ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року Справа № 916/3080/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В.
(доповідач)суддівГоголь Т.Г., Швеця
В.О.розглянувши матеріали касаційної
скаргиДепартаменту комунальної
власності Одеської міської радина
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 15.05.14у
справі№916/3080/13 Господарського суду
Одеської областіза позовомПершого
заступника прокурора міста
Одесидо1.Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради
2.Комунального підприємства "Узберіжжя"
3.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло"
4.Одеської міської радипровизнання
недійсним результатів конкурсу,
договору оренди та зобов'язання
повернути майноУхвалою Вищого
господарського суду України від 26.06.14
розгляд касаційної скарги призначено
на 10.07.14. Ухвалою від цієї ж дати розгляд
касаційної скарги відкладено до 17.07.14.

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 16.07.14 для розгляду
даної справи сформовано колегію суддів
у складі: Добролюбова Т.В. - головуючий ,
Гоголь Т.Г., Швець В.О.

У судовому засіданні 17.07.14
оголошувалась перерва до 24.07.14.

В судовому засіданні взяли участь
представники:

від позивача (прокуратури): Козакова
І.М. - прок. ГПУ;

від відповідача-1: Пахомов В.В. - за дов.
від 09.01.14;

від відповідача-2: не з'явилися, проте
належно повідомлені про час і місце
розгляду касаційної скарги;

від відповідача-3: Дмітрієв Р.Б. - за дов.
від 19.04.14;

від відповідача-4: не з'явилися, проте
належно повідомлені про час і місце
розгляду касаційної скарги.

Першим заступником прокурора міста
Одеси у листопаді 2013 року заявлений
позов до Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради,
Комунального підприємства "Узберіжжя",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло" про: 1)
визнання недійсними результатів
конкурсу, оформлених Наказом директора
Департаменту комунальної власності
від 17.06.13 №151 в частині укладання
договору оренди об'єкту комунальної
власності у вигляді приміщення та
споруди аеросолярію, площею, 90,4 кв.м, що
знаходяться за адресою: м. Одеса, пляж
"Отрада", 14/3 з переможцем Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сонячне
коло"; 2) визнання недійсним договору
від 17.06.13 оренди нежитлового приміщення
та споруди аеросолярію №7, площею 90,4
кв.м, розташованого за вказаною
адресою, укладеного між Комунальним
підприємством "Узберіжжя" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло"; 3)
зобов'язання Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло"
повернути Комунальному підприємству
"Узберіжжя" нежитлове приміщення та
споруди аеросолярію, розташовані за
названою адресою, експертною вартістю
246300,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги
прокурор вказував на те, що конкурс
проведено з порушенням пункту 4 статті 9
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", оскільки
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради інформацію про
оголошення конкурсу на право укладення
договору оренди комунального майна
розмістив лише в газеті "Одеський
вісник", на офіційному ж веб-сайті
Департаменту і на офіційному веб-сайті
міста Одеси інформації про проведення
конкурсу не міститься, що за
твердженням прокурора, призвело до
обмеження прав інших зацікавлених в
оренді комунального майна осіб та
зменшення кількості пропозицій щодо
запропонування найбільшого розміру
орендної плати за об'єкти комунальної
власності. Окрім цього, прокурор
вказував на те, що інформація,
опублікована в газеті "Одеський вісник"
№18 не містила повного переліку
відомостей щодо об'єкту, який підлягав
передачі в оренду за конкурсом,
зокрема, відсутня інформація щодо
основних умов експлуатації об'єкта, що
вважав порушенням пункту 2.2 Положення
про порядок проведення конкурсу на
право укладання договору оренди
будівель (споруд, приміщень), які є
комунальною власністю, затвердженого
розпорядження Одеського міського
голови від 11.12.99 №1310-01р. Разом з цим,
прокурор зауважував на порушенні
приписів статті 761 Цивільного кодексу
України, оскільки за умовами
оголошення, розміщеного у газеті
"Одеській вісник" від 11.05.13 об'явлено
конкурс на право укладення договорів
оренди нежитлових приміщень та споруд
аеросолярію, загальною площею 90,4 кв.м,
однак згідно свідоцтва про право
власності від 24.09.12 Виконкомом Одеської
міської ради, територіальній громаді
міста Одеси в особі Одеської міської
ради, на праві комунальної власності
належить об'єкт, розташований за
адресою: м. Одеса, пляж "Отрада", 14/3, який
в цілому складається зі споруди
загальною площею 44,9 кв.м. Таким чином,
прокурор вважав, що виявлені при
проведенні конкурсу порушення є
підставою для визнання недійсним
договору укладеного за результатами
проведення такого конкурсу та
повернення нежитлового приміщення і
споруди аеросолярію Комунальному
підприємству "Узберіжжя". Водночас,
прокурор зазначав, що власником
комунального майна, що є об'єктом
оренди є територіальна громада міста
Одеси в особі Одеської міської ради,
відповідачем у справі є Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради, відтак, на думку
прокурора, відсутній інший орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції органу місцевого
самоврядування у спірних
правовідносинах, тому прокурор
звернувся з позовом самостійно.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 19.02.14, ухваленим
суддею Горячук Н.О., у задоволенні
позову відмовлено повністю. Суд першої
інстанції вмотивовуючи рішення вказав
на те, що позовна заява містить
посилання на можливість отримання
більшого розміру орендної плати, однак
прокурором не надано доказів наявності
пропозицій з іншим розміром орендної
плати. Місцевий суд також зазначив, що
конкурс проведено відповідно до
Порядку проведення конкурсу на право
укладання договору оренди будівель
(спору, приміщень), які є комунальною
власністю, затвердженого
розпорядженням Одеського міського
голови від 11.12.99 №1310-01р. Суд першої
інстанції вказав на ненадання
позивачем доказів того, що споруда
аеросолярію може використовуватися
лише як споруда для прийняття сонячних
та повітряних ванн, і не може
використовуватись як кафе.
Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: Ярош А.І. - головуючого,
Журавльова О.О., Лисенко В.А., постановою
від 15.05.14, перевірене рішення у справі
скасував та прийняв рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі. Суд апеляційної інстанції
установив, що конкурс на оренду
спірного майна проведений з порушенням
вимог пункту 4 статті 9 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" щодо порядку оголошення про
намір передання майна в оренду.
Водночас, апеляційний суд установив, що
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради проводив конкурс
та передавав в оренду об'єкт,
розташований за адресою м. Одеса, пляж
"Отрада" 14/3 загальною площею 90,4 кв.м,
право власності на який не
підтверджено правовстановлюючими
документами, що свідчить про
перевищення своїх повноважень
утримувачем майна при передачі в
оренду майна, яке йому не належить.
Відтак, суд апеляційної інстанції
визнав, що виявленні при проведенні
конкурсу порушення є підставою для
визнання недійсним договору оренди та
повернення майна утримувачу.
Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
постанову у справі скасувати, а рішення
залишити в силі. Обґрунтовуючи свої
вимоги скаржник вказує на
незастосування місцевим судом
приписів статті 24 Господарського
процесуального кодексу України та
безпідставне незадоволення його
клопотання про заміну відповідача на
належного, оскільки власником майна
територіальної громади є Одеська
міська рада, а не департамент. Скаржник
посилаючись на приписи підпункту 4
пункту 1 статті 12 Господарського
процесуального кодексу України, статті
12, 17, 18 Кодексу адміністративного
судочинства України, пункт 15 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам", вважає, що
питання з приводу укладення та
виконання адміністративних договорів
не відносяться до розгляду
господарських судів. Не погоджується
скаржник і з висновком апеляційного
суду про незастосування положень
Порядку проведення конкурсу на право
укладання договору оренди будівель
(споруд,приміщень), які є комунальною
власністю, затвердженого
розпорядження Одеського міського
голови №1310-01р від 11.12.99, адже даний на
дату розгляду справи є чинним, і в
судовому порядку недійсним не
визнавався. Відтак, скаржник вважає
хибним висновок прокурора про те, що
відомості стосовно проведення
конкурсу мають бути розміщенні на веб -
сайтах орендодавця. Окрім цього,
скаржник вказує на те, що позов
прокурора має бути залишений без
розгляду на підставі пункту 1 частини 1
статті 81 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки прокурором подано позовну
заяву як позивачем, тоді як існує орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах - Одеська міська рада, при
цьому, прокурором не надано доказу
порушення будь - чиїх прав проведеним
конкурсом та укладеним договором
оренди. Разом з цим, скаржник зауважує
на тому, що аеросолярій є конструкцією,
яка консольно нависає над пляжем і
однією торцевою стороною примикає до
підпірної стіни, тому невнесення до
свідоцтва про право власності вказаної
споруди не позбавляє територіальну
громаду права передати своє майно у
користування, враховуючи те, що при
проведенні конкурсу та укладенні
договору оренди були враховані усі
технічні характеристики цього об'єкта,
і територіальна громада міста Одеси
отримує прибуток від надання у оренду
об'єкта комунальної власності.
Скаржник вважає, що судами порушено
також приписи статей 82, 101, 104
Господарського процесуального кодексу
України. Водночас, скаржник надав
додаткові документи, а саме, довідку
департаменту про відсутність у нього
Інтернет - сайту, лист КП "Узберіжжя",
ухвалу у справі № 25.06.14, постанову у
справі №916/2777/13; копію позовної заяви.

Від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло"
отримано пояснення на касаційну
скаргу, в який останній не погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції та вказує на відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог. Від Першого заступника
прокурора міста Одеси, Комунального
підприємства "Узберіжжя", Одеської
міської ради відзивів на касаційну
скаргу судом не отримано.
Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді
Добролюбової Т.В., та пояснення
присутніх у судовому засіданні
представників сторін та прокуратури,
переглянувши матеріали справи та
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування
господарськими судами приписів
чинного законодавства, відзначає
наступне.
Судами
попередніх інстанцій установлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
24.09.12 Виконавчим комітетом Одеської
міської ради видано свідоцтво про
право власності на нежитлову споруду
аеросолярію, загальною площею 44,9 кв.м,
основною площею 6,3 кв.м, з якого
убачається, що вказаний об'єкт належить
на праві комунальної власності
територіальній громаді міста Одеси в
особі Одеської міської ради. Згідно з
технічним паспортом нежитлове
приміщення та споруда аеросолярію,
розташовані за адресою: місто Одеса,
пляж "Отрада" 14/3, загальною площею 44,9
кв.м. Судами також установлено, що 11.05.13
в газеті "Одеський вісник" (№18)
опубліковано інформацію Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради про проведення конкурсу
на право укладання договорів оренди
нежитлових приміщень, що є об'єктами
комунальної власності територіальної
громади міста Одеси, зокрема,
нежитлового приміщення та споруди
аеросолярію, розташовані за адресою:
місто Одеса, пляж "Отрада", 143, загальною
площею об'єкта оренди 90,4 кв.м. Водночас,
у оголошенні були визначені основні
вимоги щодо умов конкурсу, зобов'язання
переможців конкурсу та перелік
документів, необхідний для участі у
конкурсі. Судами установлено і те, що
протоколом від 17.06.13 №03-13/4 засідання
конкурсної комісії на право укладення
договорів оренди нежитлових об'єктів
переможцем конкурсу на право оренди
об'єкта комунальної власності,
розташованого за адресою: міста Одеса,
пляж "Отрада", 14/3 визнано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сонячне
коло". Наказом Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради від 17.06.13 №151 "Про
результати конкурсу на право укладання
договору оренди об'єкта комунальної
власності" затверджено протокол від
17.06.13 №03-13/4 та результати проведеного
конкурсу. Як установлено судами, 17.06.13
між Комунальним підприємством
"Узберіжжя" - орендодавцем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло" -
орендарем, укладений договір №7 оренди
нежилого приміщення, за умовами якого
орендар прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення та
споруду аеросолярію площею 90,4 кв.м за
адресою: місто Одеса, пляж "Отрада", 14/3, з
метою розміщення кафе та строком дії
договору до 17.05.16. Судами установлено,
що вказане майно передано орендареві
17.06.13 за актом приймання-передачі
об'єкта оренди. З матеріалів справи
убачається, що предметом судового
розгляду є вимога Першого заступника
прокурора міста Одеси до Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради, Комунального
підприємства "Узберіжжя", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сонячне
коло" про: 1)визнання недійсними
результатів конкурсу, оформлених
Наказом Департаменту комунальної
власності №151 від 17.06.13 в частині
укладання договору оренди об'єкту
комунальної власності у вигляді
приміщення та споруди аеросолярію,
площею, 90,4 кв.м, що знаходяться за
адресою: м. Одеса, пляж "Отрада", 14/3 з
переможцем ТОВ "Сонячне коло"; 2)
визнання недійсним договору оренди
нежитлового приміщення та споруди
аеросолярію №7, площею 90,4 кв.м,
розташованого за адресою: м. Одеса, пляж
"Отрада", 14/3, укладеного 17.06.13 між
Комунальним підприємством "Узберіжжя"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло"; 3)
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сонячне коло"
повернути Комунальному підприємству
"Узбережжя" нежитлове приміщення та
споруди аеросолярію розташованої за
адресою: місто Одеса, пляж "Отрада", 14/3,
експертною вартістю 246300,00 грн.
Підставою позову прокурором визначено
порушення відповідачами визначених
чинним законодавством вимог щодо
порядку проведення конкурсу на оренду
комунального майна. Відповідно до
підпункту 2 частини 2 статті 16
Цивільного кодексу України одним із
способів захисту судом цивільних прав
та інтересів може бути, зокрема,
визнання правочину недійсним. Підстави
недійсності правочину унормовані
приписами статей 203, 215 Цивільного
кодексу України. Вирішуючи спір про
визнання правочину недійсним суд
повинен встановити наявність тих
обставин, з якими закон пов'язує
визнання правочину недійсним і
настання певних юридичних наслідків.
Оренда державного та комунального
майна є різновидом майнового найму, і
при розгляді справ застосовуються
норми як Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", так
і норми Цивільного та Господарського
кодексів України. За приписами статті 2
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до статті 5 цього ж Закону
орендодавцями, зокрема є органи,
уповноважені органами місцевого
самоврядування управляти майном. З
матеріалів справи убачається, що
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради є виконавчим
органом Одеської міської ради і
наділяється міською радою
повноваженнями щодо управління
комунальною власністю територіальної
громади міста. Порядок укладення
договору оренди визначений статтею 9
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", за приписами
якої орендодавець упродовж п'яти днів
після погодження умов договору оренди
з органом, уповноваженим управляти
відповідним майном, а в разі якщо заява
про оренду майна не потребує
узгодження щодо оренди окремого
індивідуально визначеного майна, крім
нерухомого, упродовж 15 днів після дати
її реєстрації розміщує в офіційних
друкованих засобах масової інформації
та на веб-сайтах орендодавців
оголошення про намір передати майно в
оренду або відмовляє в укладенні
договору оренди і повідомляє про це
заявника. Упродовж 10 робочих днів після
розміщення оголошення орендодавець
приймає заяви про оренду відповідного
майна. Упродовж трьох робочих днів
після закінчення строку приймання заяв
орендодавець своїм наказом ухвалює
рішення за результатами вивчення
попиту на об'єкт оренди. У разі якщо
подано лише одну заяву, конкурс на
право оренди не проводиться і договір
оренди укладається із заявником. У разі
надходження двох і більше заяв
орендодавець оголошує конкурс на право
оренди. Порядок проведення конкурсу
визначається органами місцевого
самоврядування для об'єктів, що
перебувають у комунальній власності.
Як установлено апеляційним судом,
розпорядженням Одеського міського
голови від 11.12.99 №1310-01р, затверджено
Порядок проведення конкурсу на право
укладання договору оренди будівель
(споруд, приміщень), які є комунальною
власністю, пунктом 2.1 якого визначено,
що інформація про конкурс на право
укладання договору оренди будівель
(споруд,приміщень), які є комунальною
власністю, публікується не пізніше 30
днів до дати проведення конкурсу у
місцевій пресі. За приписами статті 4
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Господарський суд не
застосовує акти державних та інших
органів, якщо ці акти не відповідають
законодавству України.Здійснюючи
повторний розгляд справи, суд
апеляційної інстанції установив, що
орендодавцем не надано доказів
розміщення оголошення про проведення
конкурсу оренди спірного майна на
веб-сайті орендодавця, тобто
реалізація органом уповноваженим на
управління комунальною власністю
територіальної громади міста -
Департаментом комунальної власності
Одеської міської ради права передачі в
оренду комунального майна відбулась з
порушенням вимог Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" щодо необхідності розміщення на
веб-сайті орендодавців оголошення про
намір передати майно в оренду, що
призвело до фактичного звуження кола
потенційних орендарів, і як наслідок
стало перешкодою для визначення
об'єктивного, справедливого та
обґрунтованого розміру орендної плати
за спірне майно. Окрім того,
враховується і те, що саме під час
вирішення даного спору, орендодавцем
та міськрадою не надано документів, які
б свідчили про наявність об'єктивних
причин неможливості виконання цих
вимог законодавства. Водночас, за
приписами статті 761 Цивільного кодексу
України право передання майна у найм
має власник речі або особа, якій
належать майнові права. Наймодавцем
може бути також особа, уповноважена на
укладення договору найму. Отже,
вказаною нормою визначено суб'єктний
склад осіб, які можуть виступати
наймодавцями в договорі оренди, і
такими особами є власники майна, особи,
які мають майнові права, а також особи,
уповноважені на укладення договору
майнового найму. За приписами статті 327
Цивільного кодексу України у
комунальній власності є майно, у тому
числі грошові кошти, яке належить
територіальній громаді. Управління
майном, що є у комунальній власності,
здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування. Між
тим, як установлено апеляційним судом,
і це підтверджується матеріалами
справи, Департаментом комунальної
власності Одеської міської ради
проведено конкурс та передано в оренду
об'єкт, який розташований за адресою
місто Одеса, пляж "Отрада" 14/3 загальною
площею 90,4 кв.м, у той час, як згідно зі
свідоцтвом про право власності
територіальній громаді міста Одеси в
особі Одеської міської ради належить
право власності на нежитлову споруду
аеросолярію, загальною площею 44,9 кв.м.
Виходячи з того, що судом апеляційної
інстанції установлений факт порушення
орендодавцем порядку проведення
конкурсу з передачі комунального майна
в оренду, а оспорюваний договір оренди,
укладений за результатами цього
конкурсу, висновок апеляційного суду
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог визнається правомірним.
Щодо доводу скаржника про безпідставне
відхилення судом його клопотання про
заміну неналежно відповідача, то за
приписами статті 24 Господарського
процесуального кодексу України заміна
первісного відповідача належним
відповідачем допускається лише за
згодою позивача, яка має бути викладена
в його письмовій заяві чи зафіксована в
протоколі судового засідання, у разі
ненадання такої згоди, господарський
суд у залежності від конкретних
обставин або розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог і відмовляє у
позові через неналежність відповідача,
або залучає до участі у справі з
власної ініціативи іншого відповідача.
Як убачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції розглянув клопотання
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради про його заміну
на належного відповідача Одеську
міську раду та ухвалою від 04.12.13 за
власною ініціативою залучив до участі
у справі відповідача - Одеську міську
раду. При цьому, враховується і те, що
предметом позову, зокрема є визнання
недійсним результатів конкурсу,
затверджених Наказом Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради №151 від 17.05.13, тобто особою,
яка і визначена прокурором одним із
відповідачів. Також визнаються
неспроможними твердження скаржника
про те, що питання з приводу укладення
та виконання спірного договору не
відноситься до розгляду господарських
судів, адже виходячи з приписів статті
12 Господарського процесуального
кодексу України господарським судам
підвідомчі спори, зокрема, які
пов'язані з укладенням, зміною,
виконанням і розірванням усіх
господарських договорів між суб'єктами
господарювання і органами місцевого
самоврядування, включаючи договори,
які укладаються шляхом проведення
конкурсу, біржових торгів, аукціонів
тощо, і до яких відноситься і договір
про передачу комунального майна в
оренду. Не може бути підставою для
скасування постанови у справі і
посилання скаржника на те, що даний
позов поданий прокурором неправомірно
та мав бути залишений без розгляду,
оскільки згідно з абзацом 4 частини 1
статті 2 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
порушує справи за позовами прокурорів,
які звертаються до господарського суду
в інтересах держави. Частиною 2
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах, за відсутності ж
такого органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві. При цьому, у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах
держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача і як
такий зазначається у позовній заяві. Як
убачається зі змісту позовної заяви,
прокурор обґрунтував необхідність
звернення з даним позовом відсутністю
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах. Інші доводи
скаржника також не можуть бути
підставою для скасування постанови у
справі, оскільки не спростовують
установлених апеляційним судом
обставин справи та ґрунтуються на
переоцінці доказів, яка за приписами
частини 2 статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
знаходиться поза межами компетенції
суду касаційної інстанції. Отже, з
урахуванням меж перегляду справи в
суді касаційної інстанції, підстав для
скасування постанови у справі та
задоволення касаційної скарги не
вбачається. Витрати за розгляд
касаційної скарги покладаються на
скаржника.
Враховуючи наведене та керуючись
статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111
Господарського процесуального
кодексу, України, Вищий господарський
суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 15.05.14 у справі
№916/3080/13 залишити без змін.

Касаційну скаргу Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець