КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. Справа№ 910/8271/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання:
Петренку В.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
,,Український Страховий Дім"

на рішення господарського суду м. Києва
від 27.05.2014р.

у справі № 910/8271/14 (суддя Дупляк О.М.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства ,,Страхова компанія ,,Альфа
Страхування"

до Приватного акціонерного товариства
,,Український Страховий Дім"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
,,Страхова компанія ,,Альфа Страхування"
(далі - позивач) звернулося в
господарський суд м. Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
,,Український Страховий Дім" (далі -
відповідач) про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 31 898,24 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 27.05.2014р. у даній справі позов
задоволено повністю. Стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
,,Український Страховий Дім" на користь
Приватного акціонерного товариства
,,Страхова компанія ,,Альфа Страхування"
страхове відшкодування в сумі 31 898,24
грн. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1 827,00 грн.

Мотивуючи своє рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для задоволення
вимог у даній справі.

Не погодившись з даним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить рішення господарського
суду м. Києва від 27.05.2014р. у справі

№ 910/8271/14 скасувати, прийняти нове
рішення. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги відповідач
посилається на те, що оскаржуване
рішення прийнято при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, недоведеності обставин, які
місцевий господарський суд визнав
встановленими, невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого суду обставинам справи та з
порушенням і неправильним
застосуванням норм процесуального та
матеріального права. Зокрема,
відповідач вказує на те, що у
розрахунок вартості відновлювального
ремонту було включено роботи з мийки
автомобіля та антикорозійна обробка,
що не перебувають у причинно -
наслідковому зв'язку з ДТП, а є
додатковою послугою. Загальна вартість
додаткових послуг складає 180,00 грн.
Скаржник зазначає про те, що розрахунок
суми страхового відшкодування
відповідно до положень Закону України
,,Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів" має
становити 31 604,92 грн., яка складається з:

35 385,00 грн. (вартість відновлювального
ремонту згідно рахунку - фактури № Н -
00000151 від 13.12.2013р.) - 651,08 грн.
(амортизаційний знос) - 2 619,00 грн.
(франшиза за договором добровільного
страхування) - 180,00 грн. (мийка та
антикорозійна обробка) - 510,00 грн.
(франшиза за полісом).

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.07.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 22.07.2014р.

У відзиві на апеляційну скаргу, яка
надійшла на адресу суду 14.07.2014р. позивач
зазначає про необґрунтованість
доводів апеляційної скарги та просить
залишити оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні 22.07.2014р.
представник позивача заперечив проти
доводів апеляційної скарги з підстав
її необґрунтованості, представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце розгляду скарги повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 940.

Представник позивача не заперечував
проти розгляду скарги за відсутності
представника відповідача.

При цьому, колегія суддів враховуючи
належне повідомлення представника
відповідача, вважає за можливе
розглянути справу за наявними
матеріалами

Приписами ст. 99 ГПК України визначено,
що в апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Частиною 2 статті 101
ГПК України передбачено, що
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
апеляційної скарги, дослідивши наявні
докази у справі, заслухавши пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню у зв'язку
з таким.

21.09.2013р. в м. Маріуполі Донецької
області відбулась дорожньо -
транспортна пригода за участю
транспортного засобу ,,DAEWOO", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_3 та
транспортного засобу ,,Geely JL 7162",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4

В результаті дорожньо - транспортної
пригоди пошкоджено автомобіль ,,Geely JL
7162", державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, що підтверджується довідкою
Маріупольського МУ ГУ МВС України в
Донецькій області (а.с. 11).

Постановою Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 18.11.2013р. у справі №
3/263/2731/13 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
124 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, визнано винним ОСОБА_3
і накладено на винну особу штраф у сумі
340 грн. (а.с. 13 - 14).

Як вбачається з матеріалів справи,
28.05.2012р. між ПрАТ ,,СК ,,Альфа
Страхування" (страховик) та ОСОБА_4
(страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування ризиків,
пов'язаних з експлуатацією наземного
транспортного засобу № 046.0602212.063
(договір, а.с. 7), за яким було
застраховано транспортний засіб марки
,,Geely JL 7162", державний номер НОМЕР_2.
Відповідно до п.1.1 договору предметом
цього договору є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом ,,Geely JL 7162",
державний номер НОМЕР_2.

Згідно з п.п. 14.4.1 п. 14.4 договору
визначення розміру страхового
відшкодування здійснюється на
підставі таких документів, зокрема, при
пошкодженні транспортного засобу (ТЗ)
та/або додаткового обладнання (ДО) -
документів, що підтверджують вартість
відновлювального ремонту пошкоджень
транспортного засобу завданих
внаслідок настання страхового випадку
і які обираються страховиком за одним
або кількома із наведених варіантів, а
саме:

- калькуляція, проведена
страховиком на підставі програмних
продуктів, рекомендованих для
використання в товарознавчих
дослідженнях та складання кошторисів
відновлювального ремонту та
заподіяння матеріальної шкоди;

- документи ремонтної організації
(СТО), які згідно чинного законодавства
України підтверджують необхідні
витрати на ремонт транспортного
засобу;

- акт автотоварознавчої
експертизи (дослідження), яка проведена
спеціалізованою організацією.

Згідно з рахунком - фактурою № Н-00000151
від 13.12.2013р. вартість відновлювального
ремонту автомобіля ,,Geely JL 7162", державний
номер НОМЕР_2 склала 35 385,00 грн.

Відповідно до Звіту № 2809/1689 від 04.11.2013р.
про визначення вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу пошкодженого
транспортного засобу ,,Geely JL 7162",
державний номер НОМЕР_2, та ремонтної
калькуляції № 96/37 від 04.11.2013р. вартість
відновлювального ремонту вказаного
транспортного засобу з урахуванням
зносу склала 37 064,36 грн.

23.01.2014. позивачем на підставі Звіту №
2809/1689 від 04.11.2013р. було складено
страховий акт № 3563.206.13.01.01, згідно якого
страхове відшкодування складає 32 408,24
грн.

Позивач виплатив страхове
відшкодування у розмірі 32 408,24 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2451 від 31.01.2014р. (а.с. 38).

Згідно з положеннями ст. 25 Закону
України ,,Про страхування" здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Статтею 27 Закон України ,,Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, сплативши страхову
виплату за завдану внаслідок ДТП шкоду
автомобілю ,,Geely JL 7162", державний номер
НОМЕР_2, до позивача перейшло право
вимоги до особи, відповідальної за
завданий збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як свідчать матеріали справи
цивільно-правову відповідальність
водія ОСОБА_3 по заподіянню шкоди життю,
здоров'ю та майну потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди при
керуванні автомобілем ,,DAEWOO", державний
номер НОМЕР_1, застрахована ПрАТ
,,Український Страховий Дім" згідно з
полісом № АС/2369906.

Вказаним полісом № АС/2369906 передбачено,
що ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
50 000 грн., франшиза - 510 грн., термін
дії з 01.07.2013р. по 05.06.2014р.

Спеціальним законом, що регулює
питання виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є Закон України
,,Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів".

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України ,,Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті дорожньо -
транспортної пригоди життю, здоров'ю,
майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України ,,Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів" у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою від 17.02.2014р. про виплату
страхового відшкодування в розмірі 32
408,24 грн. в порядку регресу.

Відповіді на вказану заяву матеріали
справи не містять.

Як вже зазначалось вище, відповідно до
Звіту № 2809/1689 від 04.11.2013р. про
визначення вартості відновлювального
ремонту з урахуванням зносу
пошкодженого транспортного засобу ,,Geely
JL 7162", державний номер НОМЕР_2, та
ремонтної калькуляції № 96/37 від 04.11.2013р.
вартість відновлювального ремонту
вказаного транспортного засобу з
урахуванням зносу склала 37 064,36 грн.

Відповідно до Звіту позивачем було
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування у розмірі 32 408,24 грн. (за
вирахуванням франшизи у розмірі 2 619
грн. та амортизаційного зносу 0,184%).

Згідно положень ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України ,,Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеним
відповідачем зі своїм страхувальником,
ліміт відповідальності по майну - 100
000,00 грн., розмір франшизи становить 510,00
грн.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що розмір суми
страхового відшкодування, яке підлягає
виплаті відповідачем позивачу
становить 31 898,24 грн., з розрахунку: 32 408,24
грн. (виплачена позивачем постраждалій
у ДТП особі (страхувальнику) сума
страхового відшкодування) - 510,00 грн.
(франшиза згідно з полісом № АС/2369906).

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо правомірності
стягнення з відповідача на користь
позивача страхового відшкодування в
розмірі 31 898,24 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги відповідач зазначає, що
розрахунок суми страхового
відшкодування відповідно до положень
Закону України ,,Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" має становити 31
604,92 грн., яка складається з:

35 385,00 грн. (вартість відновлювального
ремонту згідно рахунку - фактури № Н -
00000151 від 13.12.2013р.) - 651,08 грн.
(амортизаційний знос) - 2 619,00 грн.
(франшиза за договором добровільного
страхування) - 180,00 грн. (мийка та
антикорозійна обробка) - 510,00 грн.
(франшиза за полісом).

Доводи відповідача колегія суддів
вважає необґрунтованими з огляду на
таке.

Згідно з положеннями ст. 25 Закону
України ,,Про страхування" здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування.

Пунктом 14.4 договору добровільного
страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземного транспортного
засобу від 28.05.2012р. визначено документи,
на підставі яких страховик має право
визначати розмір страхового
відшкодування при пошкодженні
транспортного засобу.

Вартість відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля визначена
відповідно до Звіту № 2809/1689 від 04.11.2013р.
та ремонтної калькуляції № 96/37 від
04.11.2013р., що відповідає умовам договору,
та на підставі даного звіту було
складено страховий акт № 3563.206.13.01.01,
згідно якого страхове відшкодування
складає 32 408,24 грн.

Відповідач, в свою чергу, здійснив
власний розрахунок суми страхового
відшкодування виходячи з рахунку -
фактури № Н - 00000151 від 13.12.2013р., на який,
по-перше, позивач не посилається в
позові при визначенні розміру
страхового відшкодування, по-друге, за
умовами договору рахунок - фактура не є
документом, на підставі якого
страховик має право визначати розмір
страхового відшкодування при
пошкодженні транспортного засобу.

Таким чином, колегія суддів встановила,
що обставини, на які посилається
скаржник, не можуть бути підставою для
зміни або скасування рішення
господарського суду м. Києва від
27.05.2014р. у справі №910/8271/14, тому
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення
господарського суду м. Києва від
27.05.2014р. у справі № 910/8271/14 відповідає
матеріалам справи, є законним та
обґрунтованим, підстави, передбачені
ст. 104 ГПК України для його скасування
або зміни, відсутні. У зв'язку з цим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення суду слід залишити
без змін.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 27.05.2014р. у справі № 910/8271/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
,,Український Страховий Дім" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано
24.07.2014р.