ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Справа № 915/772/14

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді
Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Носова О.Г., дов. №234/14 від
24.04.2014,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»,

01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9,

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3,

54003, м. Миколаїв, АДРЕСА_1,

про стягнення 105842 грн. 16 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач,
банк) звернулося до господарського
суду з позовом про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі -
відповідач, позичальник)
заборгованості за кредитним договором
№012/01-04/07-559 від 03.10.2007 в сумі 105842 грн. 16
коп., а також про відшкодування судових
витрат. Зазначені суми позивач просить
стягнути на користь Миколаївської
обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль».

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги
повністю.

11.07.2014 позивач надав розрахунок боргу
відповідача, в якому сума основного
боргу збільшена, але зменшена сума пені
та відсотків., та всього заборгованість
відповідача визначена в сумі 103967 грн. 78
коп. Заяви щодо зменшення або уточнення
позовних вимог від позивача до суду не
надходило. В судовому засіданні 17.07.2014
представник позивача надав суду заяву
про неврахування вказаного розрахунку
при розгляді справи та вважати
невірним розрахунок заборгованості,
який був наданий супровідним листом
№114-13-0-00/295 від 11.07.2014. Суд розглянув та
задовольнив заяву позивача від 17.07.2014.

Представники відповідача були
присутні в судовому засіданні 14.07.2014 та
усно заперечували проти позову. За
усним клопотанням представників
відповідача суд оголосив перерву в
судому засіданні до 17.07.2014 для
виконання вимог ухвали від 26.06.2014 щодо
надання відзиву на позовну заяву та
доказів на його підтвердження.

Під час судового засідання 14.07.2014
представник відповідача звернувся до
суду з письмовим клопотанням про
ознайомлення з матеріалами справи, а
також просив залучити в якості другого
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алан» в особі
директора Мечкар Л.М., оскільки вона є
поручителем за договором. Суд відхилив
клопотання як таке, що не підтверджено
належними доказами.

В судове засідання 17.07.2014 від
відповідача представник не з'явився.
Жодних письмових заперечень, заяв чи
клопотань від відповідача до суду не
надійшло. За таких обставин суд
розглянув справу відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) - за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши і оцінивши докази
у їх сукупності, господарський суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

Висновок суду ґрунтується на
такому:

03.10.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено
Кредитний договір №012/01-04/07-559 (далі -
Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору
банк відкрив позичальнику
невідновлювальну кредитну лінію та
надав кредит в розмірі 285000 грн. строком
на 7 років з датою остаточного
погашення 02.10.2014 та зі сплатою 12,5
процентів річних. Кредит надано для
придбання пасажирського автобусу
марки Youyi ZGT-6831 DH 2007 р.в., шляхом
здійснення оплати по договору
купівлі-продажу транспортного засобу
№21 від 03.10.2007.

У відповідності до п. п. 3.3-3.5 кредитні
кошти надано позичальнику у
відповідності до умов Кредитного
договору двома траншами, шляхом
безготівкового перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
відповідача.

Банк свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав повністю, що
підтверджується випискою з особового
рахунку відповідача (а.с. 33-100).

Як свідчить платіжне доручення №1 від
04.10.2007 позичальник використав кредитні
кошти за цільовим призначенням.

Пунктом 3.7 Кредитного договору сторони
погодили Графік погашення кредиту,
який визначений у додатку №1 до
Кредитного договору і є його
невід'ємною частиною. Позичальник
зобов'язався повернути кредитні кошти
та сплатити відсотки частинами: шляхом
здійснення щомісячних платежів
відповідно до графіка погашення
кредиту.

Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору
сторони домовились, що за порушення
строків повернення кредиту, процентів
за користування кредитом та комісій,
передбачених цим договором,
позичальник сплачує банку пеню від
суми простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період існування
заборгованості, за кожен день
прострочки.

В подальшому між сторонами було
укладено низку додаткових угод до
кредитного договору, зокрема:

- 22.08.2008 між сторонами було
укладено додаткову угоду №012/01-04/07-59/1,
якою відсоткову ставку по кредиту
збільшено до 17 % річних.

- 30.04.2010 укладено додаткову угоду
№ 012/01-04/07-559/3, якою статтю 7 Кредитного
договору доповнено пунктами 7.7 та 7.8,
змісти яких викладено в самій
додатковій угоді, та тимчасово
зменшено розмір щомісячного платежу і
капіталізовано прострочену
заборгованість по кредиту;

- додатковою угодою №012/01-04/07-559/4
від 17.02.2012 тимчасово зменшено розмір
щомісячного платежу;

- додатковою угодою №012/01-04/07-559/5
від 14.03.2013 капіталізовано прострочену
заборгованість по кредиту та тимчасово
зменшено розмір щомісячного платежу, у
зв'язку з чим Графік погашення було
викладено у новій редакції у Додатку №1
до зазначеної угоди.

Відповідач зобов'язання за Кредитним
договором виконував невчасно та не в
повному обсязі, внаслідок чого станом
на 13.02.2014 за ним утворилась
заборгованість в сумі 105842 грн. 16 коп., що
складається з: 96101 грн. 64 коп. -
заборгованість за кредитом; 6642 грн. 69
коп. - заборгованість за відсотками; 3097
грн. 82 коп. - пеня за прострочення сплати
кредиту та відсотків.

З метою досудового врегулювання спору
19.02.2014 позивач звернувся до відповідача
з вимогою №114-13-0-00/46 про дострокове
виконання зобов'язання за кредитним
договором. Відповідач відповіді на
дану вимогу не надав, заборгованість не
погасив.

За таких обставин банк був змушений
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК) встановлені наслідки
порушення договору, зокрема, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК) суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 549 ЦК передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений ст. 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Судом перевірено та встановлено, що
розрахунок пені здійснено арифметично
правильно, відповідно до умов Договору
та вимог чинного законодавства,
зокрема ст. 230, ч. 6 ст. 232 ГК.

З огляду на викладене, суд вважає, що
вимоги позивача ґрунтуються на
Договорі сторін, чинному законодавстві
України, матеріалами справи
підтверджені, відповідачем не
спростовані, тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 (54003, м. Миколаїв,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Миколаївської
обласної дирекції Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (54030, м. Миколаїв, вул.
Артилерійська, 19-а, ідентифікаційний
код 24779442) грошові кошти в сумі: 96101
(дев'яносто шість тисяч сто одна) грн. 64
коп. - заборгованість за кредитом; 6642
(шість тисяч шістсот сорок дві) грн. 69
коп. - відсотки за кредитом; 3097 (три
тисячі дев'яносто сім) грн. 82 коп. - пеня
за несвоєчасне погашення кредиту та
відсотків; 2116 (дві тисячі сто
шістнадцять) грн. 84 коп. - судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85 ГПК.

Повне рішення складено та
підписано 22 липня 2014 року.

Суддя Т.В.
Гриньова-Новицька