м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11141/14 22.07.14

За позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Геосинтех»

до товариства з
обмеженою відповідальністю «ІБК
ІЗОБІТ»

про стягнення 24 347,51 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники сторін:

від позивача Триволенко С.П. (за
довіреністю)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Геосинтех»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «ІБК
ІЗОБІТ» про стягнення 24 347,51 грн., а саме:
19 669,64 грн. боргу, 1 328,04 грн. інфляційних, 2
759,09 грн. пені, 590,74 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань
відповідно до договору субпідряду №
Г-220413 від 22.04.2013 р., укладеного з
позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/11141/14, розгляд
останньої призначено на 03.07.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі та
документи, які були залучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, вимог ухвали
суду не виконав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.07.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 22.07.2014 р.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав уточнений розрахунок штрафних
санкцій, вказавши, що втрати від
інфляції становлять 1 297,20 грн,
пеня - 1 350,42 грн., 3% річних - 590,74 грн.
Однак, відповідної заяви про зменшення
розміру позовних вимог суду не надано,
а тому суд виходить з первісно
заявлених вимог.

Відповідач відзиву на позов не надав,
представника в судове засідання не
направив, про причини неявки не
повідомив, про день та час проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та
ухвалу про відкладення розгляду справи
відповідачу було надіслано за належною
адресою (адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), отже,
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе
на підставі ст. 75 ГПК України
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 22.07.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

22.04.2013 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «ІБК ІЗОБІТ» (далі -
підрядник) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Геосинтех» (далі -
субпідрядник) було укладено договір
субпідряду № Г-220413 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору
субпідрядник зобов'язується власними
та (або) залученими силами та засобами у
відповідності до проектно-кошторисної
документації, умов цього Договору,
завданням підрядника і діючих
будівельних норм і правил та в
обумовлений Договором строк виконати
комплекс гідроізоляційних заходів з
відновлення пожежного резервуару
блоку № 5.2 в осях 8-10/Н-П на об'єкті
згідно з Додатком № 1 до Договору (далі -
Роботи).

Договірна вартість робіт визначається
на день укладання Договору є твердою,
затверджується сторонами у
встановленому порядку договірною
ціною (Додаток № 1 до Договору), що є
невід'ємною частиною цього Договору,
та становить 181 201,02 грн. (п. 4.1 Договору).

Загальна вартість робіт за Договором
визначається як сукупність вартості
робіт, які були фактично виконані
відповідно до актів приймання
виконаних робіт, довідок про вартість
виконаних робіт (ф. КБ-3), складених
згідно з Договірною ціною, узгоджених
та підписаних сторонами (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 6.2 Договору підрядник перед
початком виконанням робіт за Договором
зобов'язується здійснити передплату
для закупівлі матеріалів та передплату
на виконання робіт. Передплата
здійснюється підрядником протягом 3
(трьох) банківських днів з дня
підписання договору у розмірі 100% від
вартості матеріалів, які необхідні для
виконання робіт та 30% від вартості
робіт, що становить 129 220,19 грн.

Підрядник оплачує фактично виконані
роботи з вирахуванням суми
відповідного авансового платежу,
сплаченого за Договором, протягом 5
(п'яти) робочих днів після підписання
обома сторонами актів виконаних робіт,
довідки про вартість робіт та
отримання підрядником комплекту
виконавчої документації (п. 6.9
Договору).

На виконання умов договору позивачем
було виконано робіт на загальну суму
160 169,64 грн., що підтверджується актом
№ 1 приймання виконаних підрядних
робіт.

Відповідач за виконані роботи
розрахувався частково у сумі 140 500,00 грн.
Борг у розмірі 19 669,64 грн. залишився не
погашеним.

Позивач неодноразово направляв на
адресу відповідача претензії про
погашення суми заборгованості.

28.04.2014 р. позивач отримав відповідь на
претензію, в якій відповідач повністю
визнав заборгованість у сумі 19 669,64 грн.

Спір виник внаслідок неналежного
виконання відповідачем зобов'язання
щодо сплати заборгованості за виконані
підрядні роботи за договором.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України,
оплата робіт (за договором
будівельного підряду) провадиться
після прийняття замовником
збудованого об'єкта (виконаних робіт),
якщо інший порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

В силу ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої зави, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 ЦК
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Враховуючи те, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за виконані роботи
підтверджується актом приймання
виконаних робіт та беручи до уваги те,
що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
не було спростовано наявність
заборгованості та не доведено
припинення зобов'язання будь-яким
передбаченим законом способом в
частині суми боргу, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
виконані роботи у розмірі 19 669,64 грн.

Крім основного боргу, позивач також
просить суд стягнути з відповідача 1328,04
грн. інфляційних, 2759,09 грн. пені, 590,74 грн.
3% річних.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язань
може забезпечуватись згідно з
договором неустойкою, яку боржник
повинен сплатити в разі неналежного
виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 10.2 Договору у випадку
порушення підрядником строків оплати
виконаних робіт, він зобов'язаний
сплатити на користь субпідрядника пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діє в період, за який
сплачується пеня, за кожний день
прострочення за весь період
прострочення.

Суд здійснив власний розрахунок пені,
інфляційних, оскільки суми, нараховані
позивачем, є невірними. Розрахунок 3%
річних є вірним.

Відповідно до розрахунку суду пеня
становить 1343,41 грн., інфляційні - 1326,14
грн.

У задоволенні вимог про стягнення 1415,68
грн. пені та 1,90 грн. інфляційних судом
відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Так, з відповідача
підлягає стягненню 1720,62 грн.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «ІБК ІЗОБІТ» (02152, м.
Київ, вул. Дніпровська набережна, 1-а,
код 37202960) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення, на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Геосинтех» (02081, м.
Київ, вул. Дніпровська набережна, 23 оф.
130, код 33501749) 19 669 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот шістдесят дев'ять) грн. 64 коп.
боргу, 1 326 (одну тисячу триста двадцять
шість) грн. 14 коп. інфляційних, 1 343 (одну
тисячу триста сорок три) грн. 41 коп.
пені, 590 (п'ятсот дев'яносто) грн. 74 коп. 3%
річних, 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 62 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 29.07.2014 р.

Суддя

О.Г. Удалова