договором протягом семи календарних
днів з дня отримання даної вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що вище
зазначена вимога отримана
відповідачем 03.06.2014, що підтверджується
рекомендованим повідомлення про
вручення поштового відправлення від
29.05.2014.

Як зазначає позивач, відповідач вимогу
не задовольнив, відповіді на неї не
надав.

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав взятого на себе
за договором зобов'язання в повному
обсязі у встановлений строк, а саме до
10.06.2014 включно. Факт прострочення
виконання відповідачем своїх
зобов'язань перед позивачем щодо
оплати вартості виконаних позивачем
підрядних робіт доведено позивачем
належними і допустимими доказами, та не
спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, виходячи з
вищевикладених обставин справи,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними
позивачем належними та допустимими
доказами, не спростованими
відповідачем і такими, що підлягають
задоволенню повністю, а саме у розмірі
117 773,53 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України
передбачено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги
задоволено повністю, судовий збір
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України
покладається повністю на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
Фірма «Базальт» (08298, Київська обл.,
місто Ірпінь, селище міського типу
Коцюбинське, вулиця Пономарьова,
будинок 30, ідентифікаційний код: 33482852)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міліуса» (43022,
Волинська обл., місто Луцьк, вулиця
Овочева, будинок 1, ідентифікаційний
код: 30659143) 117 773 (сто сімнадцять тисяч
сімсот сімдесят три) грн. 53 коп.
заборгованості та 2 355 (дві тисячі
триста п'ятдесят п'ять) грн. 47 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 01.08.2014 року