КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. Справа№ 25/142

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Вершути
О.П.

за участю представників:

від позивача - Ігнатенко О.В.

від відповідача - Селіванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства Акціонерного комерційного
банку «Аркада» на рішення
Господарського суду міста Києва від
27.05.2014 року (головуючий суддя Босий В.П,
судді: Спичак О.М., Цюкало Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДБК»

до Публічного акціонерного
товариства Акціонерного комерційного
банку «Аркада»

про стягнення грошових коштів,-

Постанова прийнята 22.07.2014
року у зв`язку з оголошенням перерви в
судовому засіданні 15.07.2014 року
відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ДБК» звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до ПАТ АКБ «Аркада» про
стягнення коштів оперативного резерву
та штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 року позовні вимоги
були задоволені частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість в розмірі 19911358,62 грн., 3%
річних в сумі 1062537,74 грн., інфляційні
втрати в сумі 3825674,92 грн. В ішій часині
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій вказує, що
рішення прийнято з порушення норм
матеріального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, а тому просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Ухвалою суду від 20.06.2014 року прийнято
апеляційну скаргу до провадження та
призначено до розгляду.

Через відділ документального
забезпечення до суду надійшов відзив
на апеляційну скаргу від представника
позивача, який вказує, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, а тому
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду без змін.

Представники позивача та відповідача
в судове засідання на вказану дату
з`явилися та надали усні пояснення
стосовно предмету спору.

В процесі розгляду апеляційної скарги
від представника відповідача надійшло
клопотання про призначення по справі
судової будівельно-технічної
експертизи для встановлення загальної
вартості будівництва та відповідності
фактичних об`ємів робіт
проектно-кошторисній документації
станом на день отримання сертифікатів
відповідності.

Колегія суддів, вивчивши доводи
клопотання та вислухавши думку
представника позивача, який
заперечував проти задоволення даного
клопотання, прийшла до висновку, що
клопотання задоволенню не підлягає
через необґрунтованість та
недоведеність необхідності проведення
такої експертизи в рамках даної
конкретної справи.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив наступне:

17.05.2004 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ДБК» (забудовник) та
Акціонерним комерційним банком
«Аркада» був укладений генеральний
договір.

Відповідно до п. 1.1 генерального
договору забудовник за замовленням
банку зобов'язується організувати
спорудження об'єктів будівництва у
встановлені строки та належної якості,
у відповідності з документацією з
угодою на об'єкт будівництва, а банк
зобов'язується здійснювати
фінансування будівництва за рахунок
ФФБ.

Пунктом 1.4 генерального договору
передбачено, що на виконання умов цього
генерального договору сторони будуть
укладати угоди на об'єкт будівництва у
порядку, визначеному в розділі 5 цього
генерального договору.

У відповідності до умов п. 1.4
генерального договору між сторонами
було укладено:

- угоду на об'єкт будівництва №7-Ф від
12.03.2007 року., за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, ж/м
«Позняки», мікрорайон 4-А, житловий
будинок №2, (під'їзди 1, 2, 3) з вбудованими
нежитловими приміщеннями;

- угоду на об'єкт будівництва №12-Ф від
18.12.2007 року., за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Святошинський р-н,
житловий будинок № 2 (секція 3) в
кварталі вулиць Олевська, Клавдіївська
та Бахмацька;

- угоду на об'єкт будівництва №13-Ф від
18.04.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Святошинський р-н,
житловий будинок № 2 (секція 2) в
кварталі вулиць Олевська, Клавдіївська
та Бахмацька;

- угоду на об'єкт будівництва №14-Ф від
16.5.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, ж/м
«Позняки», мікрорайон 4-А, житловий
будинок № 3, (під'їзди 4, 5) з вбудованими
нежитловими приміщеннями;

- угоду на об'єкт будівництва №15-Ф від
26.06.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, ж/м
«Позняки», мікрорайон 4-А, житловий
будинок № 3, (під'їзд 3) з вбудованими
нежитловими приміщеннями;

- угоду на об'єкт будівництва №16-Ф від
05.08.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, ж/м
«Позняки», мікрорайон 4-А, житловий
будинок № 3, (під'їзд 2) з вбудованими
нежитловими приміщеннями;

- угоду на об'єкт будівництва №17-Ф від
19.08.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - житловий будинок
за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, ж/м
«Позняки», мікрорайон 4-А, житловий
будинок № 3, (під'їзд 1) з вбудованими
нежитловими приміщеннями;

- угоду на об'єкт будівництва №18-Ф від
19.09.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - вбудовані
нежитлові приміщення за адресою: м.
Київ, Дарницький р-н, ж/м «Позняки»,
мікрорайон 4-А, житловий будинок № 2,
(під'їзди 1, 2, 3);

- угоду на об'єкт будівництва №19-Ф від
26.12.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - вбудовані
нежитлові приміщення за адресою: м.
Київ, Святошинський р-н, житловий
будинок № 2 в кварталі вулиць Олевська,
Клавдіївська та Бахмацька;

- угоду на об'єкт будівництва №20-Ф від
26.12.2008 року, за якою банк замовляє
забудовнику організувати спорудження
об'єкта будівництва - вбудовані
нежитлові приміщення за адресою: м.
Київ, Дарницький р-н, ж/м «Позняки»,
мікрорайон 4-А, житловий будинок № 3,
(під'їзди 1, 2, 3, 4, 5).

За змістом п. 4.1 генерального договору
залучення коштів довірителя до ФФБ
(Фонду фінансування будівництва) та
фінансування спорудження об'єкта
будівництва банк починає здійснювати
після відкриття фінансування об'єкта
будівництва у порядку, визначеному
«Регламентом фінансування».

Додатком № 2 до Генерального договору
сторонами було погоджено регламент
фінансування будівництва за рахунок
ФФБ (надалі - «Регламент»), яким
встановлено порядок відкриття банком
фінансування об'єктів будівництва за
програмою забудовника, спрямування
коштів ФФБ на фінансування
будівництва, порядок здійснення
контролю цільового використання
коштів ФФБ, умови призупинення та умови
повного припинення фінансування
будівництва.

Пунктом 3.1 Регламенту передбачено, що
оперативний резерв банк формує на
рахунку ФФБ за рахунок коштів,
залучених від довірителів за
відповідним об'єктом будівництва.

Відповідно до п. 3.2 Регламенту розмір
оперативного резерву банк визначає
самостійно, відповідно до
затвердженого банком «Порядку
формування оперативного резерву при
фінансуванні будівництва за рахунок
ФФБ виду А».

За змістом п. 3.3 Регламенту після
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію банк два рази на місяць,
по мірі підписання актів
прийому-передачі об'єкта інвестування,
перераховує кошти оперативного
резерву, сформованого за цим об'єктом
будівництва, на рахунок забудовника.

22.09.2008 року Інспекцією
держархбудконтролю в місті Києві було
затверджено акт готовності об'єкта до
експлуатації, а саме житлового будинку
по вул. Олени Пчілки, 2 (поштова адреса
житлового будинку № 2 ж/м «Позняки»,
мікрорайон 4-А).

26.06.2009 року Інспекцією
держархбудконтролю в місті Києві було
затверджено акт готовності об'єкта до
експлуатації, а саме житлових будинків
з комплексом соціально-побутового
обслуговування в кварталі вулиць
Олевська, Клавдіївська та Бахмацька у
Світошинському районі м. Києва, а 12.08.2009
року було видано на вказаний об'єкт
забудови свідоцтво про відповідність
№.

22.10.2009 року Інспекцією
держархбудконтролю в місті Києві було
затверджено акт готовності об'єкта до
експлуатації, а саме житлового будинку
по вул. Олени Пчілки, 4 (поштова адреса
житлового будинку № 3 ж/м «Позняки»,
мікрорайон 4-А), а 29.12.2009 року було видано
на вказаний об'єкт забудови свідоцтво
про відповідність №.

Як було встановлено судом першої
інстанції, на виконання п. 3.1.8
генерального договору позивач листами
№ 696 від 21.10.2008 року, № 398 від 14.08.2009 року
та № 33 від 25.01.2010 року повідомив
відповідача про готовність об'єктів
будівництва до експлуатації.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що у період з 31.03.2009 року по
25.05.2011 року позивач подавав відповідачу
підписані акти прийому-передачі
об'єкту інвестування - житлового
будинку по вул. Олени Пчілки, 2 (поштова
адреса житлового будинку № 2 ж/м
«Позняки», мікрорайон 4-А), та просив
повернути кошти оперативного резерву.

У період з 01.10.2009 року по 25.06.2010 року
позивач подавав відповідачу підписані
акти прийому-передачі об'єкту
інвестування - житлового будинку по
вул. Олевська, 7 (поштова адреса
житлового будинку № 2 в кварталі вулиць
Олевська, Клавдіївська та Бахмацька),
та просив повернути кошти оперативного
резерву.

Та у період з 14.04.2010 року по 25.01.2011 року
позивач подавав відповідачу підписані
акти прийому-передачі об'єкту
інвестування - житлового будинку по
вул. Олени Пчілки, 4 (поштова адреса
житлового будинку № 3 ж/м «Позняки»,
мікрорайон 4-А), та просив повернути
кошти оперативного резерву.

Позивач звернувся із даним позовом до
суду, обґрунтовуючи свої вимоги
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язання з повернення суми коштів
оперативного резерву, внаслідок чого
утворилася заборгованість у розмірі
21660456,14 грн.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 2 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»
визначено, що фонд фінансування
будівництва - кошти, передані
управителю ФФБ в управління, які
використані чи будуть використані
управителем у майбутньому на умовах
Правил фонду та договорів про участь у
ФФБ; управитель - фінансова установа,
яка від свого імені діє в інтересах
установників управління майном і
здійснює управління залученими
коштами згідно із законодавством,
Правилами фонду та відповідає вимогам,
встановленим цим Законом.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»
визначено, що управитель фонду на праві
довірчої власності здійснює
управління фондом та для досягнення
мети управління майном, визначеної
установниками цього фонду, перераховує
частину отриманих коштів у напрямах,
зазначених у Правилах. Для ФФБ - це
фінансування будівництва.

Із матеріалів справи вбачається, що
умова генерального договору та
додатків до нього між позивачем, як
забудовником, та відповідачем, як
управителем, було передбачено
формування відповідачем оперативного
резерву ФФБ та використання його
згідно з правилами ФФБ.

Згідно з частиною 3 статті 17 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю» оперативний резерв,
сформований управителем за конкретним
об'єктом будівництва, на окремих
рахунках ФФБ, є строковими коштами, які
після введення цього об'єкта
будівництва в експлуатацію управитель
перераховує забудовнику у порядку,
визначеному договором між управителем
та забудовником. Для ФФБ виду А
оперативний резерв перераховується
забудовнику у повному обсязі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встеновено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як зазначалося раніше, за змістом п. 3.3
регламенту після введення об'єкта
будівництва в експлуатацію банк два
рази на місяць, по мірі підписання
актів прийому-передачі об'єкта
інвестування, перераховує кошти
оперативного резерву, сформованого за
цим об'єктом будівництва, на рахунок
забудовника.

На підставі ч. 1 ст. 31-1 Закону України
«Про планування і забудову територій»
(чинного, на момент завершення
будівництва об'єкту нерухомості по вул.
Олени Пчілки, 2) прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється приймальними
комісіями.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до закону.

За змістом п. 29 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1243 від
22.09.2004 року (чинного, на момент
завершення будівництва об'єкту
нерухомості по вул. Олени Пчілки, 2)
датою введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата затвердження акта державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію цього об'єкта органом
виконавчої влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив комісію.

Матеріалами справи підтверджується, що
22.09.2008 року Інспекцією
держархбудконтролю в місті Києві було
затверджено акт готовності об'єкта до
експлуатації, а саме житлового будинку
по вул. Олени Пчілки, 2 (поштова адреса
житлового будинку №2 ж/м «Позняки»,
мікрорайон 4-А).

Таким чином, введення житлового
будинку № 2 ж/м «Позняки», мікрорайон
4-А, в експлуатацію відбулося з моменту
затвердження акту готовності об'єкта
до експлуатації - 22.09.2008 року.

26.06.2009 року Інспекцією
держархбудконтролю в місті Києві було
затверджено акт готовності об'єкта до
експлуатації, а саме житлових будинків
з комплексом соціально-побутового
обслуговування в кварталі вулиць
Олевська, Клавдіївська та Бахмацька у
Світошинському районі м. Києва і 12.08.2009
року було видано на вказаний об'єкт
забудови видано свідоцтво про
відповідність №, а 22.10.2009 року
Інспекцією держархбудконтролю в місті
Києві було затверджено акт готовності
об'єкта до експлуатації, а саме
житлового будинку по вул. Олени Пчілки,
4 (поштова адреса житлового будинку №3
ж/м «Позняки», мікрорайон 4-А) і 29.12.2009 р.
було видано на вказаний об'єкт забудови
видано свідоцтво про відповідність
№.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 31-1 Закону
України «Про планування і забудову
територій» (чинного, на момент
завершення будівництва спірних
об'єктів нерухомості) прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється на підставі
свідоцтва про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил,
що видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

За таких обставин, введення житлових
будинків № 2 в кварталі вулиць
Олевська, Клавдіївська та Бахмацька та
№3 в ж/м «Позняки», мікрорайон 4-А, в
експлуатацію відбулося з моменту
видачі уповноваженим органом
державного архітектурно-будівельного
контролю свідоцтв про відповідність -
12.08.2009 року та 29.12.2009 року.

Відповідач, заперечуючи проти
заявлених позовних вимог, свої
заперечення мотивує тим, що спірні
житлові будинки мали велику кількість
недоліків, що і спричинило припинення
фінансування будівництва.

Проте судом першої інстанції не
прийнято до уваги такі твердження, та
колегія суддів погоджується із такою
позицією суду, виходячи з наступного.

По-перше, відповідно до приписів ст. 31-1
Закону України «Про планування і
забудову територій» (чинного, на момент
завершення будівництва спірних
об'єктів нерухомості) свідоцтво -
документ, що засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

Для одержання свідоцтва замовник або
уповноважена ним особа подає до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка надала дозвіл на виконання
будівельних робіт, письмову заяву, до
якої додаються: проектна документація,
затверджена у встановленому
законодавством порядку; акт готовності
об'єкта до експлуатації, підписаний
генпроектувальною та генпідрядною
організаціями, субпідрядними
організаціями, що здійснювали
будівництво, замовником, страховою
компанією (у разі, якщо об'єкт
застрахований).

Тобто, затвердження актів готовності
об'єкту до експлуатації та видача
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
свідоцтв про відповідність означає
офіційне підтвердження відповідності
новозбудованого об'єкту будівництва як
проектній документації, так і
державним будівельним нормам,
стандартам і правилам.

Крім того, введення спірних об'єктів
будівництва в експлуатацію погоджено з
відповідними установами, що
підтверджується, зокрема:

- дозволами на початок експлуатації
об'єктів № 891.09.32-70.21.0 від 04.08.2009 року, №
262.10.32-70.32.0 від 25.03.2010 року та № 995.10.32-70.32.0
від 26.08.2010 року;

- актами приймання ліфтів;

- актами прийняття в експлуатацію
автоматичної установки адресної
пожежної сигналізації, системи
сповіщення про пожежу та систему
порошкового пожежогасіння;

- актами технічного приймання
каналізації та актами технічного
приймання каналізаційного колектора
(магістралі);

- актами готовності об'єкта до
експлуатації (теплові мережі);

- актами технічного приймання
водопроводу та вводів водопроводу;

- актами прийняття теплового вузла
обліку теплової енергії та актами про
готовність вузла комерційного обліку
споживача до роботи;

- актами допуску до експлуатації
електроустановок споживача;

-актами технічного приймання виконаних
робіт з підключення внутрішніх та
зовнішніх мереж диспетчеризації
інженерного обладнання.

З огляду на викладене, наявні в
матеріалах справи докази повністю
спростовують твердження відповідача
стосовно невиконання позивачем умов
генерального договору в частині якості
виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1.8 Генерального
договору забудовник зобов'язується
надати банку офіційний лист з
повідомленням про введення об'єкта
будівництва в експлуатацію, в якому
обов'язково зазначити його точну
поштову адресу, надати копію акту
Держкомісії про приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта та протягом 3 робочих днів
підписати отриманий від банку акт на
вилучення незакріплених за
довірителями об'єктів інвестування в
цьому об'єкті будівництва.

Листами № 696 від 21.10.2008 року, № 398 від
14.08.2009 року та № 33 від 25.01.2010 року на
виконання п. 3.1.8 генерального договору
позивачем було повідомлено
відповідача про готовність об'єктів
будівництва до експлуатації.

Крім того, вище вже зазначалося, що в
відповідний період позивач направляв
відповідачу акти приймання-передачі з
вимогою повернути кошти з резервного
фонду.

Твердження відповідача про те, що акти
прийому-передачі об'єктів
інвестування, наявність яких є однією
із підстав для перерахування коштів
оперативного резерву, належним чином
не оформлені, спростовується
наступним.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» (в
редакції, чинній на момент завершення
будівництва спірних об'єктів
нерухомості) визначено, що для
оформлення правовстановлюючих
документів забудовник та довіритель
підписують складений забудовником акт
прийняття-передачі об'єкта
інвестування, в якому зазначаються:

перелік робіт, які забудовник провів на
об'єкті інвестування;

перелік обладнання, яке було
встановлено на об'єкті інвестування
для наступної його передачі
довірителеві;

стислий перелік робіт, які забудовник
провів на об'єкті будівництва та
прибудинковій території;

перелік обладнання, яке було
встановлено на об'єкті будівництва для
наступної його передачі експлуатуючим
організаціям чи об'єднанню
співвласників житлового будинку.

Тобто, в розумінні вказаної норми акт
прийняття-передачі об'єкта
інвестування підписується між
забудовником (в даному випадку -
Товариство) та довірителями
(інвесторами).

Наявні в матеріалах справи акти
прийому-передачі квартир, які були
направлені на адресу банку позивачем,
містять всі передбачені в ст. 9
вказаного вище Закону України переліки
робіт та обладнання, а також містять
відомості, що всі будівельні роботи на
об'єкті будівництва та на об'єкті
інвестування, передбачені технічною
характеристикою, проектною
документацією, будівельними нормами,
стандартами та правилами виконані
замовником у повному обсязі.

З огляду на викладене, враховуючи
приписи ст. 530 Цивільного кодексу
України та положення п. 3.3 Регламенту, у
відповідача виникло грошове
зобов'язання з перерахування коштів
оперативного резерву на користь
позивача після введення об'єкта
будівництва в експлуатацію, а саме два
рази на місяць по мірі підписання актів
прийому-передачі об'єкта інвестування.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що
розмір сформованого банком
оперативного резерву при будівництві
нерухомого майна згідно з умовами
генерального договору та додатків до
нього складає 25 958359 грн.

При цьому, на підставі меморіальних
ордерів, копії яких містяться в
матеріалах справи, банком було
перераховано на рахунок Товариства
кошти оперативного резерву у розмірі
6047000,38 грн.

Таким чином, у відповідача виникло
грошове зобов'язання по сплаті на
користь відповідача грошових коштів у
розмірі 19 911358,62 грн., а строк його
виконання настав.

Банком обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства про стягнення з банку
заборгованості у розмірі 19911358,62 грн. є
правомірними та обґрунтованими.

Проте, в задоволенні позовних вимог в
частині заявлених до стягнення з банку
коштів оперативного резерву у розмірі
1749097,52 грн. Господарським судом міста
Києва правомірно відмовлено з огляду
на недоведеність позивачем належними
та допустимими засобами сформування
банком оперативного резерву згідно
умов генерального договору на вказану
суму.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
інфляційних у розмірі 4 071 961,94 грн. та 3%
річних у розмірі 1 062 537,74 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Положення вказаної норми не
передбачають можливості вибіркового
обрання особою індексів інфляції за
окремі періоди в межах заявленого
періоду за який нараховуються
інфляційній, а тому мають
враховуватися всі індекси інфляції (в
т.ч. з від'ємним значенням). Наведене
додатково підтверджується листом
Верховного Суду України від 03.04.1997 р.
№ 62-97р.

Аналогічні висновки містяться в
постановах Вищого господарського суду
України від 27.01.2011 року у справі №37/345 та
від 28.02.2011 року у справі №37/340.

Перевіривши розрахунок наданий
позивачем та здійснений судом першої
інстанції, колегія суддів погоджується
із висновком Господарського суду міста
Києва про часткове задоволення вимог
позивача щодо стягнення інфляційних
втрат в сумі 3825674,92 грн.

Щодо стягнення 3% річних, колегія суддів
також вважає розрахунок суду першої
інстанції є арифметично вірним та
обґрунтованим щодо суми в розмірі 1 062
537,74 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано
обставини справи, винесено рішення у
відповідності до норм матеріального
права, з повним з`ясування обставин, що
мають значення для справи, правомірно
частково задоволені позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДБК», а тому
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства Акціонерного
комерційного банку «Аркада» не
підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства Акціонерного
комерційного банку «Аркада»
залишається без задоволення, судові
витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Акціонерного
комерційного банку «Аркада» залишити
без задоволення, рішення
Господарського суду міста Києва від
27.05.2014 року у справі № 25/142- без змін.

2. Матеріали справи № 25/142
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов