ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
Справа № 915/984/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сателлит-холд" 54017, м.
Миколаїв, проспект Леніна, 72

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро інженерних
технологій", 54031, м.Миколаїв, вулиця
Космонавтів, будинок 142, кв. 92

про стягнення 16070 грн. 00 коп.

Суддя А.П.
Алексєєв

Представники сторін:

від позивача - директор Грабленко О.Г.
паспорт НОМЕР_1 від 26.08.2013 року;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 01.07.2014 року позивач
звернувся до господарського суду з
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальністю "Бюро
інженерних технологій" з вимогою
стягнути грошові кошти за договором
поставки №б/н від 02.09.2013 року, а саме:
борг - 8000 грн.; штрафні санкції - 3243 грн.
Також, позивач просив стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 1827
грн. та витрати на послуги адвоката в
розмірі 3000 грн.

Позовні вимоги обґрунтуються
невиконанням відповідачем свого
зобов'язання за договором поставки
№б/н від 02.09.2013 року в частині
здійснення повного розрахунку за
поставлену продукцію.

Ухвалою суду від 01.07.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 14.07.2014 року на
09 год. 30 хв. (а.с.1).

У зв'язку із відсутністю доказів
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце судового
розгляду справи 14.07.2014 року ухвалою
суду відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України
розгляд справи було відкладено на
28.07.2014 року на 09 год. 30 хв. Крім того,
ухвалою суд зобов'язав позивача надати
оригінали документів, які додані до
позовної заяви та докази надання
адвокатської допомоги та розміру
здійснених витрат (а.с.20).

Представник позивача,
скориставшись правом відповідно до ст.
22 ГПК України 28.07.2014 року надав до суду
заяву, якою уточнив позовні вимоги
шляхом їх зменшення, додатково
обґрунтувавши періоди та суми
нарахування пені, 3% річних, 5% штрафу.
Також, позивачем надані документи на
виконання вимог ухвали суду від 14.07.2014
року.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, ухвала суду від
14.07.2014 року, якою сторони повідомлялись
про дату, час і місце проведення
судового засідання з розгляду спору, що
направлена відповідачу за його
юридичною адресою, повернута поштовим
відділенням за закінченням строку
зберігання.

Правом надання відзиву на позовну
заяву та участі у судовому засіданні
відповідач не скористався, позов не
заперечив і не спростував.

Неподання відзиву на позовну
заяву не перешкоджає розгляду спору по
суті, тому, відповідно до ст. 75 ГПК
України, справа розглянута за наявними
в ній матеріалами.

Згідно ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 28.07.2014 року були
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Обставини справи.

02.09.2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Сателлит-холд" (надалі постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Бюро інженерних
технологій" (надалі покупець) був
укладений договір №б/н, за предметом
якого постачальник зобов'язався
поставити покупцю товар, а саме
кондиціонери спліт касетний FDT 308 HENSV у
кількості 2 одиниць, а покупець
зобов'язався прийняти поставлений
товар та оплатити його. Кількість і
розгорнута номенклатура (асортимент)
товару, що є предметом договору,
визначається згідно видаткових
накладних (а.с.8-9).

Відповідно до п. 8.1 договору він набуває
чинності з моменту підписання
сторонами і діє до 31.12.2014 року включно,
але в будь якому випадку до повного
його виконання.

Позовні вимоги обґрунтуються
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором поставки №б/н
від 02.09.2013 року в частині повного
розрахунку за поставлену продукцію.

Згідно до п. 3.1. договору сторони
визначили строк поставки товару не
пізніше 25 жовтня 2013 року.

Позивачем в якості доказу виконання
умов договору надана видаткова
накладна №130 від 25.10.2013 року на суму 30000
грн. (а.с.14), яка підписана керівниками
підприємств.

Відповідно п. 4.1 договору ціна договору
становить 30000 грн., в тому числі ПДВ 5000,00
гривень.

Пунктом 4.2 договору передбачений
порядок здійснення оплати
відповідачем за поставлений товар. Так,
платіж в сумі 10000 грн., в т.ч. ПДВ,
відповідач зобов'язаний здійснити
протягом 3-х банківських днів з дати
отримання товару на складі, а наступний
платіж в сумі 20000 грн., в т.ч. ПДВ, - в
строк до 30.11.2013 року.

Отже, позивачем доведено належним
доказом поставлення продукції
відповідачу на суму в розмірі 30000 грн., а
саме видатковою накладною №130 від
25.10.2013 року.

За ствердженням позивача відповідач
частково виконав умови п. 4.2 договору
частково сплативши грошові кошти від
обумовленої сторонами суми та без
додержання обумовлених сторонами
договору строків оплати.

Згідно вимог п. 4.2 відповідач повинен
був сплатити 10000 грн. протягом 3-х
банківських днів з дати отримання
товару на складі, тобто протягом 28, 29, 30
жовтня 2013 року.

Зазначену умову відповідачем виконано
частково - 25.10.2013 року ним було сплачено
лише 1000 грн.00 коп.

Таким чином, сума боргу на 31.10.2013 року по
першому платежу становила 9000 грн. (10000
грн. - 1000 грн.).

Відповідно до вищезазначеного пункту
договору наступні 20000 грн. відповідач
повинен був сплатити в строк до 30.11.2013
року, що також відповідачем було
виконано частково. Оплата проводилась
відповідачем 26.11.2013 року у сумі - 5000 грн.;
29.11.2013 року у сумі 9000 грн.

Таким чином, сума боргу станом на 30.11.2013
року становила 15000 грн. (1000+5000+9000).

Відповідачем проводились оплати в 2014
році а саме:

- 13.02.2014 року у сумі 5000 грн.;

- 01.04.2014 року у сумі 2000 грн.

Відповідачем на виконання умов
договору загалом сплачена сума складає
22000 грн. (1000+5000+9000+5000+2000).

З огляду на вищевикладене залишок по
сплаті боргу станом на 20.06.2014 року
становить 8000 грн. (30000грн. - 22000 грн.).

Відповідач доводи позивача щодо
невиконання обов'язків за договором не
спростував, доказів належного
виконання умов договору судові не
надав.

Тому, суд дійшов висновку, що станом на
день подання позовної заяви борг
відповідачем не сплачений і становить
8000 грн.

Позивач в обґрунтування позову
посилається на ст.ст. 526, 530, 624, 625, 692
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175,
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 2, 44, 54-57 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

За невиконання або неналежне виконання
даного договору сторони несуть
відповідальність відповідно до
законодавства України.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За умовами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

З наданих суду позивачем доказів
вбачається, що в порушення чинного
законодавства та договірних умов
відповідач не провів в установлений
строк остаточні розрахунки з
позивачем. Отже, загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем по спірним відносинам
фактично станом на 20.06.2014 року складає
8000 грн. є обґрунтованою, а вимога по її
стягненню підлягає задоволенню

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України зазначено, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ст. 230 ГПК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно п. 9.3 договору покупець у разу
прострочення оплати поставленого
товару постачальнику, сплачує
останньому пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який нараховується пеня від
суми заборгованості за кожний день
прострочення і не звільняється від
виконання зобов'язання в натурі.

Позивачем надані письмові уточнення
суми нарахованої пені, 3% річних, 5%
штрафу (а.с.30).

Позивач просить стягнути з відповідача
876 грн. пені за загальний період
нарахування з 30.11.2013 року по 20.06.2014 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Отже, розрахунок пені необхідно
здійснювати за період з 30.11.2013 року по
30.05.2014 року наступним чином:

- з 30.11.2013 року по 13.02.2014 року (15000 х 2 х 6,5% :
365 х 76) = 406 грн. 03 коп. (облікова ставка
НБУ складає 6,5 %);

- з 14.02.2014 року по 01.04.2014 року (10000 х 2 х 6,5% :
365 х 47) = 167 грн. 40 коп.;

- з 02.04.2014 року по 14.04.2014 року (8000 х 2 х 6,5% :
365 х 13) = 37 грн. 04коп.;

- з 15.04.2014 року по 30.05.2014 року (8000 х 2 х 9,5% :
365 х 46) = 191 грн. 56 коп. (облікова ставка
НБУ з 15.04.2014 року складає 9,5%).

Всього пеня за порушення строків
оплати в період з 30.11.2014 року по 30.05.2014
року складає 802 грн. 03 коп. (406 грн. 03 коп.
+ 167грн. 40 коп. + 37 грн. 04 коп.+191 грн. 56 коп.)

Відповідно до вищезазначеного
розрахунку господарським судом
встановлено, що пеня за загальний
період нарахування з 30.11.2013 року по
30.05.2014 (включно) становить 802 грн. 03 коп.,
тобто на 73 грн. 97 коп. менше ніж просить
стягнути позивач.

Отже, позовна вимога щодо стягнення
пені підлягає частковому задоволенню в
сумі 802 грн. 03 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Позивач просить стягнути з відповідача
3% річних за загальний період
нарахування з 30.11.2013 року по 20.06.2014 року
у сумі 181 грн. 00 коп.

Господарський суд не погодившись з
розрахунком 3% річних здійснений
позивачем, зробив власний розрахунок:

- з 30.11.2013 року по 13.02.2014 року (15000 х 3% : 365 х
76) = 93 грн. 70 коп.;

- з 14.02.2014 року по 01.04.2014 року (10000 х 3% : 365 х
47) = 38 грн. 63 коп.;

- з 02.04.2014 року по 14.04.2014 року (8000 х 3% : 365 х
13) = 8 грн. 55 коп.;

- з 15.04.2014 року по 20.06.2014 року (8000 х 3% : 365 х
67) = 44 грн. 00 коп.

Всього 184 грн. 88 коп., тобто на 3 грн. 88
коп. більше, ніж просить стягнути
позивач. Суд не в змозі виходити за межі
позовних вимог. Отже, позовна вимога
щодо стягнення 3% річних за період
нарахування з 30.11.2014 року по 20.06.2014 року
підлягає задоволенню в розмірі, в якому
просить позивач, а саме у сумі 181 грн. 00
коп.

Пунктом 9.6 договору передбачено, що у
разі порушення терміну встановленого
договором більше ніж на 10 робочих днів
покупець сплачує на користь продавця
штраф в розмірі 5% від суми боргу.

Представник позивача просить стягнути
з відповідача штраф у розмірі 1200 грн. у
зв'язку із невиконанням вимог щодо
сплати 10000 грн. протягом 3-х банківських
днів з дня отримання товару на складі
та сплати 20000 грн. до 30.11.2013 року (450 грн.00
коп. + 750 грн. 00 коп.) за наступним
розрахунком:

- 9000грн. х 5% =450 грн.;

- 15000грн. х 5% = 750 грн.

Отже, виходячи із встановлених
обставин щодо порушення виконання
відповідачем вимог п. 4.2. договору
позовна вимога щодо стягнення штрафу є
обґрунтованою і підлягає задоволенню в
розмірі 1200 грн.

Також позивач просить за результатами
розгляду позовної заяви стягнути з
відповідача витрати на послуги
адвоката у розмірі 3000 грн.

Як на докази надання адвокатом
правової допомоги позивач надав
незавірену копію свідоцтва про право
на зайняття адвокатською діяльністю
№2344/10 адвоката ОСОБА_2, оригінал
договору про надання правової допомоги
від 03.03.2014 року, який не скріплений
печаткою адвоката, акт виконаних робіт
від 14.07.2014 року на суму 3000 грн., який теж
не скріплений печаткою адвоката.

При цьому, із змісту договору та акту
виконаних робіт не вбачається, що
адвокатом були надані позивачу послуги
у супроводженні спору із ТОВ "Бюро
інженерних технологій".

За таких обставин, суд дійшов висновку
в необхідності відмови у задоволенні
цієї вимоги у зв'язку із ії
недоведеністю.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Сателлит-холд" -
задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро інженерних
технологій", (54031 Миколаївська обл., м.
Миколаїв, Ленінський район, вулиця
Космонавтів, будинок 142, кв. 92) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Сателлит-холд" (54017, м.
Миколаїв, проспект Леніна, 72,
ідентифікаційний код 32229658) грошові
кошти у розмірі 10183 грн. (десять тисяч
сто вісімдесят три грн.), з яких 8000
(вісім тисяч) грн. основний борг, 802
(вісімсот дві) грн. 03 коп. - пеня, 181 (сто
вісімдесят одна) грн. - 3% річних, 1200 (одна
тисяча двісті ) грн. - штраф та стягнути
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. - судового збору.

3. В іншій частині позову щодо
стягнення пені у розмірі 73 грн. 97 коп. -
відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Порядок та строк апеляційного
оскарження визначений ст. 91,93 ГПК
України.

6. Повний текст рішення складено та
підписано 01 серпня 2014 року.

Суддя
А.П.Алексєєв