ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р.
Справа № 5015/3437/12

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Дубник О.П.

Суддів
Скрипчук О.С.

Матущака О.І.

при секретарі
Грабовському В.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Заступника прокурора
Львівської області вих. №05/1-382вих-14 від
05.06.2014 року (вх. №01-05/2792/14 від 19.06.2014 року)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 22.05.2014 року

у справі №5015/3437/12

за позовом Першого заступника
прокурора Львівської області в
інтересах держави в особі Львівської
міської ради, м. Львів

до відповідача 1 Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, м. Львів

до відповідача 2
Виробничо-торгівельної фірми "Надія" -
Дочірнього підприємства ВТФ "Львів", м.
Львів

до відповідача 3 Малого приватного
підприємства "МПМ", м. Львів

до відповідача 4 Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, скасування державної
реєстрації права власності та витягів
з реєстру прав власності, визнання
права власності, вилучення майна з
чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

від прокуратури: Куцик В.Б. (посвідчення
№011165);

від відповідача 3: Наставський О.П.,
директор, Юхименко Р.І., представник
(довіреність в матеріалах справи);

від позивача: не з'явились (належним
чином повідомлені);

від відповідачів 1, 2, 4: не з'явились
(належним чином повідомлені);

від третьої особи: не з'явились
(належним чином повідомлені).

Судом роз'яснено права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 29
Господарського процесуального кодексу
України (надалі -ГПК України).

Відводів складу суду в порядку
ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про
технічну фіксацію судового процесу від
учасників судового процесу не
надходило.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 22.05.2014р.
(говуючий суддя - Бортник О.Ю., судді -
Деркач Ю.Б., Рим Т.Я.) відмовлено у
задоволенні позову першого заступника
прокурора Львівської області в
інтересах держави в особі Львівської
міської ради до відповідача 1
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради, до
відповідача 2 Виробничо-торгівельної
фірми "Надія" - Дочірнього підприємства
ВТФ "Львів", до відповідача 3 Малого
приватного підприємства "МПМ", до
відповідача 4 Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки", за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачів Приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 23.03.2006р.
нежитлових приміщень першого поверху
будинку № 141 по вул. Городоцькій у м.
Львові, площею 228, 3 кв. м., укладеного між
Управлінням комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради та
Виробничо-торгівельною фірмою «Надія»
- Дочірнього підприємства ВТФ «Львів»,
скасування державної реєстрації права
власності та витягів з реєстру прав на
нерухоме майно № 32013916, 32014021 від 11.11.2011р.,
виданих відповідачу 3, визнання права
власності, вилучення майна з чужого
незаконного володіння відповідача 3 та
передачі у володіння територіальної
громади м. Львова в особі позивача.

Рішення місцевого господарського
суду мотивоване тим, що прокурором не
доведено належними та допустимими
доказами того, що в Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради не було належної
компетенції для укладення договору №
1466 купівлі-продажу нежитлових
приміщень від 23.03.2006р. Нерухоме майно,
яке відчужувалось за вищевказаним
договором, належало на праві власності
територіальній громаді м. Львова в
особі Львівської міської ради на
підставі рішення № 271 Радянського
райвиконкому м. Львова від 26.05.1987р., а
відповідно до Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР (затвердженої
заступником міністра комунального
господарства Української РСР 31.01.1966р.),
зазначений документ давав змогу
здійснити реєстрацію будинку та
одержати реєстраційне посвідчення на
нього і підтверджувало право власності
на нього, що встановлено судовими
рішеннями і не підлягає доказуванню в
силу вимог ст. 35 ГПК України.

Враховуючи такі обставини, на
підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України та ст. 207
ГК України, Господарський суд
Львівської області відмовив в
задоволенні позовних вимог
прокуратури.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції з підстав порушення
місцевим господарським судом норм
процесуального права, не врахування
судом порушень інтересів суспільства в
обставинах даної справи, заступник
прокурора Львівської області оскаржив
таке в апеляційному порядку.

Позивач, відповідачі 1, 2, 4 та третя
особа в судове засідання представників
не делегували. Також ці учасники
процесу своїм правом, передбаченим ст.
96 ГПК України, не скористалися та
письмового відзиву на апеляційну
скаргу прокурора не подали.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
керуючись нормами ст. 101 ГПК України
щодо меж перегляду справи в
апеляційній інстанції, враховуючи те,
що сторони були належним чином
повідомлені про розгляд справи, вважає,
що є можливим прийняти за наслідками
розгляду апеляційної скарги постанову
в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в
сукупності з апеляційною скаргою,
заслухавши у судовому засіданні
15.07.2014р. думку прокурора та
представників відповідача 3, оцінивши
зібрані по справі докази та дослідивши
фактичні обставини у справі, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду зробила висновок,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає. При цьому, апеляційний суд
встановив наступні обставини та
керувався такими мотивами.

За приписами ч. 1 ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. У статті
203 ЦК України визначені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема: 1)
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; 2) особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5) правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст. 204 вказаного кодексу,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Статтею 215 ЦК України визначено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК
України.

Отже, розглядаючи даний спір,
необхідно встановити, насамперед, чи
наявні визначені законом підстави для
задоволення вимог прокурора щодо
визнання недійсним договору.

З матеріалів справи вбачається,
що 23.03.2006р. між Управлінням комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради та
Виробничо-торгівельною фірмою "Надія" -
Дочірнього підприємства ВТФ "Львів"
укладено договір № 1466 купівлі-продажу
нежитлових приміщень першого поверху,
позначені в технічному паспорті
цифрами з 1-1 по 1-14, загальною площею 228, 3
кв. м., розташовані в будинку за адресою:
м. Львів, вул. Городоцька, 141 способом
викупу. Даний договір був нотаріально
посвідчений (номер у реєстрі
нотаріальних дій - 903) та пройшов
державну реєстрацію (реєстраційний №
1211501).

Акт приймання-передачі підписано
04.04.2006р..

Нерухоме майно, яке відчужувалось
за оспорюваним договором належало на
праві власності територіальній
громаді м. Львова в особі Львівської
міської ради на підставі рішення № 271
Радянського райвиконкому м. Львова від
26.05.1987 р., право власності було
зареєстроване в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно
08.02.1988р. за реєстраційним номером 9631539,
такі дані містилися у витязі про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданому Львівським обласним
державним комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
21.01.2005 р. за № 6282132.

Підставою для укладення
вищезазначеного договору купівлі
продажу була ухвала 17-тої сесії 4-го
скликання Львівської міської ради від
17.11.2005 р. за № 2838 «Про приватизацію
об'єктів комунальної власності
способом викупу» (п. 5 Переліку об'єктів,
що підлягають приватизації способом
викупу).

Зазначені обставини
підтверджуються постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013р. у
справі № 2а-7651/12/1370, якою відмовлено в. о.
прокурора м. Львова в задоволенні
позову про визнання протиправною
бездіяльності Львівської міської ради
та скасування п. 5 Переліку об'єктів, що
підлягають приватизації способом
викупу, затвердженого ухвалою
Львівської міської ради від 17.11.2005р. №
2838 «Про приватизацію об'єктів
комунальної власності способом
викупу».

У справі Львівського окружного
адміністративного суду № 2а-7651/12/1370
встановлено, що реєстрація права
власності на будинок № 141 на вул.
Городоцькій у м. Львові відбулась
08.02.1988р. на підставі Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства
Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно п. 7 цієї Інструкції
реєстрація проводилась на підставі
документів, що встановлюють право
власності (правовстановлюючих
документів) згідно з додатком 1. Розділ
ІІІ цієї Інструкції регулював питання
порядку оформлення права власності на
будинок або домоволодіння за
відсутності правовстановлюючих
документів. В цих випадках рішення про
оформлення права власності на будинок
за наявних підстав приймав виконавчий
комітет.

Відповідно до п. 13 Інструкції при
винесенні виконкомом рішення про
оформлення права власності на будинок
або домоволодіння, що належить,
зокрема, місцевій Раді депутатів
трудящих, бюро технічної
інвентаризації на підставі цього
рішення проводив реєстрацію будинку
або домоволодіння та видавав
реєстраційне посвідчення.

Отже, як встановлено цим судом,
реєстрація права власності на будинок
№ 141 по вул. Городоцькій в місті Львові
за місцевими радами була проведена
08.02.1988 року на підставі Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства
Української РСР 31 січня 1966 року. Витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 21.01.2005р. на будинок №
141 по вул. Городоцькій в місті Львові
був виданий як дублікат на
реєстраційне посвідчення згідно п.6.4.
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 р. N 7/5, у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 р. N 6/5.

У позовній заяві прокурором
вказувалось, що рішенням Франківського
районного суду м. Львова у справі №
2-2697/10 від 07.12.2010р. скасовано реєстрацію
права власності на будинок по вул.
Городоцькій, 141 у м. Львові від 21.01.2005 р.
та витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 21.01.2005р., виданого
ЛОДКБТІ та ЕО, видане територіальній
громаді в особі Львівської міської
ради на будинок в цілому на підставі
рішення Франківського райвиконкому м.
Львова № 271 від 26.05.1987 р., у зв'язку із
чим, прокурор вважає, що його позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Однак, як вбачається зі справи, на
момент розгляду справи Господарським
судом Львівської області зупинялось
провадження у справі для перегляду
зазначеного вище рішення Апеляційним
судом Львівської області. За
результатами його перегляду 17.01.2013р.
прийнято рішення, згідно якого
реєстрація права власності на
нежитлові приміщення за
територіальною громадою залишалася
чинною (дане рішення підтримане
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24.04.2013р.) що,
відповідно, і стало доказом
правомірних дій з боку відповідачів
щодо укладення договору № 1466
купівлі-продажу нежитлових приміщень
способом викупу від 23.03.2006р.

Відповідно до договору
купівлі-продажу приміщення від 13.04.2006р.
Виробничо-торгівельна фірма «Надія» -
Дочірнього підприємства ВТФ «Львів»
продало, а Мале приватне підприємство
«МПМ» купило нежитлові першого поверху
позначені на площі цифрами з № 1 по № 14,
загальною площею 228, 3 кв. м., що
розташовані в будівлі позначеній на
площі літерою «А-3» за адресою: м. Львів,
вул. Городоцька, 141.

Мале приватне підприємстве «МПМ»
зареєструвало своє право власності на
куплені нежитлові приміщення.

Встановлені іншим судом
обставини в цивільній та
адміністративній справах, відповідно
до ч. 3 ст. 35 ГПК України не доказуються
при розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням (ч. 1 ст. 1
ГПК України).

Таким чином, місцевий
господарський суд повно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, його висновки, викладені в
судовому рішенні, відповідають
обставинам справи та вищенаведеним
нормам матеріального права: ст. ст. 203, 215
ЦК України. Прокурором не доведено, що
укладення спірного договору порушує
права та оспорювані законом інтереси
Львівської міської ради.

Саме, враховуючи цю обставину,
прокурором заявлені також вимоги про
скасування державної реєстрації права
власності та витягів з реєстру прав на
нерухоме майно № 32013916, 32014021 від 11.11.2011р.,
виданих відповідачу 3, визнання права
власності, вилучення майна з чужого
незаконного володіння відповідача 3 та
передачі у володіння територіальної
громади м. Львова в особі позивача.

Підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права
(ч. 1 ст. 104 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції вважає,
що місцевим господарським судом не
було допущено процесу доказування,
фактичні обставини справи встановлені
вірно, досліджені усі юридичні факти,
які впливають на обґрунтованість
оспорюваного судового акту, правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права.

Враховуючи все вищенаведене,
судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду,
погоджується з висновками місцевого
суду про відсутність передбачених
законом підстав для задоволення позову
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 23.03.2006 нежитлових
приміщень першого поверху площею 228, 3
кв. м. будинку № 141 по вул. Городоцькій у
м. Львові, укладеного між Управлінням
комунального майна Львівської міської
ради та Виробничо-торговельною фірмою
«Надія» - дочірнім підприємством ВТФ
«Львів», а відповідно немає і підстав
скасовувати реєстрацію права
власності на вказані нежитлові
приміщення за Малим приватним
підприємством «МПМ» та вилучати у
нього майно в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,
-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Львівської області від 22.05.2014р. у
справі № 5015/3437/12 з без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з розділом
ХІІ-І ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.07.2014
року

Головуючий суддя
Дубник О.П.

Суддя
Матущак О.І.

Суддя
Скрипчук О.С.