ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Справа № 910/21558/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. -
доповідача у справісуддівІванової Л.Б.
Прокопанич Г.К.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Горизонт-СМ"на рішення
відгосподарського суду міста Києва
14.01.2014та на постанову відКиївського
апеляційного господарського суду
14.04.2014 у справі господарського суду№
910/21558/13 міста Києваза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Горизонт-СМ"доПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Статус"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Д-ТРАНС"простягнення 15 698,66 грн.за
участю представників:

від позивача - Бурдим К.В.

від відповідача - не з'явились

від третьої особи - Пльонкіна В.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Горизонт-СМ"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Статус" про стягнення 15 698,66
грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 у справі № 910/21558/13
(суддя Полякова К.В.) у задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 у справі
№ 910/21558/13 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Коршун Н.М.. судді
Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.) за наслідками
розгляду апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горизонт-СМ" рішення
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 залишено без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

У касаційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Горизонт-СМ", посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 та
рішення господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 у справі № 910/21558/13
повністю та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку встановлених обставин
справи, а також правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція перевіряє
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
на підставі встановлених фактичних
обставин справи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 15.05.2013 по вул.
Клочківській, 370 у м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю транспортного засобу марки "Volvo
FH", державний номер НОМЕР_1, що
перебував під керуванням ОСОБА_6,
власником якого є позивач - Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Горизонт-СМ" та транспортного засобу
марки "MAN", державний номер НОМЕР_2, яким
керував водій ОСОБА_7.

Як вбачається зі звіту про визначення
матеріального збитку № 255 від 03.06.2013,
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу "Volvo", державний
номер НОМЕР_1, складає 15 148,66 грн.

Постановою Макарівського районного
суду Київської області від 26.07.2013 у
справі № 370/1287/13-п провадження щодо
ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, закрито за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Д-Транс", як власника
транспортного засобу марки "MAN",
державний номер НОМЕР_2, при його
експлуатації застрахована Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Статус" (поліс № АС/0811815 від
15.05.2013).

27.09.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Горизонт-СМ"
звернулось до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Статус"
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Однак, листом № 1557 від 03.10.2013 відповідач
відмовив позивачу у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з тим, що
позивачем не надано доказів вини
застрахованої особи за полісом №
АС/0811815 від 15.05.2013 у пошкодженні
транспортного засобу марки "Volvo FH",
державний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП,
яка трапилась 15.05.2013.

Посилаючись на те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди 15.05.2013
позивачу завдано збитків у зв'язку з
технічними пошкодженнями
транспортному засобу марки "Volvo FH",
державний номер НОМЕР_1, та вважаючи
винним у вчиненні вказаної ДТП водія
транспортного засобу марки "MAN",
державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_7 з тих
підстав, що постановою суду у ДТП не
визнано винним водія позивача ОСОБА_6,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Горизонт-СМ"
звернулось до суду з позовом про
стягнення 15 698,66 грн.

Рішення суду першої інстанції та
постанова апеляційного господарського
суду мотивовані посиланням на ст.ст. 11,
22, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України,
ст. 9 Закону України "Про страхування",
ст.ст. 22, 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 254, 256 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.
При цьому суди попередніх інстанцій
виходили з відсутності у матеріалах
справи доказів вини водія
транспортного засобу марки "MAN",
державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7 в
скоєнні 15.05.2013 ДТП, відповідальність
якого застрахована відповідачем.

В обґрунтування касаційної скарги
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Горизонт-СМ"
посилається на помилкове
незастосування судами попередніх
інстанцій до спірних правовідносин ст.
1166 Цивільного кодексу України та
неврахування презумпції вини
правопорушника.

Колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, з копії матеріалів справи
Макарівського районного суду
Київської області про адміністративне
правопорушення вбачається, що протокол
про адміністративне правопорушення
серія АБ2 №505222, складений щодо
громадянина ОСОБА_6, який порушив п. 15.13
Правил дорожнього руху, за що
передбачено відповідальність
відповідно до ст. 124 КУпАП. При цьому
ОСОБА_7, водій транспортного засобу
марки "MAN", державний номер НОМЕР_2,
значиться у графі "свідки та потерпілі"
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 505222.

З матеріалів справи не вбачається,
судами не встановлено та позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні
ДТП (вирок суду в кримінальному
провадженні, постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення,
якою водія було б притягнуто до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, передбачене ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постанова суду про
закриття справи про адміністративне
правопорушення у зв'язку із
закінченням строків притягнення
винної особи (ОСОБА_7) до
адміністративної відповідальності), у
зв'язку з чим, ОСОБА_7 у розумінні ч. 1 ст.
1188 Цивільного кодексу України не є
винною особою, право вимоги до якої
виникло у позивача у заявленому
розмірі страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, господарськими судами
попередніх інстанцій правомірно не
було покладено обов'язок по
відшкодуванню шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, на особу, вина
якої у завданні такої шкоди не
встановлена у передбаченому чинним
законодавством порядку.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
виплати позивачу страхового
відшкодування, пославшись на
відсутність доказів вини ОСОБА_7 у
скоєнні ДТП.

Доводи скаржника про незастосування до
спірних правовідносин ст. 1166
Цивільного кодексу України та
неврахування презумпції вини
правопорушника слід визнати
безпідставними, оскільки вказана норма
передбачає загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду, тоді як відносини із
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, регулюються
спеціальними нормами ст. 1187 Цивільного
кодексу України, за змістом п. 1 ч. 1 якої
шкода, завдана одній особі з вини іншої
особи, відшкодовується лише винною
особою.

Інші заперечення скаржника зводяться
передусім до посилань на неналежну
оцінку судами доказів по справі (звіт
про оцінку автомобіля "Volvo1242" державний
номер НОМЕР_1 від 03.06.2013, довідки відділу
Державтоінспекції ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області тощо), проте згідно
з імперативними приписами ч. 2 ст. 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має
права вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Відтак, підстав для зміни або
скасування рішення господарського
суду міста Києва від 14.01.2014 та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 у справі
№ 910/21558/13 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Горизонт-СМ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 у справі
№ 910/21558/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Саранюк В.І.

Судді
Іванова Л.Б.

Прокопанич Г.К.