м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11238/14 16.07.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Теком»до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська пожежно-страхова
компанія»третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача
ОСОБА_1простягнення 10970,00 грнСуддя
Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача не з'явилисьвід
відповідача не з'явилисьвід третьої
особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Теком» (надалі -
«ПАТ «СК «Теком») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (надалі -
«ПАТ «СК «Українська пожежно-страхова
компанія») про стягнення 10970,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СК «Теком» на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспортного засобу №365-12Д/Т/АТ від
13.11.2012 внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди
(надалі - ДТП) виплачено страхове
відшкодування власнику автомобіля Nissan
Teana, державний номер НОМЕР_1, а тому
позивачем відповідно до положень ст. 27
Закону України «Про страхування» та ст.
993 Цивільного кодексу України отримано
право вимоги до особи, відповідальної
за завдану шкоду. Відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля ВАЗ 2105, державний номер
НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована
ПАТ «СК «Українська пожежно-страхова
компанія» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ0259294, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків (у
розмірі 10490,00 грн) покладається на
відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати, понесені на
проведення експертизи, у розмірі 480,00
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/11238/14,
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_1 та призначено
розгляд справи на 16.07.2014.

24.06.2014 до Господарського суду міста
Києва від позивача надійшли документи
на виконання вимог ухвали суду, а також
заява про розгляд справи без участі
представника позивача.

В судове засідання, призначене на
16.07.2014, представники сторін не
з'явились.

Розглянувши подану позивачем заяву про
розгляд справи без участі його
представника, суд вважає за можливе
вказану заяву задовольнити.

Відповідач вимоги ухвали суду не
виконав, про причини неявки
представників суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№897.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, на
яку було відправлено ухвалу суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр» за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, справа може бути
розглянута за наявними в ній
документами.

Третя особа повноважних представників
в судове засідання не направила,
пояснень по справі не надала, своїм
правом не скористалась.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2012 між ПАТ «СК «Теком» (страховик)
та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу
№365-12Д/Т/АТ (надалі - «Договір»), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем Nissan Teana, державний номер
НОМЕР_1, на випадок настання страхових
випадків, зокрема, пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем
за Договором є страхувальник.

05.02.2013 о 08 год 50 хв. в м. Одесі на
перехресті вул. Фонтанська дорога -
Сегедська, сталася ДТП за участі
застрахованого автомобіля Nissan Teana,
державний номер НОМЕР_1, та автомобіля
ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, а саме:
ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом -
автомобілем ВАЗ 2105, державний номер
НОМЕР_2, не врахував дорожніх умов
(ожеледиці), не вибрав безпечної
швидкості, не надав перевагу в русі,
здійснив зіткнення з автомобілем Nissan
Teana, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з
чим було спричинено механічні
пошкодження обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення
ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України,
що підтверджується постановою
Балтського районного суду Одеської
області від 18.03.2013 у справі № 493/452/13-п,
відповідно до якої ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до Висновку № 4943
експертного автотоварознавчого
дослідження, складеного 11.02.2013 судовим
експертом ОСОБА_3, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Nissan Teana, державний
номер НОМЕР_1, в результаті його
пошкодження при спірному ДТП складає
11689,41 грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
06.02.2013 позивач, виконуючи свої
зобов'язання за Договором, здійснив
відшкодування завданої шкоди
внаслідок спірної ДТП шляхом виплати
коштів у сумі 10490,00 грн на поточний
рахунок виконавця робіт ТОВ Елефант,
що підтверджується платіжним
дорученням № 668 від 19.02.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ «СК «Теком»
перейшло в межах суми 10490,00 грн право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Із постанови Балтського районного суду
Одеської області від 18.03.2013 у справі №
493/452/13-п вбачається, що транспортний
засіб - автомобіль ВАЗ 2105, державний
номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що
потягнуло нанесення шкоди власнику
автомобіля Nissan Teana, державний номер
НОМЕР_1, знаходився під керуванням
ОСОБА_1

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля ВАЗ 2105, державний номер
НОМЕР_2, застрахована ПАТ «СК
«Українська пожежно-страхова
компанія» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ0259294.

Вказаним договором (поліс №АЕ0259294)
передбачено, що франшиза становить 0
грн, а ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Наявним в матеріалах справи Висновком
№ 4943 експертного автотоварознавчого
дослідження, складеного 11.02.2013,
підтверджується, що вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Nissan Teana, державний
номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження
транспортного засобу в результаті ДТП,
становить 11689,41 грн, а позивачем набуто
право вимоги у сумі 10490,00 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону (в
редакції, чинній на момент скоєння ДТП)
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна; у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Листом № 342/13 від 30.08.2013, до якого були
додані документи, передбачені ст. 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач
звернувся до відповідача з претензією
відшкодувати шкоду, заподіяну в
результаті ДТП.

Вказаний лист (претензію) було отримано
відповідачем 05.09.2013, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення №
112.

Враховуючи визначені полісом №АЕ259294
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір шкоди, право на вимогу
якої перейшло до позивача, відповідач
був зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 10490,00 грн у строк до
моменту звернення ПАТ «СК «Теком» до
суду.

Однак, наведеного обов'язку виконано
відповідачем не було.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми
страхового відшкодування у розмірі
10490,00 грн є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення
з відповідача витрат на проведення
експертизи суд відзначає, що положення
ст. 29 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» обмежують
розмір шкоди у зв'язку із пошкодженням
транспортного засобу, що підлягає
відшкодуванню страховиком за полісом
ОСЦПВВНТЗ особі, яка має право на таке
відшкодування. Так, за змістом
наведеної норми, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України, а також
передбачено, що якщо транспортний
засіб необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру шкоди
додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Водночас, витрати страхової компанії у
вигляді вартості проведеного
автотоварознавчого дослідження
(експертизи) та інших витрат,
відшкодування яких не передбачено
Законом, здійснені страховою компанією
в результаті своєї господарської
діяльності є господарськими витратами,
позивача (страхувальника), які не
підлягають стягненню зі страховика за
полісом ОСЦПВВНТЗ.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача 480,00 грн
витрат на проведення експертизи
задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ,
вул. Фрунзе, 40, ідентифікаційний код
20602681) на користь Приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «Теком» (65005, Одеська обл.,
місто Одеса, вул. Михайлівська, 44,
ідентифікаційний код 25050281) суму
страхового відшкодування у розмірі 10490
(десять тисяч чотириста дев'яносто) грн
00 коп та судовий збір у розмірі 1 746 (одна
тисяча сімсот сорок шість) грн 98 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 21.07.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова